Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

07 лютого 2025 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Баштанського районного суду Миколаївської області, у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що з відповідачкою позивач перебуває у шлюбі з 23 жовтня 2018 року, який зареєстровано\~Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 718. \~Дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя в них не склалося, відповідачка в 2022 році виїхала до Польщі і з цього часу їхні подружні стосунки припинені. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач надав заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності та задоволенні позовних вимог. (а.с.25). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не направляла, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити рішення за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів.(а.с.30.31). Судом ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 23 жовтня 2018 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 718. (а.с.3). Дітей від шлюбу не мають. Розірвати шлюб органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя, яке не має дітей у відповідності до ч.1 ст.106 СК України, вони не можуть, оскільки не спілкуються. Через несумісність характерів шлюб виявився невдалим і сторони припинили стосунки. З 2022 року разом не проживають, відповідачка зі слів позивача, виїхала до Республіки Польща. Позивач вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, \~суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп

Outcome: approved