Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Короткий виклад позовних вимог. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до ПАТ «Прикарпаттяобленерго», в якому просили: 1) визнати неправомірною відмову про відновлення злочинно припиненого електропостачання; 2) зобов`язати відповідача відновити електропостачання [PERSON] через прилад обліку електроенергії 3-ний «Меридіан» № 0438385, встановленого від 2005 року за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.12.2010 позивачу [PERSON] було відмовлено у філії «Ощадбанку» у прийнятті оплати за використану електроенергії за особовим рахунком № [NUMBER] . Для вирішення непорозуміння [PERSON] неодноразово в усній та письмовій формі звертався до ПАТ «Прикарпаттяобленерго», однак жодної відповіді не отримав. На початку 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі відокремленого підрозділу Лисецького РЕМ про визнання незаконною зміну номеру особового рахунку оплати за електропостачання, зобов`язання прийняти оплату за електропостачання за особовим рахунком № [NUMBER] та стягнення матеріальної і моральної шкоди. 02.04.2012 було припинено постачання електроенергії за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Тисменицького районного суду від 11.05.2012 в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Окрім того, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.02.2015 з [PERSON] на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі відокремленого підрозділу Лисецького РЕМ, була стягнута заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 625,44 грн. Вважаючи неправомірними дії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» щодо відключення домоволодіння позивачів від електропостачання, вони неодноразово зверталися до відповідача із заявами про його відновлення, але електропостачання до теперішнього часу так і не було відновлено. Процесуальні рішення у справі. Провадження у справі було відкрито ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2024 року. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання на 06 лютого 2025 року. Надано відповідачу строк на подання відзиву на позов, а позивачам відповіді на відзив. Ухвалою від 16 січня 2025 року була задоволена заява про відвід головуючого судді Струтинського Р.Р., а справа передана до канцелярії суду. Ухвалою від 21 січня 2025 року, після повторного автоматизованого розподілу судової справи, суддею Олійником М.Ю. справу прийнято до провадження та призначене підготовче судове за сідання на 21 лютого 2025 року. Ухвалами від 21 лютого 2025 року суд відмовив в задоволенні відводу судді Олійника М.Ю., відмовив в задоволенні відводу секретаря судового засідання Кукули О.С., відмовив в задоволенні клопотань позивачів про витребування доказів, виклику свідків і у постановленні окремої ухвали, відмовив в задоволенні клопотання представника відповідача про продовження строку подання відзиву на позов, закрив підготовче судове провадження та призначив справи до судового розгляду по суті на 20 березня 2025 року. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] просили позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що у відповідності з вимогами п. 35, п. 53 ПКЕЕН працівниками ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі відокремленого підрозділу Лисецького РЕМ 02.04.2012 припинено електропостачання до будинку споживача [PERSON] . Обставини припинення постачання електроенергії до будинку, були предметом судового розгляду у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Прикарпаттяобленерго. Крім цього, Івано-Франківським міським судом 23.02.2015 ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] боргу за спожиту електричну енергію в сумі 625,44 грн. Відповідно жодних підстав для задоволення позовних вимог немає. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків. Встановлені судом обставини. Відповідно до рішення Тисмененицького районного суду Івано-Франківської області від 02 червня 2008 року за [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності та 50/100 частини будинковолодіння [ADDRESS] у рівних частках (т. 1 а.с. 15). Як стверджують позивачі, 30.12.2010 [PERSON] було відмовлено у філії «Ощадбанку» було відмовлено у прийнятті оплати за використану електроенергії за особовим рахунком № [NUMBER] (т. 1 а.с. 27). 09.02.2011 [PERSON] звернувся до директора Лисецького РЕМ із запитом про причини не прийняття в нього оплати за спожиту електричну енергію (т. 1 а.с.30 ). Відповідно до розрахунку заборгованості споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у період з 28.10.2010 по 31.10.2011 борг станом на 01 січня 2012 року складає 625,44 грн (а.с. 31). 05.01.2012 від ВАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі відокремленого підрозділу Лисецького РЕМ до Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу за спожиту енергію в сумі 625,44 грн (т. 1 а.с. 19). 30.01.2012 був виданий відповідний судовий наказ. Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01.03.2012 судовий наказ від 30.01.2012 був скасований (т. 1 а.с. 44). 16.02.2012 [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі відокремленого підрозділу Лисецького РЕМ про визнання незаконною зміну номеру особового рахунку оплати за електропостачання, зобов`язання прийняти оплату за електропостачання за особовим рахунком № [NUMBER] та стягнення матеріальної і моральної шкоди (т. 1 а.с. 38-43). 05.03.2012 [PERSON] подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «Прикарпаттяобленерго» припиняти електропостачання до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 45-46). 05.03.2012 ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області [PERSON] було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову (т. 1 а.с. 47). 02.04.2012 ПАТ «Прикарпаттяобленерго» було припинено постачання електроенергії за адресою: [ADDRESS] . 05.04.2011 [PERSON] доповнив прохальну частину позовної заяви вимогами про визнання дій відповідача щодо відключення електропостачання неправомірними та про зобов`язання ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі відокремленого підрозділу Лисецького РЕМ відновити постачання електроенергії [PERSON] по особовому рахунку оплати за електроенергію №29/904 через прилад обліку електроенергії №0438385, який встановлений в 2005 році за адресою [ADDRESS] . Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.05.2012 в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі відокремленого підрозділу Лисецького РЕМ про визнання незаконною зміну номеру особового рахунку оплати за електропостачання, зобов`язання прийняти оплату за електропостачання за особовим рахунком № [NUMBER] та стягнення матеріальної і моральної шкоди було відмовлено (т. 1 а.с. 72-77). Суд у рішенні вказав, що відновлення електропостачання позивачу можливе лише після усунення порушення, а саме, забезпечення доступу до приладу обліку. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 05.07.2012, рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.05.2012 було залишене без змін. У вказаній ухвалі зокрема зазначено, що у зв`язку з тим, що споживач електричної енергії систематично перешкоджав представниками енергопостачальника в доступі до власних електроустановок для контрольного знаття показань приладу обліку, технічної перевірки електроустановок, враховуючи наявні докази, суд також правильно відмовив у задоволенні вимог про зобов`язання відновити постачання електроенергії (т. 1 а.с. 84-85). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.02.2015 з [PERSON] на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі відокремленого підрозділу Лисецького РЕМ, була стягнута заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 625,44 грн за період з 21.12.2020 по 31.10.2011 (т. 1 а.с. 119-120). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, суд вважає встановленим обставини наявності у [PERSON] боргу за спожиту електроенергію за період з 21.12.2020 по 31.10.2011 в розмірі 625,44 грн та правомірності відключення 02.04.2012 електропостачання за адресою: [ADDRESS] , оскільки вказані обставини були встановлені рішеннями судів від 11.05.2012 та 23.02.2015, що набрали законної сили. 01.01.2012 [PERSON] та [PERSON] звернулися до ПАТ «Прикарпаттяобленерго» із заявою про відновлення злочинно припиненого електропостачання (т. 1 а.с. 149). У відповіді на заяву №50014907/14 від 30.12.2022 ПАТ «Прикарпаттяобленерго» повідомило [PERSON] та [PERSON] , що взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, у тому числі операторами системи розподілу, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (ПРРЕЕ). Відновлення електропостачання до електроустановки, відповідно до VII розділу ПРРЕЕ, за адресою Позивачів може бути виконано за умови оплати ними наявної заборгованості за електроенергію, витрат оператора системи розподілу робіт з припинення, відновлення електропостачання, та допуску персоналу ОСР до електроустановки. Також, відповідно до вимог ПРРЕЕ, споживач зобов`язаний укласти з оператором системи розподілу - договір про надання послуг з розподілу електричної енергії та з постачальником електричної енергії - договір про постачання електричної енергії. Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається. Для укладення договору заявник має звернутися в центр обслуговування клієнтів із заявою, до якої долучити копії документів: свідоцтва про право власності (витягу з Реєстру про право на власність на нерухоме майно); паспорта; довідки про присвоєння ідентифікаційного коду (т.1 а.с. 69). Релевантні норми права та висновки суду. Згідно зі ст.ст. 11, 509, 526, 530, 598, 599, 610, 611 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин сторін) визначено, що споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Сторонами в судовому засіданні не заперечується, що відключення електропостачання будинку за місцем проживання позивачів здійснене 02.04.2012. Рішенням Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року у справі №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) встановлено, що нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Станом на 02.04.2012 діяли Правила користування електричною енергією для населення, затвердженні постановою КМУ від 26 липня 1999 р. № 1357, що були чинними до 26.06.2018. За п.35 цих Правил енергопостачальник має право відключити споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; несплати за встановлення нового приладу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини споживача. Як вже вказано вище, обставини наявності у [PERSON] боргу за спожиту електроенергію за період з 21.12.2020 по 31.10.2011 в розмірі 625,44 грн та правомірності відключення 02.04.2012 електропостачання за адресою: [ADDRESS] , були встановлені рішеннями судів від 11.05.2012 та 23.02.2015, що набрали законної сили, тому вказані обставини не підлягають доведенню. Будь-яких інших обставин, що не були враховані судами при ухваленні відповідних судових рішень, позивачами доведено не було. Посилання позивачів на наявність декількох кримінальних проваджень, досудове розслідування щодо яких на теперішній час триває, жодним чином не доводить неправомірності дії працівників ПАТ «Прикарпаттяобленерго» у спірних правовідносинах. Стосовно позовних вимог про визнання неправомірною відмову у відновленні припиненого електропостачання, суд звертає увагу на таке. Предметом спірних правовідносин є відносини в сфері постачання фізичним особам електричної енергії, які регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, які втратили чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів № 502 від 20 червня 2018 року з 26 червня 2018 року( далі - Правила №1357) та Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила №312), затвердженні постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, які набрали чинності з 11 червня 2018 року. Враховуючи відсутність обставин неправомірності відключення будинку, де проживають позивачі від електропостачання, відновлення електропостачання до електроустановки, відповідно до п. 7.12 VII розділу ПРРЕЕ, відновлення електроживлення електроустановок споживача, електроживлення яких було припинено з підстав, зазначених у пунктах 7.5 та/або 7.6 цього розділу, здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, протягом 3 робочих днів у містах та 5 робочих днів у сільській місцевості після отримання від ініціатора відключення інформації про усунення споживачем порушень, що підтверджується відповідним документом учасника ринку, на вимогу якого здійснювалося припинення електроживлення. Про усунення причин відключення ініціатор такого відключення повідомляє оператора системи в день отримання такої інформації. Витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем (крім випадків, визначених цим пунктом), якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку. Пунктом 7.13 VII розділу ПРРЕЕ передбачено, що Оператор системи протягом одного робочого дня після виконання робіт з припинення або відновлення електроживлення електроустановок споживача повідомляє електропостачальника споживача та адміністратора комерційного обліку про виконання таких робіт. Відновлення електроживлення електроустановки, яка була відключена за заявою її власника, здійснюється за заявою власника цієї електроустановки протягом 5 робочих днів після оплати власником цієї електроустановки оператору системи послуги з підключення. Відповідно до частин 1,2 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. За вказаних вище обставин, у зв`язку з анулюванням ліцензії на постачання та передачу електричної енергії споживачам, зокрема населенню, ПАТ «Прикарпаттяобленерго» з 01 січня 2019 року не виконує функції з постачання електричної енергії побутовим споживачам, а є оператором системи розподілу, а постачальником з 01 січня 2019 року є ТОВ «Прикарпатенерготрейд». Відповідно до вимог ПРРЕЕ, споживач зобов`язаний укласти з оператором системи розподілу - договір про надання послуг з розподілу електричної енергії та з постачальником електричної енергії - договір про постачання електричної енергії. Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається. Для укладення договору заявник має звернутися в центр обслуговування клієнтів із заявою, до якої долучити копії документів: свідоцтва про право власності (витягу з Реєстру про право на власність на нерухоме майно); паспорта; довідки про присвоєння ідентифікаційного коду. Отже, відповідачем правомірно відмовлено позивачам у відновленні електропостачанні, тому позовні вимоги в частині визнання неправомірною відмовиу поновлення електропостачання не підлягають задоволенню. Відповідно також не підлягає задоволенню похідна позовна вимога про відновлення електропостачання. Відновлення електропостачання буде можливе лише після виконання споживачами вимог VII розділу Правила роздрібного ринку електричної енергії. Інші докази позивачів, в тому числі, надані на підтвердження численних звернень до правоохоронних органів, розгляд скарг слідчими суддями в рамках кримінального провадження, а також відеозапис, є неналежними доказами у справі, оскільки не містять інформації щодо предмета доказування у даній справі. Окрім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: dismissed