Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Адвокат Голуб Наталія Олександрівна, яка діє в інтересах позивача [PERSON] , 15.10.2024 звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позов обгрунтований тим, що 30.07.2024 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якої позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у розмірі 200 000 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів в зазначений в договорі строк. Відповідно до п. 2.1. Договору позика надавалася відповідачу позивачем в сумі 200 000 грн. у день підписання даного договору обома сторонами. Згідно з п. 2.2 договору позика мала бути повернута відповідачем позивачу у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) днів з дати укладення договору, тобто до 29.08.2024 р. (включно). Як вбачається з п. 2.3. Договору позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок, вказаний у договорі. Відповідно до п. 3.1. договору, даний договір є безвідсотковим, відсотки за користування позикою не нараховувалися. Згідно з п. 5.1. договору відповідач зобов`язався повернути позику на умовах та у строки, визначені п. 2.2, 2.3. Договору. Пунктом 6.3. Договору встановлено, що підписання Договору відповідачем засвідчує отримання ним від позивача всієї суми позики у день підписання договору. Відповідач договір підписав, чим засвідчив те, що ним 30.07.2024 р. отримано від позивача 200 000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 2.2. договору відповідач зобов`язався повернути позику протягом 30 днів з дня укладення воговору, тобто до 29.08.2024 р. включно. Однак, станом на момент звернення з даним позовом відповідач кошти позивачу не повернув, чим порушив умови договору. Крім цього, боргове зобов`язання відповідача перед позивачем підтверджується також розпискою відповідача, в якій останній вказує, що ним за договором позики були отримані готівкою грошові кошти в сумі 200 000 грн. 00 коп., і що вказану грошову суму відповідач зобов`язаний повернути позивачу в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати укладення договору. Також, відповідач в розписці підтверджує, що розписка ним складена власноручно, без примусу і в присутності свідка [PERSON] . Однак, в порушення договірних умов, відповідач наразі не виконав свого зобов`язання по поверненню суми позики, в зв`язку з чим з метою відновлення своїх порушених прав позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. На підставі наведених обставин, представник позивача просить суд стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість згідно договору позики у сумі 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. та судові витрати сумі 1600 грн. грн.. Позивач [PERSON] у судове засідання 18.03.2025 не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від його представника адвоката Голуб Наталії Олександрівни 17.03.2025 до суду надійшла заява в якій просила розгляд справи проводити без участі позивача та представника, за наявними матеріалами справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 14.11.2024 заперечив щодо задоволення позову,\~ пояснив, що підпис на розписці його, проте грошових коштів він не отримував. Вказана розписка була написана при оформленні на роботу, керівником фірми якої був [PERSON] . Просив суд відмовити у задоволенні позову. В призначені судові засідання 28.11.2024, 16.12.2024, 21.01.2025, 18.03.2025 відповідач та представник відповідача не прибули, хоча про день та час слухання справи були повідомлені відповідно до вимог закону. Представник відповідача адвокат Калинюк Р.С. 18.03.2025 подав до суду клопотання про відкладення розгляду даної справи. З врахуванням тривалого часу перебування справи на розгляді, суд приходить до висновку, що повторна неявка відповідача та його представника в судове засідання є неповажною, а відтак суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі сторони відповідача за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до вимог ст.1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від виконання зобов`язання, в силу положень ст. 525 ЦК України, не допускається. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Судом встановлено, що 30.07.2024 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якої позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у розмірі 200 000 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів в зазначений в договорі строк. Відповідно до п. 2.1. Договору позика надавалася відповідачу позивачем в сумі 200 000 грн. у день підписання даного договору обома сторонами. Згідно з п. 2.2 договору позика мала бути повернута відповідачем позивачу у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) днів з дати укладення договору, тобто до 29.08.2024 р. (включно). Як вбачається з п. 2.3. Договору позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок, вказаний у договорі. Відповідно до п. 3.1. договору, даний договір є безвідсотковим, відсотки за користування позикою не нараховувалися. Згідно з п. 5.1. договору відповідач зобов`язався повернути позику на умовах та у строки, визначені п. 2.2, 2.3. Договору. Пунктом 6.3. Договору встановлено, що підписання Договору відповідачем засвідчує отримання ним від позивача всієї суми позики у день підписання договору. Відповідач договір підписав, чим засвідчив те, що ним 30.07.2024 р. отримано від позивача 200 000 грн. 00 коп. (а.с.50). Також, боргове зобов`язання відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] підтверджується також розпискою відповідача, в якій останній вказує, що ним за договором позики були отримані готівкою грошові кошти в сумі 200 000 грн. 00 коп. і що вказану грошову суму відповідач зобов`язаний повернути позивачу в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати укладення договору. Відповідач в розписці підтверджує, що розписка ним складена власноручно, без примусу і в присутності свідка [PERSON] (а.с.51). Взяті на себе зобов`язання за договором позики відповідач [PERSON] у встановлений договором строк не виконав, позику не повернув, про що свідчить наявний у позивача оригінал договору позики та боргової розписки, які надано суду в оригіналі. За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана в оригіналі розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З огляду на те, що договір позики підтверджує боргове зобов`язання відповідача перед позивачем, містить умови отримання позичальником в борг грошових коштів із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів, а також враховуючи, що такий договір посвідчує факт передання грошової суми позичальнику, тому вимоги позивача щодо стягнення із відповідача заборгованість у сумі 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. підлягають до задоволення. Згідно з ч.ч. 1-2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволення позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 1600\~ гривень (а.с.13). Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 509, 526, 530, 625, 1064 ЦК України, та

Outcome: approved