Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Зміст позовних вимог Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 38381,65 грн, з яких заборгованість за послуги з вивезення твердих побутових відходів у сумі 31485,47 грн, інфляційні втрати у сумі 5359,03 грн, 3 % річних в розмірі 1537,15 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі публічного договору на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 08.06.2018 надає послуги за адресою: [ADDRESS] ; особовий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ) відкрито на ім`я [PERSON] . Відповідно до довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] у період з лютого 2021 року по липень 2024 року позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 54575,55 грн. Відповідачем отримані послуги сплачено не в повному обсязі, а саме у сумі 23090,08 грн, у зв`язку з цим існує заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 31485,47 грн. На вказану суму заборгованості позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат та 3 річних. Повідомлення учасників про розгляд справи Позивач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання копії ухвали до електронного кабінету, що підтверджується відповідними довідками. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, а саме шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на адресу зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученням поштового відправлення та належним повідомленням про розгляд справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» надає послуги з вивезення твердих побутових відходів в межах міста Києва на підставі публічного договору про вивезення побутових відходів, оферту до якого оприлюднено 08 червня 2018 року в газеті «Хрещатик» № 61 (5112). Відповідно до пункту 1.1. цього договору позивач, як виконавець, взяв на себе зобов`язання надавати послуги з вивезення побутових відходів відповідно до Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 № 1070, рішення Київської міської ради від 14.12.2017 № 697/3704 «Про деякі питання щодо поводження з побутовими відходами на території міста Києва», Правил благоустрою території міста Києва, розроблених з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 №1051/1051, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 4.1, 4.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Згідно з інформацією, зазначеною у витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва, відповідач - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 10.07.1986, а отже, є споживачем послуг, які надає позивач. Норми права та мотиви суду Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором про надання послуг встановлено плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, в строки та в порядку, що встановлені договором. Рішенням Київської міської ради від 17 квітня 2018 року за № 479/4543 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів окремою комунальною послугою, право на здійснення якої виборюються на конкурсних засадах» послугу з вивезення побутових відходів визначено окремою послугою. Відповідно до п. 28 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про управління відходами» послуга з управління побутовими відходами - операції із збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів, а також діяльність, пов`язана з організацією роботи системи управління побутовими відходами, що здійснюється виконавцем послуги з управління побутовими відходами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 31 Закону України «Про управління відходами» утворювачі побутових відходів зобов`язані укладати договори з виконавцем послуги з управління побутовими відходами та вносити у встановленому порядку плату за послугу з управління побутовими відходами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 33 Закону України «Про управління відходами» послуга з управління побутовими відходами є комунальною послугою і надається відповідно до законодавства про житлово-комунальні послуги та правил, встановлених Кабінетом Міністрів України, з урахуванням регіональних та місцевих планів управління відходами та правил благоустрою населеного пункту. До складу послуги з управління побутовими відходами входять операції із збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів. Частиною першою статті 34 Закону України «Про управління відходами» встановлено, що плата за послугу з управління побутовими відходами визначається на основі тарифу на послугу з управління побутовими відходами та норм надання послуги. Тариф на послугу з управління побутовими відходами є середньозваженим тарифом, що формується на основі тарифів на збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів. Витрати на адміністрування послуги з управління побутовими відходами розраховуються окремо у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та включаються до середньозваженого тарифу виконавця послуги. Тариф на послугу з управління побутовими відходами, а також тарифи на збирання, перевезення, відновлення, видалення побутових відходів встановлюються органом місцевого самоврядування окремо за видами побутових відходів (змішані, великогабаритні, ремонтні, небезпечні, відходи зелених насаджень). Розрахунок тарифу на послугу з управління побутовими відходами здійснює виконавець послуги. Розрахунок тарифів на збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів здійснюють суб`єкти господарювання, які здійснюють відповідні операції. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для правильного її вирішення (постанови Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 727/9295/16-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107св18)). За приписами статей 526, 525, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] перед виконавцем послуг наявна заборгованість з оплати послуг з вивезення твердих побутових відходів у загальному розмірі 31485,47 грн. Доказів сплати вказаної заборгованості стороною відповідача не надано. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01 липня 2018 року по 21 серпня 2024 року в розмірі 31485,47 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на час ухвалення рішення. Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05 березня 2022 р. № 206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Однак постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023, яка набрала чинності 30.12.2023, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206, відповідно до яких установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 квітня 2015 р. № 285). Постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 не встановлено ретроактивності закону, тобто зворотної дії в часі положень вказаної постанови. Отже, з 24 лютого 2022 року по 29 грудня 2023 року нарахування та стягнення судом інфляційних втрат, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням було заборонено на всій території України. Однак позивачем заявлено до стягнення з відповідача за період з 21 березня 2021 року по 21 серпня 2024 року інфляційні втрати в розмірі 5359,03 грн та 3 % річних в розмірі 1537,15 грн. Тому, із спірного періоду слід виключити нарахування інфляційних втрат, трьох процентів річних за період 24 лютого 2022 року по 29 грудня 2023 року, та здійснити нарахування за період з 21 березня 2021 року по 23 лютого 2022 року та з 30 грудня 2023 року по 21 серпня 2024 року, як наслідок, інфляційні втрати за цей період становлять 1833,02 грн, а 3 % річних - 669,80 грн. Отже, позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» до [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 31485,47 грн, інфляційних втрат в розмірі 1833,02 грн, 3 % річних в розмірі 669,80 грн, а всього 33988,29 грн. Щодо судового збору Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2145,12 грн (33 988,29 грн*2422,40 грн/38381,65 грн = 2145,12 грн).

Outcome: partial