Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

У квітні 2024 року до суду надійшов вказаний позов, в якому згідно уточнених вимог [PERSON] просив визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] на праві власності належав будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.1969 року. Станом на 15.06.1982 рік зазначений будинок був знесений, а на земельній ділянці залишились самочинно збудовані будівлі: літня кухня «Б» - 1979 року побудови, теплиця «тепл» - 1979 року побудови, котельня «В» - 1979 року побудови. 01.10.1982 року [PERSON] було побудовано житловий будинок літ. «Б1», шляхом проведення реконструкції вищезазначеної літньої кухні літ. «Б». [INFO] [PERSON] помер. Після звернення до нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що ним було пропущено встановлений строк для прийняття спадщини, а також не надано доказів фактичного прийняття спадщини після свого батька. Ухвалою суду від 14 травня 2024 року провадження у справі відкрито та постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 31 березня 2025 року було замінено позивача на його правонаступника [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , батько [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та смерть. Після звернення к нотаріусу, [PERSON] було видано постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно акту №20 від 27.03.2024 року, [PERSON] на день смерті батька [PERSON] проживав разом з ним та вів спільне господарство. Відповідно довідці, квартального комітету №66, на час смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] мешкав разом з ним та вів спільне господарство. Відповідно довідці від 21.12.2023 року, виданої КП Павлоградським міжміським Бюро технічної інвентаризації, право власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.08.1969 року Павлоградською держнотконторою та згідно інвентаризаційної справи встановлено, що станом на 15.06.1982 року будинок знесений. На земельній ділянці залишилися самочинно збудовані будівлі: літня кухня «Б» - 1979 року побудови, теплиця «тепл» - 1979 року побудови, котельня «В» - 1979 року побудови. Згідно виписки з рішення Павлоградської міськради від 20.04.1979 року, надано дозвіл на будівництво нових житлових будинків [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки ФОП « [PERSON] » №01/05 від 27.03.2024 року, за адресою [ADDRESS] побудований будинок «Б1» на місті літньої кухні «Б». Згідно копії спадкової справи, спадщину після [PERSON] прийняли: [PERSON] , [PERSON] , проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що будинка [ADDRESS] не існує та договір купівлі-продажу від 18.08.1969 року погашений. До даних правовідносин слід застосовувати приписи ЦК УРСР (1963 року), оскільки спадщина відкрилась після смерті [PERSON] , а саме [INFO] . Згідно ч.1\~ст.549\~ЦК УРСР\~визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Окрім того, [PERSON] на час відкриття спадщини був неповнолітнім, та відповідно ст.535 ЦК УРСР мав право на обов`язкову частку в спадщині. Відповідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ст.548 ЦК УРСР Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням . Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Питання введення в експлуатацію будівель та споруд уперше було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України № 449 від 05 серпня 1992 року «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення». Тобто індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі й споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. За таких обставин, оскільки після смерті [PERSON] спадщину прийняли його діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , право власності на будинок [ADDRESS] слід визнати за трьома спадкоємцями в рівних частках. Оскільки [PERSON] помер, та спадщину після нього прийняла [PERSON] , право власності на його частку, слід визнати за нею. Таким чином, суд дійшов висновку, що вказаний позов підлягає задоволенню частково, оскільки позивач просив визнати за ним цілу частку будинку.

Outcome: partial