Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

ЗМІСТ ТА ОБГРУНТУВАННЯ ПОЗОВНИХ ВИМОГ Позивач, звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідача на свою користь заборгованості за укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як позикодавцем (далі за текстом Позикодавець) та Відповідачем як позичальником договором позики №75669275 від 18.07.2021 (далі за текстом Договір) Позикодавець виконав умови Договору у повному обсязі, надавши Відповідачу грошові кошти в порядку, передбаченому умовами Договору, однак Відповідач свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів та сплати інших платежів за Договором не виконав. Право вимоги до Відповідача Позивач набув на підставі договору факторингу. За наведених обставин, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за Договором в розмірі 9378,65 грн, яка складається з 5000,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту; 4377,83 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 0,82 грн нараховані 3% річних. ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач повідомлявся про судовий розгляд справи засобами поштового зв`язку, своїм правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО РЕГУЛЮЄ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ Цивільні права і обов`язки, договір Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (частина 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України)). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України). Заміна кредитора\~у зобов`язанні\~здійснюється без\~згоди боржника,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків (частина 1 і частина 2 статті 516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 ЦК України). Кредитний договір За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 статті 1055 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абзац 2 частини 1 статті 1046 ЦК України). Електронний договір Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», далі - Закон). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина 7 статті 11 Закону). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України). Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (Постанови Верховного суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19 та інші). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону). Засади цивільного судочинства, подання доказів, належність та достовірність доказів Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та диспозитивність (пункти 4 та 5 частини 3 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, (далі за текстом - ЦПК України)). Змагальність сторін полягає, зокрема, в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини 3 та 4 статті 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України). Диспозитивність цивільного судочинства полягає, серед іншого, в тому, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом, суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини 2 та 3 статті 13 ЦПК України). Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 ЦПК України). Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частини 1 та 2 статті 83 ЦПК України). Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (частина 1 статті 84 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (частина 1 статті 80 ЦПК України). ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що 18.07.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Відповідачем було укладеного Договір позики №75669275. Договір вважається укладеним у письмовій формі, оскільки укладений у електронній формі за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та підписаний Відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За умовами Договору, Позикодавець зобов`язався надати Відповідачу грошові кошти на визначений договором строк, а Відповідач зобов`язався повернути Позикодавцю грошові кошти та сплатити проценти від суми позики, у визначеному Договором розмірі. Сума позики становить 5000,00 грн, дата надання позики - 18.07.2021, останній день повернення позики - 17.08.2021, строк Договору - 30 днів, знижена процентна ставка 0,90% на день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 1,99%, (не застосовується в період карантину), орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1708,53%, орієнтовна загальна вартість позики 6343,25 грн. 22.02.2022 між ТОВ «1 ПЕРШЕ БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №22/02/2022, згідно з яким ТОВ «1 ПЕРШЕ БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і до Відповідача. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і до Відповідача. За таких обставин, Позивач, як новий кредитор, який набув право вимоги, звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення заборгованості за таким Договором. ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ, МОТИВИ СУДУ У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором (постанова Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №334/3056/15). Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з Відповідача суми заборгованості за Договором позики та процентів за користування позиченими коштами, Позивач вказує, що Відповідач має непогашену заборгованість за таким договором. Однак, такі твердження Позивача не знайшли свого підтвердження в ході наданих суду матеріалів справи. Позивачем подано до суду наступні докази: (1) копія Договору позики, (2) копія розрахунку заборгованості за договором, (3) довідку ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» від 28.11.2024, (4) копії договорів факторингу, (5) копії актів приймання-передачі реєстру боржників, (6) копії витягів з реєстру боржників, статуту. В той же час, жоден із таких доказів як окремо, так і всі подані Позивачем докази в їх сукупності не підтверджують факту надання Відповідачу грошових коштів на виконання умов Договору. За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.05.2022 у справі № 336/4796/18, копії кредитного договору, додатків до такого договору, графіку погашення кредиту, розрахунку заборгованості за кредитним договором не є належними доказами на підтвердження існування у позичальника заборгованості за кредитним договором за умов відсутності в матеріалах справи інших доказів, які б підтверджували правильність здійсненого кредитором розрахунку, зокрема первинних документів, оформлених відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», виписки з особових рахунків клієнта тощо. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням\~закону\~підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі (постанови Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №161/16891/15, від 17.12.2020 у справі №278/2177/15). Як доказ перерахування грошових коштів Відповідачу позивачем, надано довідку ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» від 28.11.2024, у якій йдеться про те, що ця довідка підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (код за ЄДРПОУ 39861924) відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та завершення платіжної операції по перерахуванню Відповідачу 18.07.2021 суми 5000,00 грн, яка обумовлювалась договором укладеним між Позивачем та Відповідачем. В той же час, по-перше, згідно вказаного листа ТОВ «Фінансова компанія Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку на підставі рішення НБУ про включення до Реєстру платіжної інфраструктури та видачу ліцензії від\~27.04.2023, в той час як платіжна операція відбувалась 18.07.2021. Доказів знаходження ТОВ «Фінансова компанія Фінекспрес» у Реєстрі платіжної інфраструктури у 2021 році, а відповідно і правомочність надання\~Компанією фінансових платіжних послуг у 2021 році суду не надано. При цьому, з відкритих джерел інформації, розміщених на офіційному сайті Національного банку України (https://bank.gov.ua/files/N_bank/217/RPI_lic_fin-payment_services.xlsx) вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» отримала ліцензію на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунків 27.04.2023 року, інформації про отримання ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» відповідної ліцензії станом на 18.07.2021 відсутня. За наведених обставин, довідка ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» від 28.11.2024 не є належним доказом перерахування Відповідачу суми кредиту. Довідка-розрахунок заборгованості, яка надана суду Позивачем, не є доказом наявності заборгованості за Договору, з урахуванням вищенаведеної правової позиції Верховного Суду В цьому аспекті, суд звертає увагу на те, що встановлення як факту надання грошових коштів Відповідачу, так і дати надання таких коштів, мають суттєве значення для вирішення справи. Так, з огляду на правову природу загалом договору позики, так і Договору позики у цій справі, обов`язок позичальника повернути кошти виникає лише після надання йому грошових коштів кредитором. ВИСНОВКИ СУДУ Позивачем не виконано процесуального обов`язку щодо доведення обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги. У цьому випадку, ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій, зокрема, щодо подання доказів, несе Позивач. Обставини, передбачені ЦПК України, за яких суд може з власної ініціативи збирати докази - у даній справі відсутні. За викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України). Судові витрати Позивача, з огляду на відмову у позові, залишаються за останнім на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України. РІШЕННЯ СУДУ

Outcome: dismissed