Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Позивачка як спадкоємець за законом прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки подала заяву про прийняття спадщини до нотаріального органу. Разом із цим, нотаріусом було відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавця. За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, вона змушена звернутися із цим позовом до суду та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на зазначений вище житловий будинок. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.132). Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.96). Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України \~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу\~ч.1\~ст.1218\~ЦК України\~до складу\~спадщини входять\~усі права\~та обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. Згідно частинами 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідності до\~норми статті\~1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що 15.03.20004 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Андушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за №22, згідно із яким усе своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с.54 зворот). [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю сторін по справі (а.с.5-13). Відповідно до відомостей, що містяться у технічному паспорті на житловий будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , вищезазначені об`єкти нерухомості побудовані у період з 1962 по 1985 роки (а.с.14-18). Згідно із довідкою виконавчого комітету Погребищенської міської ради від 01.05.2023 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.11, 25). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 10.06.2004 року №910, 911 спадкоємцем майна померлого [INFO] [PERSON] є його дружина [PERSON] (а.с.23, 24). Як вбачається із матеріалів спадкової справи №79/2022 щодо майна померлої [PERSON] із заявами про прийняття спадщини за заповітом до Погребищенської державної нотаріальної контори звернулися [PERSON] та [PERSON] (а.с.50, 59). Постановою державного нотаріуса Погребищенської державної нотаріальної контори Швеця О.В. від 13.06.2024 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове\~майно у\~зв`язку з\~ відсутністю\~правовстановлюючих документів,\~які підтверджували\~право власності\~спадкодавця (а.с.21, 22). Відповідно до ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. В ч. 1\~ст.\~328\~ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємец, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). У постанові\~Верховного Суду\~від 22\~березня 2023\~року у\~справі №\~463/6829/21-ц\~сформульовано правовий\~висновок,\~який зводиться\~до того,\~що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Отже, з часу прийняття спадщини спадкоємець, реалізуючи свої права власника, має право вчиняти щодо спадкового майна певні юридично значимі дії, в тому числі відмовлятися від нього на користь інших спадкоємців. В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову відповідачкою [PERSON] не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Отже, зважаючи на те, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на майно спадкодавця [PERSON] , однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, ураховуючи визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивачки за нею необхідно визнати право власності на обумовлений житловий будинок. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved