Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] 30.06.2021 року звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з березня 2018 року по квітень 2021 року в сумі 24413,63 грн.; витрати на правову допомогу в розмірі 10 тис. грн. В обґрунтування позову вказала, що перебувала у зареєстрованому 16.07.2004 року з відповідачем шлюбі, який за рішенням суду від 10.10.2018 року розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] . За судовим наказом Херсонського міського суду Херсонської області від 11.04.2018 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.03.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач аліменти сплачує не в повному обсязі та не своєчасно, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.05.2021 року складає 29618,91 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.07.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. 11.01.2022 року представником відповідача подано відзив на позов, у якому просила відмовити у задоволенні позову. Вказала, що про існування виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу про стягнення з відповідача аліментів відповідач дізнався лише в червні 2020 року, коли з його заробітної плати почались відрахування. Звертала увагу, що відповідач з грудня 2018 року по вересень 2020 року був офіційно працевлаштований. Зазначає, що у діях відповідача у період з березня 2018 року по червень 2020 року відсутня винна поведінка щодо виникнення заборгованості зі сплати аліментів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.01.2022 року витребувано з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження №60879454; судове засідання відкладено. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.04.2024 року повторно направлено для виконання до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копії ухвали суду від 21.02.2022 року про витребування доказів. Позивачкою через Електронний Суд подано заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судовим наказом Херсонського міського суду Херсонської області у справі №766/4109/18 від 11.04.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.03.2018 року та до досягнення повноліття дитини. Постановою старшого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.12.2019 року відкрито виконавче провадження №60879454 з примусового виконання судового наказу №766/4109/18 від 14.06.2018 року про стягнення з [PERSON] аліментів. За розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №32813 від 14.05.2021 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.05.2021 року складає 29618,91 грн. Постановою старшого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.02.2021 року при примусовому виконанні судового наказу №766/4109/18 від 14.06.2018 року про стягнення з [PERSON] аліментів накладено на боржника штраф у розмірі 20% від суми заборгованості 26026,41 грн. Згідно довідки №02-22/313 від 09.11.2021 р. Херсонського міського центру зайнятості, [PERSON] був зареєстрований у центрі як шукаючий роботу з 29.09.2021 р. по 25.10.2021 р. За матеріалами виконавчого провадження № 60879454 встановлено, що постановами державного виконавця у зв`язку із наявною заборгованістю [PERSON] зі сплати аліментів, накладався арешт на все майно боржника, тимчасово обмежно у праві виїзду, полюванні тощо. Згідно довідки від 25.04.2024 року про наявність заборгованості зі сплати аліментів складеної старшим державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), станом на 01.04.2024 року наявна заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання становить 12412,50 грн. В той же час вимоги стосуються стягнення пені щодо прострочення сплати аліментів за період з березня 2018 року по квітень 2021 р. На момент подачі позову, а саме відповідно до довідки від 14.05.2021 р. заборгованість відповідача зі сплати аліментів становила 29618,91 грн. Статтею 180 СК України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року, винесеній у справі № 572/1762/15-ц. Суд при вирішенні справи враховує, що відповідач неналежно виконує покладений на нього\~статтею 180 СК України\~обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки сплачує стягнуті з нього рішенням суду аліменти нерегулярно, та дійшов висновку про наявність передбачених\~статтею 196 СК України\~підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів. Посилання відповідача на те, що йому не було відомо про стягнення з нього заборгованості суд не приймає до уваги, оскільки ж самим відповідачем 12.08.2021 року перераховано виконавчій службі 43356,00 грн. та 29.10.2021 р., 08.11.2021 р. по 1255,00 грн. погашення боргу. Сплата заборгованості відбувалася після подачі позовної заяви до суду. Станом на день розгляду справи заборгованість за період з березня 2018 року по квітень 2021 року відсутня. При цьому заборгованість сплачена фактично 12.08.2021 р., а тому прострочену суму заборгованості слід рахувати з дати початку прострочення до дати сплати, тобто до 12.08.2021 р. (прострочка аліментів за березень 2018 року, сплата аліментів 12.08.2021 р. 1230 днів просторочки, сума яка підлягала сплаті 510,0 грн., тобто пеня 510х1%х1230=6273,0 грн.; за квітень 2018 р. 930х1%х1200=11\~160,0 грн. тощо). Крім того, суд враховує, що\~Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~внесено зміни до\~статті 196 СК України. Зокрема, частину першу викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості». Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Таким чином, оскільки розмір пені перевищує розмір заборгованості, суд вважає за необхідне стягнути пеню у розмірі, який дорівнює 100 відсотків заборгованості, яка існувала за період з березня 2018 року до квітня 2021 року, яка остоточно сплачена 12.08.2021 р. - 29618,91 грн. Крім того, на відповідача був накладений штраф в розмірі 5205,28 грн. (постанова про накладення штрафу від 17.02.2021р., який сплачується на користь стягувача). Позивака вважає необхідним вказану суму відрахувати з розміру пені, що стягується з відповідача. В даному випадку це є правом позивача, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Крім того, в порядку\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн., оскільки позивачка від сплати судового збору звільнена. Що стосується вимог позивачки про стягнення витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). Позивачкою на підтвердження понесення нею витрат на правничу допомогу не надано жодних доказів, ані договору про надання правничої допомоги, розрахунку виконаних робіт, тощо. З огляду на неподання позивачкою доказів понесених судових витрат, суд дійшов висновку про відмову у їх стягненні. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 25 березня 2025 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved