Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором б/н від 03.08.2018 року у розмірі 22095,39 грн та судовий збір в сумі 3028,00 грн В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач 03.08.2018 року приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 03.12.2024 року має заборгованість 22095,39 гривень, яка складається з наступного: 12853,81 гривень - заборгованість за кредитом; 9241,58 гривень - заборгованість по відсоткам; 0,00 гривень штраф. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 20.12.2024 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову. В обгрунтування відзиву зазначила, що позивачем не долучено докази отримання відповідачем кредитних карток, не долучено доказів на підтвердження зарахування відповідачу на отриману картку коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту 14000 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 03.08.2018 року у відповідача вже існувала заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2080,00 грн. Наявні в матеріалах справи витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк» та витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Gold» не містять підпису відповідача. В підписаній відповідачем Анкеті-заяві є лише анкетні дані та контактна інформація, але в ній не має даних про умови кредитування та яку картку відповідач просила їй видати. Надані суду розрахунок заборгованості, довідка про видані кредитні картки, довідка за лімітами також не є документами, які посвідчують погодження сторонами умов щодо розміру та сплати процентів. Від представника позивача до суду надійшло заперечення відповідно до якого він зазначає, що відзив не підлягає взяттю до уваги, а позов підлягає задоволенню. Також зазначив, що підписавши анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору та паспорт споживчого кредиту, відповідач добровільно погодився на такі умови кредитного договору. На підтвердження вірності розрахунку надано банківську виписку, де відображено використання відповідачем кредитного ліміту. Представник позивача Шкапенко О.В., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, від неї надійшла письмова заява відповідно до якої просить відмовити в задоволенні позову та розгляд справи проводити за її відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 03.08.2018 між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 03 серпня 2018 року підписана [PERSON] що свідчить про укладення сторонами договору в письмовій формі. Ця анкета-заява не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів. Надані позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послугу АТ «Акцент-Банк», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://a-bank.соm.ua/terms/в розділі «Умови та правила» Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін. До позовної заяви також додано ксерокопію Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», де прописані базові процентні ставки, зокрема 3,7% в місяць (44,4% річних), та процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту тощо. Паспорт споживчого кредиту підписаний [PERSON] 03 серпня 2018 року (а.с.10). Довідка за картами містить інформацію про те, що [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки із строком дії до березня 2022 року, до квітня 2028 та до грудня 2031 року. Відповідно до довідки за лімітом, АТ «Акцент-Банк» встановлено [PERSON] наступні розміри ліміту: 03.08.2018 -\~14000,00 грн, 29.01.2024 - \~12853,81 грн, 25.04.2024 -\~12900,00 грн, Згідно наданому Банком розрахунку заборгованості відповідач за кредитним договором має заборгованість, яка станом на 03.12.2024 становить 22095,39 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 12853,81 грн.; заборгованості по відсоткам у розмірі 9241,58 грн. Відповідно до частин першої та другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626,\~628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмові формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з частиною першою ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, окрім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків при застосуванні конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Визначальним є додержання письмової форми договору. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення відсотків, посилався також на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. Однак у матеріалах справи відсутні підтвердження, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомлювався і погоджувався з ними, підписуючи заяву про одержання кредиту, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо нарахування відсотків у визначених позивачем порядку та розмірі. Роздруківка із веб-сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві про одержання кредиту домовленості сторін про сплату відсотків у розмірах, визначених банком, та відповідальності по сплаті відсотків надані Умови самі по собі не можуть розцінюватися як зміст кредитного договору, наявного між сторонами справи. Крім того, Паспорт споживчого кредиту, на який посилається позивач, є інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до ЗУ «Про споживче кредитування». Зі змісту самого паспорту споживчого кредиту вбачається, що інформація в ньому зберігає чинність та є актуальною станом на 01.01.2019, умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та можуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У паспорті також зазначено, що реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишиться дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічні висновки викладені в постанові ВС від 23.05.2022 у справі №393/126/20. Відтак є помилковим посилання позивача на постанову ВС від 02.12.2020 у справі №284/157/20, де мало місце підписання позичальником паспорту споживчого кредиту. З цих підстав суд приходить до висновку про недоведеність тверджень позивача про те, що сторони обумовили у письмовому вигляді обов`язок позичальника по сплаті відсотків за користування кредитом, які обраховуються у порядку та періоди сплати, визначеному позивачем, отже відповідні позовні вимоги є необґрунтованими. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією ВС у постанові від 04.09.2019 у справі №382/1131/18. Фактичне використання кредитної картки позичальником, що свідчить про визнання ним наявності між сторонами справи відповідних правовідносин, не дає суду можливість задовольнити позовні вимоги в частині стягнення боргу за відсотками, оскільки відсутні погоджені сторонами умови для нарахування таких платежів. Із виписки по картці за період з 03 серпня 2018 року по 11 лютого 2025 року , в якій міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей, вбачається, що за вказаний період на рахунок [PERSON] було надходжень усього на суму 40519,44 грн. За вказаний період відповідачем було витрачено суму у розмірі 62614,83 грн, до якої також входить 34898,36 грн списаних та спрямованих позивачем на погашення відсотків по укладеному договору б/н від 03.08.2018. Суд вважає, що частину із сплачених відповідачем коштів у сумі 34562,98 грн позивачем безпідставно було спрямовано на погашення відсотків, оскільки анкета-заява від 03.08.2018 не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків. [PERSON] неодноразово вносила кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості, однак сплачені нею кошти розподілялись банком на погашення процентів, які передбачені Умовами та правилами надання банківських послуг, що відповідачем не підписані, тобто не спрямовувались на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала. При цьому, як вбачається з виписки по картці [PERSON] банком також здійснювалось автоматичне списання відсотків, списання та погашення кредиту, що теж враховано ним як заборгованість за тілом кредиту, однак фактично такою не є. Оскільки в анкеті-заяві від 03.08.2018 відсутня домовленість сторін про сплату відсотків, суд вважає неправомірним та безпідставним нарахування банком відсотків за користування кредитом та зарахування цих коштів до заборгованості по тілу кредиту, а тому вважає, що у відповідача є переплата за даним кредитним договором 12802,97 грн ( 62614,83 грн (сума витрат) 34898,36 грн (сума безпідставно нарахованих та списаних відсотків) 40519,44 грн (сума зарахувань). Враховуючи викладене в задоволенні позову потрібно відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повною відмовою в задоволенні позову витрати позивача по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають і покладаються на нього. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed