Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом, в якому просили стягнути з відповідача на користь кожного з них по 500 000,00 грн. моральної шкоди, мотивуючи тим, що 07.08.2023 р. під час виконання трудових обов`язків слюсарем-сантехніком каналізаційних мереж [PERSON] в каналізаційному колодязі на території біля будинку [ADDRESS] стався нещасний випадок, що призвів до смерті останнього. Позивач [PERSON] є сином загиблого [PERSON] , а [PERSON] його дружиною. Ухвалою суду від 16.11.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження, призначено справу до розгляду в загальному провадженні. Ухвалою суду від 29.08.2024 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник відповідача подав до суду відзив, в якому заперечив підставу загибелі [PERSON] з вини його довірителя, оскільки вважає це нещасним випадком. Заперечень щодо розміру та обставин відшкодування позивачам моральної шкоди у відзиві не навів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні показав, що [PERSON] є його батьком, з яким він проживав як в смт. Дослідницькому так і в смт. Гребінки. Чув, як в суботу, а також і в неділю батьку дзвонила директор ДЖЕП. Потім подзвонили і повідомили, що батько помер. Позивач [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] є її чоловіком, з яким вона проживала як в смт. Дослідницькому так і в смт. Гребінки. Чоловік працював слюсарем-сантехніком в ДЖЕП "Дослідницьке". Директор ДЖЕП дзвонила і в суботу і в неділю, щоб чоловік терміново виконував ремонтні роботи, проте він повідомив, що буде працювати в понеділок як дадуть наряд і помічника. ЇЇ повідомили її діти, що батька не можуть дістати з каналізаційного люку і що він загинув. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, посилаючись на те, що є акт, яким встановлено даний факт. Роботодавець не розслідував даний факт, нічого не було відшкодовано та не вибачились перед сім`єю загиблого. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві. Суд, заслухавши сторони, свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є відповідно сином та дружиною [PERSON] , [INFO] , що засвідчено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.06.1976 р., та свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 10.01.1976 р. Позивач [PERSON] з 07.11.2007 р. є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.08.2023 р., [PERSON] помер [INFO] в смт. Дослідницьке, Білоцерківського району, Київської області, актовий запис № 162. Згідно акту від 05.10.2023 р. спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 07.08.2023 р. о 09 год. 00 хв. в Державному житлово-експлуатаційному підприємстві «Дослідницьке», нещасний випадок з слюсарем-сантехніком каналізаційних мереж [PERSON] ДЖЕП «Дослідницьке» визнано пов`язаним з виробництвом, як такий, що підпадає під дію пп. 1 п. 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ від 17.04.2019 № 337 (надалі - Порядок). У відповідності до пп. 1 п. 52 Порядку, обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, є виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), у тому числі у відрядженні (згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), на яке він відряджений). У відповідності до відповіді Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області за вих. № 29361 від 29.05.2023 р. за фактом смерті [PERSON] проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 12023111030003818 від 07.08.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України Крім того, факт смерті [PERSON] при виконанні трудових обов`язків підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які надали суду аналогічні акту від 05.10.2023 р. показання щодо обставин загибелі [PERSON] . Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 2 статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Судом встановлено, що позивачі переживають постійні душевні страждання після смерті батька та чоловіка, втратили душевний спокій, весь час перебувають у стані постійного напруження та стресу, суттєво були порушені їх нормальні життєві зв`язки, змушені докладати значних зусиль для організації свого життя. З урахуванням засад розумності і справедливості, обставин справи, суд вважає обґрунтованим задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивачів грошової компенсації моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи у сумі по 500 000 грн. кожному, оскільки: позивачі зазнали душевних страждань у зв`язку зі смертю батька та чоловіка і втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню; позивачі позбавлені можливості матеріальної та моральної підтримки батька та чоловіка у подальшому своєму житті та в старості; відновити попередній стан життя позивачів неможливо. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів та держави підлягає стягненню судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved