Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», в особі представника Руденка К.В., 24.01.2025 через систему «Електронний суд» звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованості за кредитним договором № 6963 від 10.02.2024 по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 41\~250,00 грн за період з 10.02.2024 по 05.01.2025, а також судових витрат у розмірі суми сплаченого судового збору в сумі 2\~422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 10.02.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на сайті Товариства в мережі Інтернет та підписання відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», був укладений кредитний договір № 6963. За умовами кредитного договору ТОВ «Фінансова компанія «Процент» надає позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн строком на 365 днів до 09.02.2025, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , що емітована Акціонерним банком «Укргазбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5 % річних). ТОВ «Фінансова компанія «Процент» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника, номер якої був зазначений позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується чеком про успішне проведення транзакції. Відповідно до вимог п. 1.2, 1.3, 4.2 договору, починаючи з 11.03.2024 відповідач зобов`язаний повернути всю заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, своєчасно не сплативши нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, що є Додатком № 1 до кредитного договору. У зв`язку з цим, виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом за період з 10.02.2024 по 05.01.2025 у розмірі 41\~250,00 грн. Представником позивача до суду разом із позовною заявою подано клопотання про витребування від акціонерного банку «Укргазбанк» доказів, що містять банківську таємницю: інформації чи було емітовано на ім`я [PERSON] платіжну карту № [NUMBER] ; виписки по картковому рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] за період з 10.02.2024 по 15.02.2024 з відображенням часу зарахування коштів; інформації про номер телефону, на який відправляються повідомлення про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 10.02.2024 по 15.02.2024; інформації про наявні телефонні номери, що знаходяться в анкетних даних [PERSON] . Також представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою суду від 29.01.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 29.01.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано від акціонерного банку «Украгазбанк» докази, що містять банківську таємницю. Ухвалу про відкриття провадження в справі відповідач отримав 10.02.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням в матеріалах справи. У відповідності до ст. 174, 178\~ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. 26.02.2025 на виконання ухвали від 29.01.2025 про витребування доказів на адресу суду від акціонерного банку «Укргазбанк» надійшли на матеріальному носії (оптичний диск) електронні докази, що містять банківську таємницю. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 10.02.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] укладений кредитний договір № 6963. За умовами договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн строком на 365 днів до 09.02.2025 шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , що емітована АБ «Укргазбанк». Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5 % річних). Пунктом 1.3 Кредитного договору узгоджена періодичність платежів зі сплати процентів, що становить кожні 30 днів та відображена в додатку № 1 до Кредитного договору. Згідно з п. 4.2 Кредитного договору нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються щоденно з дня надання позичальнику до дня повернення суми кредиту. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Кредитний договір укладений в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими відповідач ознайомився перед підписанням договору та отриманням кредиту. Вказані обставини підтверджуються Кредитним договором № 6963 від 10.02.2024; анкетою-заявою на кредит № 77173 клієнта від 10.02.2024; хронологією укладення електронного кредитного договору № 6963 від 10.02.2024. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, перерахувавши кредитні кошти відповідачу на платіжну картку, що підтверджено інформаційною довідкою про проведення через платіжний сервіс «FONDY» 10.02.2024 транзакції на суму 5\~000,00 грн на карту № [NUMBER] , призначення платежу: перерахування коштів за договором № 6963 від 10.02.2024 на умовах фінансового кредиту. Також отримання 10.02.2024 кредитних коштів у розмірі 5\~000,00 грн на платіжну картку № [NUMBER] підтверджено розширеною випискою за смарт-рахунком, власником якого є відповідач, за період з 10.02.2024 по 15.02.2024. До матеріалів позовної заяви представником позивача доданий розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором по нарахованим та не плаченим процентам за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом за період з 10.02.2024 по 05.01.2025, що становить 41\~250,00 грн. Надаючи оцінку зібраним доказам, суд виходить з наступного. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до положень ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). За правилом ч. 1 ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до положень ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст.\~11\~цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст.\~12\~цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтями 12, 13, 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 10.02.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6963, відповідно до умов якого товариство зобов`язувалося надати позичальнику кредит у національній валюті на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язувався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання передбачені договором. Позичальник за допомогою інструменту ідентифікації пройшов автентифікацію, ідентифікацію та верифікацію як фізична особа відповідно до законодавства. Договір укладався дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи. Встановлено, що кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладення між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір був укладений та підписаний в електронній формі і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. 6, 627\~ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Товариство належним чином виконало свої договірні зобов`язання, перерахувавши 10.02.2024 на картковий рахунок позичальника кошти кредиту в сумі 5\~000,00 грн, що підтверджено інформаційною довідкою платіжного сервісу «FONDY» про проведення 10.02.2024 транзакції на суму 5\~000,00 грн на карту № [NUMBER] , призначення платежу: перерахування коштів за договором № 6963 від 10.02.2024 на умовах фінансового кредиту Також інформацією АБ «Укргазбанк» від 20.02.2025, що надана на виконання ухвали суду про витребування доказів, підтверджено належність [PERSON] платіжної карти [NUMBER] , а також випискою з рахунку за період з 10.02.2024 по 15.02.2024 підтверджено факт перерахування 10.02.2024 на зазначений картковий рахунок грошових коштів у розмірі 5\~000,00 грн. Таким чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах зазначених позивачем, надано докази щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, строків їх повернення. З огляду на те, що термін повернення кредиту на день звернення до суду із зазначеним позовом не настав, позивач просить звернути стягнення з відповідача на прострочені до оплати проценти за кредитом за період з 10.02.2024 по 05.01.2025, у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Заборгованість відповідача перед позивачем за зазначеним кредитним договором по нарахованим та несплаченим процентам за період з 10.02.2024 по 05.01.2025 становить 41\~250,00 грн, що підтверджено розрахунком заборгованості в матеріалах справи, а також кредитним договором. Проценти за користування кредитом відповідно до розрахунку заборгованості нараховувались за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитними коштами (912,5 % річних), що врегульовано п. 1.2 Договору, а також узгоджується із Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про споживче кредитування». Всі істотні умови кредитного договору встановлені самим договором, який укладено шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, надано докази щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, строків їх повернення. Враховуючи, що в порушення умов договору відповідач не виконав умови договору щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, чим порушив права позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Представником позивача на підтвердження понесених витрат надано копію договору про надання юридичних послуг № 03/06/2024, укладеного 03.06.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та фізичною особою-підприємцем Руденком К.В.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2412, виданого 23.10.2018; акт приймання-передачі наданих послуг № 7 від 27.11.2024, відповідно до якого загальна вартість юридичних послуг складає 90\~000,00 грн; витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі послуг № 7 від 27.11.2024 про вартість послуг по підготовці позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 10\~000,00 грн; платіжну інструкцію № 1351 від 29.11.2024 про оплату послуг адвокату Руденку К.В. за надання юридичних послуг по договору № 03/06/2024 від 03.06.2024 згідно акту № 7 від 27.11.2024 на загальну суму 90\~000,00 грн. З огляду на викладене, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн підтверджений представником позивача належними, достатніми та достовірними доказами. Окрім того, при подачі позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, які відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальний розмір понесених позивачем судових витрат складає 12 422,40 грн. (10 000,00 грн. + 2 422,40 грн.), які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved