Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, в розмірі 21 822,13 грн., та судовий збір 3 028,00 грн. В обґрунтування позову Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» зазначило, що 30.07.2022 о 21 годині 30 хвилин по вул. Дніпровська Набережна, 16 Г, м. Київ сталася дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] (далі відповідач) та автомобіля «Ford», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент ДТП між позивачем та потерпілою [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-21-00646 від 03.11.2021, згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної страхувальнику автомобіля «Ford», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28.09.2022 у справі про адміністративне правопорушення № 753/8644/22, відповідача визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 47\~139,39 грн. На момент дорожньо транспортної пригоди цивільно правова відповідальність власника транспортного засобу «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ТДВ «СК «КРЕДО» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № 207339023. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» звернулося до страхової компанії відповідача із заявою № 11/21302 від 22.08.2022 на виплату страхового відшкодування за полісом № 207339023, за яким страхова компанія відповідача здійснила виплату у розмірі 25\~317, 26 грн (страхова виплата з урахуванням фізичного зносу автомобіль потерпілого), яка не покриває суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 21\~822,13 грн та сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. Ухвалою судді від 31.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, окрім того відповідач повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади України, що відповідає ч. 11\~ст. 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 та ст. ст. 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право на захист цивільних прав та інтересів визначено\~ст. 15 ЦК України. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у\~ст. 16 ЦК України. Відповідно до вимог\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 30.07.2022 о 21 годині 30 хвилин по вул. Дніпровська Набережна, 16 Г, м. Київ сталася дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував відповідач та автомобіля «Ford», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент ДТП між позивачем та потерпілою [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-21-00646 від 03.11.2021, згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної страхувальнику автомобіля «Ford», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 28.09.2022 у справі про адміністративне правопорушення № 753/8644/22, відповідача визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. 02.08.2022 страхувальник звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Зазначена заява була розглянута, а пошкодження автомобіля потерпілої внаслідок ДТП визнано страховим випадком. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилося на основі: акту огляду пошкодженого транспортного засобу, рахунку № 1086290 від 04.08.2022, страхового акту № ДККА 80823 від 09.08.2022, розрахунку суми страхового відшкодування від 09.08.2022. Відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 47\~139,39 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 35202 від 10.08.2022. На момент дорожньо транспортної пригоди цивільно правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ТДВ «СК «КРЕДО» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № 207339023. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» звернулося до страхової компанії відповідача із заявою № 11/21302 від 22.08.2022 на виплату страхового відшкодування за полісом № 207339023, за яким страхова компанія відповідача відповідно до платіжного доручення № 6224_00000/21е5еа2е-3f18-4da7-96f0-36b3ed0b1ae0 від 05.03.2024 здійснила виплату у розмірі 25\~317, 26 грн (страхова виплата з урахуванням фізичного зносу автомобіль потерпілого), яка не покриває суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0101-21-00646. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями\~ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача, як страховика за договором добровільного страхування, із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ч.ч. 16, 17\~ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша\~статті 25 Закону України «Про страхування»). Так власник пошкодженого автомобіля «Ford», державний реєстраційний номер [NUMBER] звернулася до ПАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 02.08.2022, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку з чим було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі: 47 139, 39 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 35202 від 10.08.2022. В подальшому страхова компанія відповідача «КРЕДО ТДВ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПАТ «СК «УСГ» в розмірі 25 317, 26 грн, що підтверджується платіжною інструкцією 6224_00000/21е5еа2е-3f18-4da7-96f0-36b3ed0b1ae0 від 05.03.2024, яка не покрила суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0101-21-00646. Згідно з частиною другою\~статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Відповідно до\~статті 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у\~статті 27 Закону України «Про страхування». У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню, відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18. У п.п. 68-70 постанови зазначено, що\~стаття 1191 ЦК України\~та\~стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування потерпілому, до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто, відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем в порядку суброгації. Особою, відповідальною замість завдавача шкоди за завдані збитки, є страховик останнього за договором страхування цивільно-правової відповідальності ТДВ «СК «КРЕДО» який виплатив страхове відшкодування на рахунок ПАТ «СК «УСГ» у розмірі 25 317, 26 грн. Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу. Проте, як зазначалося вище, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 47 139,39 грн. Відтак, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 21 822, 13 грн. Відповідно до cт. 1194\~ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, за змістом\~статті 993 ЦК України\~у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в даному випадку до позивача, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки ( [PERSON] ), у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 754/1114/15-ц, де встановлено, що одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язана. В цій же постанові зазначено, що потерпілому, як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд, обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених\~ст. 1194 ЦК\~підстав. Верховний Суд в аналогічних справах дійшов висновку, що відшкодування різниці між розміром завданої шкоди та виплатою страхового відшкодування страховиком винуватця ДТП, має відшкодовувати саме особа, з вини якої сталася ДТП (постанова від 04.03.2020 р., справа № 331/6395/18, постанова від 11.03.2020 р., справа №754/5129/15). Таким чином, до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування потерпілому, перейшло від останнього право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Верховний Суд у постанові від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17 виклав позицію у якій вказав, що «висновки судів попередніх інстанцій про те, що єдиним належним доказом розміру заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди є висновок експерта про розмір збитків, у тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу, заподіяних внаслідок пошкодження автомобіля Мазда, є неправильними, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу». Оскільки вартість майнового збитку, завданого потерпілому пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений ТДВ «СК «КРЕДО» на користь ПАТ «Страхова компанія «УСГ» розмір страхового відшкодування, то з [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням. За змістом статей\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на те, що позовні вимоги не спростовані належними та допустимими доказами стороною відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «УСГ» є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. На підставі п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова компанія «УСГ» підлягає судовий збір у сумі 3 028 грн. 00 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, що підтверджено документально. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві, суд в тому числі керується практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29).

Outcome: approved