Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживача стягнення сплаченого авансу, пені та відшкодування моральної шкоди. В позовній заяві (а.с. 1 3), поясненнях, наданих позивачем та її представником в судовому засіданні, викладено наступну позицію. 17 червня 2024 року між сторонами укладено договір підряду на ремонтно-будівельні роботи № б/н, за умовами якого відповідач зобов`язався в строк до 14 липня 2024 року виконати роботи з будівництва зовнішньої відмостки навколо фундаменту будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На виконання договору позивачем сплачено підряднику аванс в сумі 24\~000 грн. Незважаючи на неодноразові звернення позивача, її письмову претензію, підрядник до виконання робіт у встановлений договором строк та на день розгляду справи не приступив, аванс не повернув. За вказаних обставин [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь сплачений аванс в сумі 24\~000 грн., пеню в розмірі 3% від суми боргу за кожен день прострочення за період з 15 липня 2024 року до 14 жовтня 2024 року (дня звернення до суду) 66\~240 грн. та моральну шкоду 10\~000 грн. Відзив на позов не надходив. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`являвся, про причини неявки, їх поважність суд не оповістив; будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Судом встановлено, що [PERSON] , згідно із свідоцтвом про право власності (а.с. 96), є співвласником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 90 94), [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) є фізичною особою-підприємцем, здійснює економічну діяльність, зокрема з організації будівництва будівель (основний), інших робіт із завершення будівництва, будівництва житлових і нежитлових будівель. 17 червня 2024 року між ФОП [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник) укладений договір підряду на ремонтно-будівельні роботи (а.с. 9 10), відповідно до якого виконавець зобов`язався виконати ремонтно-будівельні роботи у приміщенні за адресою: [ADDRESS] , а замовник оплатити виконавцю фактичну якісно зроблену роботу; розмір авансу становить 24\~000 грн.; термін початку робі 26 червня 2024 року, термін їх завершення 17 липня 2024 року. [PERSON] є клієнтом АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та користувачем платіжної картки № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ). 17 червня 2024 року о 18.50 год. на цей рахунок [PERSON] було перераховано 24\~000 грн. Підтверджуються вказані обставини квитанцією із застосунку «ощад 24/7» (а.с. 8), повідомленням АТ «АКЦЕНТ-БАНК» (а.с. 57 58). 21 серпня 2024 року [PERSON] направила ФОП [PERSON] досудову претензію (а.с. 19), заявивши, зокрема про відмову від договору з 26 серпня 2024 року. Як встановлено ч. 1 ст. 865 ЦК України, п.п. 7, 21 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист право споживачів», за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Суд вважає, що між сторонами був укладений договір побутового підряду, на що вказує коло його сторін (суб`єкт підприємницької діяльності та фізична особа), призначення роботи, обумовленої угодою, для задоволення побутових потреб позивача з облаштування її житла. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 849 ЦК України, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Відповідач, відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, вважається боржником таким, що прострочив не приступив до виконання зобов`язань за договором підряду та не виконав його у встановлений строк. Це потягло відмову замовника від договору, згідно з її досудовою претензією, з 26 серпня 2024 року. Згідно із ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні (п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. З припиненням дії договору підряду сплачений позивачем аванс набув ознаки майна, набутого підрядником без достатньої правової підстави, тому він підлягає поверненню замовнику. Як визначено ст.ст. 549, 551, 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Оскільки виконавець не приступив до виконання робіт у визначений сторонами строк та до дня односторонньої відмови позивача від договору, підприємець зобов`язаний сплатити пеню, визначену ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», за період з 27 червня 2024 року до 25 серпня 2024 року включно в сумі 43\~200 грн. (24\~000 грн. х 3% х 60 днів). З 26 серпня 2024 року основне зобов`язання відповідача за договором припинене, тобто з цього часу обов`язок відповідача сплачувати неустойку припиняється це є підставою для відмови в позові в частині вимог про стягнення пені за період з 26 серпня 2024 року до 14 жовтня 2024 року. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Невиконання відповідачем зобов`язань за договором підряду само по собі не вказує на заподіяння позивачу моральної шкоди. Жодних доказів, які свідчать про настання такої шкоди, позивачем не надано. Указані обставини є підставою для відмови в позові в цій частині.

Outcome: partial