Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

19 березня 2024 р. до суду надійшла заява [PERSON] , яка підписана його представником адвокатом Канівець Г.Р., в якій він просить: визнати його батька [PERSON] , [INFO] , недієздатним; призначити судово-психіатричну експертизу; встановити над [PERSON] опіку і призначити [PERSON] опікуном. В обґрунтування доводів заяви заявник зазначив, що його батько [PERSON] рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.02.2022 р. визнаний недієздатним і над ним встановлено опіку, призначено опікуном [PERSON] . На даний час закінчився строк дії рішення та [PERSON] за станом здоров`я не може виконувати обов`язки опікуна. [PERSON] проживає з заявником, є особою з інвалідністю та потребує постійного стороннього догляд та спостереження невролога. Заявник постійно піклується про батька, який в силу свого захворювання не може самостійно розпоряджатися грошима, вирішувати побутові питання. Опікунська рада рекомендувала призначити заявника опікуном. 25 березня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. 09 квітня 2024 року надійшла заява представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про розгляд справи без участі представника. 19 березня 2024 року надійшло повідомлення Миколаївського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про те, що на виконання ухвали суду видано доручення адвокату Михайленко О.В. 06 травня 2024 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу. 24 грудня 2024 року поновлено провадження у справі. Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали заяву, підтвердили обставини, викладені в ній, просили задовольнити заяву. Представник особи, стосовно якої розглядається справа адвокат Островський С.Б. не заперечував проти визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна [PERSON] . Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали страви, суд приходить до такого. Згідно ч. 1. ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Якщо суд відмовить у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною і буде встановлено, що вимога була заявлена недобросовісно без достатньої для цього підстави, фізична особа, якій такими діями було завдано моральної шкоди, має право вимагати від заявника її відшкодування. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №290 від 19.11.2024 Миколаївської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , страждає хронічним стійким психічним розладом судинною деменцією; за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт наявності у [PERSON] хронічного стійкого психічного розладу, внаслідок чого він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому вимога про визнання його недієздатним є обґрунтованою. Правовими наслідками визнання фізичної особи недієздатною, згідно ст. 41 ЦК України, є: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину, правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун; відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Згідно ст. 55 ЦК України, опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною 1 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до п. 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26.05.1999 року, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №336/5652/18 зазначив, що відповідно до ч.1 ст.67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня2020 року в справі № 736/1508/17, від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] та зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12ААГ № 515510, [PERSON] , [INFO] має групу інвалідності: перша (підгрупа Б), безстроково. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.02.2022 р. [PERSON] , [INFO] визнаний недієздатним і над ним встановлено опіку, призначено опікуном [PERSON] . Строк дії рішення два роки. 13 лютого 2024 року [PERSON] подала заяву голові опікунської ради, в якій повідомила, що не заперечує по кандидатурі опікуна [PERSON] . Виконувати обов`язки опікуна їй важко у зв`язку з віком та станом здоров`я. З подання опікунської ради при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради № 947/02.02.01-22/09/14/24 від 20.02.2024 та витягу з протоколу засідання опікунської ради №2 від 15.02.2024 встановлено, що даний орган рекомендує та пропонує на розгляд суду кандидатуру [PERSON] , [INFO] , для призначення його опікуном [PERSON] , [INFO] , у разі визнання його недієздатним. [PERSON] , [INFO] розлучений, , на наркологічному та психіатричному огляді не перебуває, протипоказань до виконання обов`язків оператора верстатів з ПК не має (рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15.10.2020 № 477/977/20, Довідка про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР № 1436 від 18.03.2025, довідка КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР від 18.03.2025 № 818). Беручи до уваги викладене, оскільки [PERSON] , [INFO] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, тобто віднесений до категорії осіб, які потребують встановлення опіки, а також беручи до уваги, що обставини, які унеможливлюють призначення [PERSON] опікуном відсутні, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та необхідність їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно зі ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 299 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. 19.11.2024 Миколаївською філією судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» було проведено судово-психіатричну експертизу у цій справі та складено висновок №290. Вартість вказаної експертизи складає 6180 грн. 36 коп. з ПДВ. Витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи належать до судових витрат (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Враховуючи положення ч. 2 ст. 299 ЦПК України, вказані витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved