Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

У березні 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 16.02.2021 він підписав з ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . За пунктом 1.1. попереднього договору сторони зобов`язувались до 31.01.2022 укласти договір купівлі-продажу, проте 31.01.2022 договір купівлі-продажу між ним і відповідачем не було укладено з невідомих причин. Жодних повідомлень про причини затримки, форс-мажорні обставини йому не надходило. За пунктом 1.1.1. попереднього договору термін укладення основного договору, вказаний у п. 1.1. цього договору, може бути пролонгований (продовжений) у випадку виникнення обставин, які не залежать від волі сторони 1 відповідача. (не зважаючи на вжиття стороною 1 заходів, залежних від неї та необхідних для усунення таких обставин) перешкоджають укладенню основного договору в первісний термін, погоджений сторонами. Зазначив, що жодних обставин непереборної сили, жодних військових дій на 31.01.2022 не було, а також жодних додаткових угод про пролонгацію між позивачем та відповідачем підписано не було. На дзвінки позивача представник відповідача не відповідав. Також, як зазначено в позові, 07.12.2022 між сторонами було укладено договір купівлі-продажу квартири. Через 1 рік та 1 місяць після крайньої дати виконання попереднього договору вони підписали договір купівлі-продажу, зареєстрований у реєстрі за № 8061 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. Позивач вважає, що порушення відповідачем умов договору, а саме не укладання основного договору в терміни та на умовах, встановлених договором, є істотним порушенням даного договору, тому на підставі п. 4.6 попереднього договору має право вимагати від відповідача сплати штрафу в розмірі 10 % від суми забезпечувального платежу, визначеного п. 4.2 попереднього договору, що становить 2498,52 доларів США. Позивач просить захистити його права як споживача шляхом стягнення штрафу за прострочення виконання попереднього договору від 16.02.2021 з відповідача на свою користь у розмірі 2498,52 доларів США. У грудні 2023 представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву, в якому на обгрунтування своїх заперечень вказав, що зобов`язання за попереднім договором купівлі-продажу відповідач не порушував, на виконання умов договору 07.12.2022 між ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, згідно умов якого відповідач передав позивачу квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] прийняв у власність цю квартиру. Відповідальність, передбачена п. 4.6. цього договору, не застосовується у випадках, визначених попереднім договором (в тому числі, але не виключно, коли порушення стороною 1 взятих на себе зобов`язань сталося не з її вини, або якщо таке порушення є наслідком дій чи бездіяльності сторони 2) та чинним законодавством України. В свою чергу, слід зауважити, що сторона 2 за попереднім договором (позивач) мав право вимагати від сторони 1 за попереднім договором (відповідача) сплати штрафу в розмірі 10 % від суми забезпечувального платежу у випадку не укладення основного договору та повернення забезпечувального платежу стороною 1 стороні 2. Однак основний договір між сторонами був укладений, а забезпечувальний платіж за попереднім договором не повертався. Позивач протягом строку дії попереднього договору не звертався до відповідача з претензією щодо несвоєчасного укладення основного договору та повернення у зв`язку з цим суми забезпечувального платежу, сплати штрафу, а також припинення договору. Окрім того, у відзиві вказано, що з початком збройної агресії російської Федерації проти України та введення в Україні воєнного стану (що є загальновідомим фактом) були миттєво закриті усі Державні реєстри в тому числі і реєстр нерухомого майна, а також не здійснювалася державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, а згодом були встановлені значні обмеження щодо такої реєстрації. Враховуючи ці обмеження відповідач не міг здійснити первинну реєстрацію права власності, а коли відпали законодавчі обмеження та реєстри стали відкритими відповідач здійснив первинну реєстрацію права власності на нерухоме майно та уклав з позивачем договір купівлі-продажу квартири. Тому оскільки між сторонами був укладений основний договір купівлі-продажу квартири і відповідач повністю виконав взяті на себе зобов`язання, тому вимоги позивача вважає безпідставними. При цьому звернуто увагу на те, що платіжним засобом в Україні є грошова одиниця гривня, а також виконання позивачем зобов`язань зі сплати забезпечувального платежу та всіх інших платежів здійснювалося в гривнях. Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги позову з викладених у ньому підстав, пояснивши, що забезпечувальний платіж ним був сплачений повністю дев`ятьма платежами, але оскільки основний договір було укладено з порушенням строку на один рік, він вимогав повернення забезпечувального платежу, на що він не отримав відповіді, а відповідач не виходив на зв`язок із ним. Таким чином, йому не було повернуто забезпечувальний платіж та ним набуто у власність квартиру, передбачену умовами попереднього договору. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову із зазначених у відзиві на позовну заяву мотивів, зауваживши, що передбачений п. 4.6 договору штраф застосовується у випадку повернення забезпечувального платежу. Позивач не звертався з вимогою про поверенення забезпечувального платежу, сума якого була врахована у вартість квартири. Свідомого ухилення від виконання зобов`язань за попереднім договором зі сторони відповідача допущено не було. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. За положеннями до ч. 2 ст. 78, ч. ч. 1, 6 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 16.02.2021 між позивачем (сторона 2) та відповідачем (сторона 1) укладено попередній договір з метою укладення в майбутньому договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , за п. 1.1 якого сторони зобов`язалися укласти договір купівлі-продажу вказаної квартири до 31.01.2022. Змістом п. 1.1.1 передбачено можливість пролонгації (продовження) терміну укладення основного договору. Пунктом 4.2 сторонами обумовлено, що для забезпечення виконання свого зобов`язання щодо укладення основного договору сторона 2 сплачує стороні забезпечувальнй платіж у розмірі, що складає еквівалент 24985,26 доларів США, в українських гривнях, й на момент цього попереднього договору становить 695339,79 грн без ПДВ, за комерційним курсом 27,83 грн за 1 долар США. За умовами п. 4.6 договору, якщо порушення зобов`язання щодо укладання основного договору сталося з вини сторони 1 (безпідставне або неогрунтоване ухилення сторони 1 від укладання основного договору протягом більше ніж 60 календарних днів з дати, визначеної в п. п. 1.1, 1.1.1 цього попереднього договору, неприйняття забезпечувальних платежів з вини сторони 1, невиконання стороною 1 (з її вини) зобов`язань, передбачених цим договором та спрямованих на створення умов для підписання основного договору), то вона зобов`язана протягом 20 робочих днів з дня порушення зазначеного зобов`язання повернути стороні 2 забезпечувальний платіж, а сторона 2 в такому випадку має право вимагати від сторони 1 сплати штрафу в розмірі 10 % від суми забезпечувального платежу, що визначена в п. 4.2 цього попереднього договору (без врахування суми коригування у зв`язку із зміною фактичної площі об`єкта нерухомості за наслідками технічної інвентаризації). Основний договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між TOB «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» та [PERSON] був укладений 07.12.2022 та посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. за загальною ціною 687420,20 грн, а також цього ж дня за позивачем було зареєстроване право власності на неї згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.12.2022. Відповідно до ч. 1 ст.\~11\~ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, є, серед іншого, договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530\~ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Аналіз встановлених судом обставин та досліджених доказів дає можливість зробити висновок про те, що за змістом п. 4.6 укладеного між сторонами 16.02.2021 попереднього договору передумовою виникнення обов`язку сплати стороні 2 стороною 1 договору штрафу в розмірі 10 % від суми забезпечувального платежу мало бути не лише порушення стороною 1 зобов`язання щодо строків укладання основного договору з її вини, а й повернення стороні 2 забезпечувального платежу. І лише у випадку повернення стороні 2 забезпечувального платежу, сторона 2 набуває право вимагати від сторони 1 сплати їй штрафу в зазначеному розмірі. Проте позивачу (стороні 2) забезпечувальний платіж не повертався відповідачем (стороною 2), а 07.12.2022 між сторонами було укладено та нотаріально посвідчено основний договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Допущене порушення п. 1.1 попереднього договору в частині зобов`язання сторін укласти договір купівлі-продажу вказаної квартири до 31.01.2022 та виконання цього обов`язку з простроченням 07.12.2022 не тягне за собою безумовної відповідальності сторони 1 у вигляді сплати стороні 2 штрафу на підставі п. 4.6 попереднього договору, так як між сторонами було укладено основний договір, внаслідок чого позивачем набуто у власність передбачений договором об`єкт нерухомості, та за неповернення йому забезпечувального платежу. З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини та норми права, які їх регулюють, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed