Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру та способу стягнення аліментів, в якому просить змінити розмір аліментів та спосіб їх присудження, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , який був встановлений заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.12.2021 року в твердій грошовій сумі в розмірі по 1255 грн. на дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, на 1/6 частину з усіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] починаючи з дня набранням рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який був розірваний, від якого у них народився син [PERSON] 30.07.2010 рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.04.2010 та до досягнення дитиною повноліття. 13.12.2021 заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області змінено розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача в розмірі з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на тверду грошову суму в розмірі 1255 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною віку повноліття. Про заочне рішення, яким було змінено розмір та спосіб стягнутих аліментів дізналася лише в травні 2024, лише після отримання вказаної суми аліментів у зменшеному розмірі. Крім цього, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.02.2019 з відповідача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000.00 гри щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2018 до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21.12.2023 року змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з розміру 2000,00 грн. на розмір 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] звертався до суду з позовом про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення на двох дітей, в якому просив визнати на кожну дитину аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 30.09.2024 рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області [PERSON] в задоволені позову відмовлено, оскільки спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів, а стягнення судом аліментів у твердій грошовій сум присуджується лише за заявою стягувача. Відповідач є військовим, отримує регулярний дохід та має можливість надавати аліменти у більшому розмірі, однак у добровільному порядку не надає. Оскільки розмір стягнутих аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1255 грн., становить менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за законом, позивач вимушена звернутись до суду із вищевказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання жодного разу не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов, не надавав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Бакшеєва А.В. надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, крім цього надала письмові пояснення в яких проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.12,81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 19.06.2008 перебували у шлюбі, який рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.09.2010 було розірвано. 10.10.2015 позивач уклала шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно заочного рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.07.2010 по справі №2-1427/10 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.04.2010 та до повноліття дитини. Згідно заочного рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.12.2021 по справі №629/5079/21 за позовом [PERSON] , змінено розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.07.2010 року по цивільній справі №2-1427/10 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, стягнення розпочато з 24.07.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1255,00 грн, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. \~ \~ \~ \~У відповідача по справі від другого шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.12.2013, де батьком зазначено [PERSON] , матір`ю [PERSON] . На утримання доньки рішенням суду з [PERSON] було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. \~ \~ \~ \~Згідно заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 21.12.2023, змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 04.02.2019 по цивільній справі №635/5037/18, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набранням рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.09.2024 в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення, а саме про стягнення з нього аліментів на утримання обох дітей у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дітьми повноліття відмовлено, оскільки право на звернення з таким позовом за законом належить стягувачу. Позивач зазначає, що аліменти, що стягуються згідно рішення суду, є недостатніми для нормального повноцінного розвитку та утримання дитини. На даний час її матеріальний стан змінився в зв`язку з зростанням цін на продукти харчування та придбання одягу для нього, оплати на оздоровлення та розвиток дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, ст.192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум для дітей - до 6-ти років 2563 грн.; від 6 до 18 років 3196 грн. Виходячи з приписів ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Позивачем надано достатні докази на підтвердження того, що дитина потребує матеріального забезпечення в більшому обсязі, аніж визначено заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.12.2021 року, оскільки стягуваних коштів недостатньо для нормального забезпечення дитини. Суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. У відповідності з положеннями ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved