Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

У грудні\~2023\~року позивач [PERSON] ,\~через свого\~представника,\~ звернулась до суду з позовом до відповідача Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання свідоцтва про право власності недійсним. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] \~помер колишній\~чоловік позивача\~ [PERSON] .\~Від шлюбу\~у них\~народилося троє\~дітей. У 2006 році позивач та [PERSON] шлюб розірвали. Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 30.01.2023 у справі №136/1020/22 визнано дочку позивача [PERSON] , [INFO] недієздатною та призначено опікуна над нею позивача [PERSON] . Після чого позивач, звернулася в інтересах дочки [PERSON] до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , з відповідною заявою. Однак, для оформлення спадщини необхідно було поновити документи на спадкове майно. До спадщини після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Відповідно в результаті виготовлення 03.04.2023 технічного паспорта на будинок у КП "ВООБТІ", було з`ясовано, що власником будинку є [PERSON] згідно Свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 24.01.2005, видане виконавчим комітетом Новоприлуцької сільської ради на підставі рішення Новоприлуцької сільської ради від 29.09.2004. Але, [PERSON] помер [INFO] . Тобто свідоцтво № [NUMBER] про право власності було видано та зареєстровано вже після смерті [PERSON] , що вказує про його недійсність. Таким чином, викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 20.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також, витребувано матеріали спадкових справ після смерті спадкодавців. Відповідач Турбівська селищна рада у визначений судом строк відзиву на позов не подав, утім на адресу суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника відповідача. 02.02.2024, до початку підготовчого судового засідання представник позивача адвокат Петришина І.А. подала заяву, в якій просила суд залучити до участі у справі в якості співвідповідача - сестру [PERSON] - [PERSON] , яка подала до Липовецької державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №251/04. Ухвалою суду від 02.02.2024 залучено до участі у справі в якості співвідповідача - сестру [PERSON] - [PERSON] , а підготовче судове засідання було відкладено на іншу дату. Надалі, 28.03.2024 представник позивача адвокат Петришина І.А. подала заяву, в якій просила суд закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 28.03.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак остання у своїй заяві просила суд про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. В подальшому, 05.09.2024 представник позивача адвокат Петришина І.А. подала до суду заяву, в якій просила суд витребувати з Центру надання адміністративних послуг Турбівської селищної ради інформацію про зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] 12.09.2024 на адресу суду надійшла інформація, що [PERSON] , [INFO] була знята з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю. Дата смерті - [INFO] . Ухвалою суду від 11.11.2024 на задоволення заяви представника позивача судом було витребувано від Липовецької державної нотаріальної контори витяг зі Спадкового реєстру про наявність/відсутність заведеної спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , а при наявності заведеної спадкової справи витребувати її копію. 21.11.2024 на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи №6/2011 заведеної до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 06.12.2024 на задоволення заяви представника позивача постановлено: Замінити неналежного відповідача по справі - [PERSON] на належних відповідачів - [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) та [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ). Повернутися при розгляді цивільної справи №136/2375/23 на стадію підготовчого засідання. Призначити підготовче судове засідання у даній цивільній справі. У судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, однак у своїх заявах просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують щодо їх задоволення. З огляду на те, що в судове засідання сторони не з`явились, а відповідач визнав позовні вимоги, тому суд проводить розгляд справи у даному підготовчому судовому засіданні (відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України), на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер колишній чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 12). Від шлюбу у них народилося троє дітей. Раніше, у 2006 році вони шлюб розірвали, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 12 - на звороті). Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 30.01.2023 у справі № 136/1020/22 визнано дочку позивача - [PERSON] , [INFO] , недієздатною та призначено опікуна над нею позивача [PERSON] (а.с. 10-11). Після чого позивач, звернулася в інтересах дочки [PERSON] до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , з відповідною заявою, про що приватним нотаріусом Врублевською Ю.В. 25.07.2022 заведено спадкову справу №77/2022 (а.с. 30-71). Однак, для оформлення спадщини необхідно було поновити документи на спадкове майно. До складу спадщини після смерті [INFO] [PERSON] увійшов житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Відповідно в результаті виготовлення 03.04.2023 технічного паспорта на будинок у КП "ВООБТІ", було з`ясовано, що власником будинку є [PERSON] згідно Свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 24.01.2005, видане виконавчим комітетом Новоприлуцької сільської ради на підставі рішення Новоприлуцької сільської ради №61 від 29 вересня 2004 року (а.с. 15). Але, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 13). Тобто свідоцтво № [NUMBER] про право власності було видано та зареєстровано вже після смерті [PERSON] , що вказує про його недійсність. Разом із тим, відповідно до погосподарської книги станом на 15.04.1991, домогосподарство, за адресою: [ADDRESS] , належало до категорії колгоспний двір. Список членів господарства був наступний: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.14) Згідно довідки виконавчого комітету Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 17.06.2022 за №1548 (а.с. 6) слідує, що до складу сім`ї померлого [PERSON] увійшли: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до довідки виконавчого комітету Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 17.06.2022 за №1549 (а.с. 6 на звороті) вбачається, що померлий [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] , був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] , [INFO] за вказаною адресою були зареєстровані та постійно проживали: [PERSON] , [INFO] , син. З матеріалів спадкової справи №77/2022 заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] слідує наступне. Згідно довідки виконавчого комітету Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 17.06.2022 за №1548 (а.с. 36) склад сім`ї померлого [PERSON] наступний: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] .. [PERSON] , [INFO] , який є сином спадкодавця 25.07.2022 прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , звернувшись до нотаріуса із заявою відповідного змісту (а.с. 31). [PERSON] , [INFO] , який є сином спадкодавця 25.07.2022 відмовився від спадщини після смерті батька [PERSON] на користь свого брата [PERSON] , звернувшись до нотаріуса із заявою відповідного змісту (а.с. 32). Дочка спадкодавця [PERSON] , [INFO] , відповідно до рішення Липовецького районного суду від 30.01.2023 є недієздатною, її опікуном призначено [PERSON] позивачку по справі (а.с. 47-48). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Новоприлуцької сільської ради 05.08.2015 [PERSON] заповів будинок та земельну ділянку, розташовані в [ADDRESS] своїй дочці [PERSON] . Таким чином, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , які вступили в спадщину є син [PERSON] та дочка [PERSON] . Разом із тим, спадкоємцем за заповітом (відповідно до зазначеного вище заповіту) після смерті [PERSON] на будинок та земельну ділянку, розташовані в [ADDRESS] є дочка [PERSON] . З матеріалів спадкової справи №251/04 заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] слідує, що спадшину після його смерті на право на земельну частку (пай) в КСП ім. Чапаєва с. Нова Прилука Липовецького району Вінницької області, посвідчене сертифікатом [NUMBER] та право на майновий пай в КСП ім. Чапаєва с. Нова Прилука Липовецького району Вінницької області посвідчене свідоцтвом ВІХ 012631 прийняла сестра спадкодавця [PERSON] . Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , свідоцтвом про одруження останньої, довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області від 03.03.2004 за №06-64-03 (а.с. 61-63). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0217405, зареєстрованого 21.07.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №405, на підставі рішення Липовецької РДА за №165 від 23.06.1997 на ім`я [PERSON] надано право на земельну частку (пай) розміром 3,18 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 06.08.2004 на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на: земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП ім.Чапаєва с. Нова Прилука Липовецького району Вінницької області розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що належить спадкодавцеві на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0217405 виданого Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області 14.07.1997 року на підставі рішення 23.06.1997 року № 165 та зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21.06.1997 року за № 405;- майновий пай (свідоцтво серія ВІ X № 012631) члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва с. Нова Прилука Липовецького району Вінницької області, виданого Новоприлуцькою сільською Радою 19.12.2001, розміром 7190 (сім тисяч сто дев`яносто) гривень, що становить 0,21 відсотків від загальної вартості майна КСП ім. Чапаєва. З матеріалів спадкової справи №6/2011 заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено що спадкове майно після смерті спадкодавці прийняли її дочка [PERSON] та син [PERSON] , шляхом подачі до нотаріальної контори заяв відповідного змісту. Натомість син [PERSON] спадщину не прийняв та відмовився від неї на користь свого брата [PERSON] та сестри [PERSON] . Враховуючи зазначене судом було замінено неналежного відповідача на належних - [PERSON] та [PERSON] , які визнали позивні вимоги в повному обсязі. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ч.3 ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991 року, пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963 року, які діяли станом на 15.04.1991р. і регулювали власність колгоспного двору, право на майно колгоспного двору (спірне будинковолодіння) в рівних частках мали: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними записами у Погосподрській книзі ОР 28 станом на 15.04.1991 рік, що підтверджується копією погосподарської книги (а.с. 14). Як зазначено вище [PERSON] , помер [INFO] , відповідно внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат"; Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. В той же час, через відсутність належних правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавців та належність спірного будинковолодіння до суспільної групи «колгоспний двір», позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити спадкові права діючи в інтересах дочки [PERSON] , у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Водночас саме наявність Свідоцтва про право власності на будинок, яке є фактично недійсним, виходячи із викладеного вище, стає перешкодою, адже Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N»56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно при видачі оспорюваного Свідоцтва №736 на ім`я [PERSON] , як одноосібного власника домоволодіння, виконком Новоприлуцької сільської ради не враховано частки інших членів домогосподарства в спірному домоволодінні, яку вони набули в момент набрання чинності Законом України «Про власність» як члени колгоспного двору. Правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (ст. 393 ЦК України). Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд дійшов до висновку, що оскільки свідоцтво №736 від 24.01.2005 про право власності на житловий будинок було видано та зареєстровано вже після смерті [PERSON] , що помер [INFO] та без врахування часток інших членів колгоспного двору, вказане свідоцтво слід визнати недійсним. Оцінивши подані позивачем докази, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, враховуючи визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання свідоцтва про право власності недійсним, ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved