Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона з 06.03.2024 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, цінності та обов`язки, з серпня 2024 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, фактичні подружні відносини між ними припинені, примирення та відновлення шлюбних відносин між ними не можливе. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 12). 27.03.2025 відповідач подав до суду відзив, в якому підтвердив, що шлюбні відносини між ним та позивачем фактично відсутні, не заперечує щодо розірвання шлюбу (а. с. 26). У судове засідання сторони не з`явились. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розгляд справи здійснювати без її участі (а. с. 20). Відповідач [PERSON] у відзиві на позов просив розгляд справи здійснювати без його участі (а. с. 26). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи, установив наступні обставини справи. 06 березня 2024 року сторони зареєстрували шлюб у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06 березня 2024 (а. с. 6). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Турківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 12 грудня 2024 року (а. с. 7). Шлюбні відносини між сторонами припинені. Вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Із вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач фактично визнав позов, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка зазначає, що звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до норм якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю, на підтвердження чого до позовної заяви долучила копію посвідчення особи з інвалідністю ААБ № 000781 (а. с. 5). Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 1211,20 гривень. Враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі пропорційному частини задоволених позовних вимог, який становить 1211,20 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved