Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 32 372 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.01.2022 між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та\~відповідачем укладено Кредитний договір №28834-01/2022, відповідно до якого\~ [PERSON] отримав 14 000 грн позики на банківський рахунок строком на 10 днів. . [PERSON] свої зобов`язання перед ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 32 372 грн\~та складається з 14 000 грн (сума заборгованості за основною сумою боргу), та 18372 грн (сума заборгованості за відсотками). 13.01.2023 року між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №13012023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників, зокрема і до\~ [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників\~до Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до\~ [PERSON] в сумі 32 372 грн. Ухвалою суду від 07.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. 14.02.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, зазначивши що в період дії воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів. Виклик сторін відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.01.2022 між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі ТОВ «ФК «Інвеструм») та\~ [PERSON] укладено Кредитний договір №28834-01/2022 (далі кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого\~ [PERSON] отримав 14\~000 грн фінансового кредиту. Пунктом 1.2. кредитного договору передбачено, що кредит надається строком на 10 днів, тобто до 08.02.2022. Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 365.0% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1.00% (процентів) на добу. Пунктом 1.5 кредитного договору передбачено, що для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,5% на добу за умови повного повернення кредиту протягом 10 днів з моменту надання кредиту. На підставі Договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 (далі договору факторингу), укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «ФК «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, до яких належить, зокрема, і кредитний договір в сумі 32 372,00 гривень ( а.с. 6-14). Факт переходу від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості підтверджує підписаний сторонами Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу від 13.01.2023 ( а.с. 13). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу, у [PERSON] за кредитним договором наявна заборгованість, яка становить 32 372,00 гривень, що збігається з розрахунком заборгованості за кредитним договором ( а.с. 14). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, у відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст.\~638\~ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа. Оцінивши наданий суду електронний договір про надання фінансового кредиту від 30.01.2022, суд констатує, що [PERSON] дистанційно, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, а саме: шляхом надсилання електронного повідомлення про накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, підписав кредитний договір з ТОВ «ФК «Інвеструм» та Додаток № 1 до кредитного договору, що підтверджується доданими до позовної заяви належним чином засвідченими копіями зазначених документів. Водночас, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження фактичного виконання кредитного договору сторонами, зокрема отримання відповідачем кредитних коштів від ТОВ «ФК «Інвеструм», а також порядок здійснення [PERSON] платежів з метою погашення боргу та порядок нарахування відсотків за тілом кредиту, що не дає можливості суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, чи користувався кредитними коштами відповідач, відсутня інформація по структурі заборгованості. Відповідно до п. 5 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління НБУ № 254 від 18.06.2003, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд при розгляді цивільної справи №200/5647/18 в постанові від 16.09.2020. Сам факт укладення (підписання) кредитного договору не є достатньою підставою вважати, що позичальник отримав грошові кошти (кредит) і у нього виникло зобов`язання повернути їх та сплатити проценти, оскільки зі змісту\~ст. 1054 ЦК України\~та п. 1-1 ч.1\~ст.1 Закону України «Про споживче кредитування»\~(в редакціях, чинних станом на 30.01.2022) слідує, що кредитний договір (договір про споживчий кредит) є консенсуальним договором, на виконання якого сторони зобов`язуються вчинити певні дії, зокрема, кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. Факт виконання укладеного кредитного договору, зокрема обставини надання позичальнику кредитних коштів у розмірі, передбаченому кредитним договором, підлягає доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, серед іншого, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що тягар доказування покладається на обидві сторони спору. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. На переконання суду, розрахунок заборгованості, виконаний представником ТОВ «ФК ««ЄАПБ» 31.05.2024, за відсутності жодного іншого доказу виконання кредитного договору, не задовольняє стандарту «переваги більш вагомих доказів» щодо доказування обставини отримання відповідачем у ТОВ «ФК «Інвеструм» кредиту на підставі кредитного договору. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що обставини виникнення у ТОВ «ФК «Інвеструм» права грошової вимоги до [PERSON] кредитним договором не знайшли свого підтвердження у цій справі, оскільки позивачем не доведено наявність у відповідача заборгованості та розмір такої заборгованості, а тому у позові слід відмовити. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати по справі підлягають віднесенню на сторону позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed