Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулось до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в своїх позовних вимогах зазначає, що 12.06.2017 року акціонерне товариство «Альфа банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб, а ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 26 % річних, тип процентної фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Відповідачу надавався для ознайомлення паспорт споживчого кредиту, та він погодився підписуючи його. Позивач зазначає в позовній заяві, що станом на 20.12.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 28\~307,14 грн. 20.12.2021 року між АТ «Альфа банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 12.06.2017 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Отже, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, що сформувалась згідно виписки з рахунку боржникау розмірі 28\~307,14 гривень. Також просить суд стягнути на свою користь понесені ним судові витрати, що складаются з судового збору в розмірі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 9 200,00 грн. Сторони в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в порядку ч. 8 ст. 128 ЦПК України. 19.03.2025 року представник позивача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» через електронний суд подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Додатково відповідачка була повідомлена через розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України. Відтак, відповідач у контексті положень п. 3 ч. 8 ст.128, ст.131\~ЦПК України вважається належним чином повідомлена про розгляд справи. Відзиву на позовну заяву від відповідачки не надходило. Суд, зі згоди позивача, та враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 14 січня 2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.02.2025 надійшла заява через електронний суд від представника позивача про відкладення судового засідання призначеного на 17.02.2025 року, та в заяві містяться уточнення позовних вимог щодо суми заборгованості. 19.03.2025 року надійшла заява через електронний суд від представника позивача про розгляд справи без їх участі. Встановлені судом обставини: На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, судом встановлено наступне. 12.06.2017 року акціонерне товариство «Альфа банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. АТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Згідно споживчого паспорта ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн; мета кредиту - споживчі потреби; процентна ставка 26 % річних, тип процентної ставки - фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж встановлено у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн; строк дії картки 3 роки з можливістю перевипуску картки; строк дії кредитної лінії 1 рік з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачці, та вона погодилася підписуючи його. Згідно виписки по особовому рахунку відповідачки за перiод з 12.06.2017 по 20.12.2024 року банк свої зобов`язання виконав і надав у розпорядження кредитні кошти. Також з наданої виписки по рахунку клієнта вбачається рух коштів по кредитній картці, але до теперішнього часу відповідачка зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконала. 20.12.2021 року між АТ «Альфа банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 12.06.2017 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 20.12.2021 року, заборгованість становить 30\~329, 14 грн. Згідно виписки з додатку до договору факторингу № 4 від 20.12.2021 року загальний залишок заборгованості становить 30\~329, 14 грн, що складається з: 25\~109, 97 тіло кредиту; 248, 25 грн відсотки; 4970, 92 грн штрафні санкції. Тобто, виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку в розбіжностях між сумою заборгованості, що вказана в позовній заяві та сумою, що вказана в розрахунку та виписці. 18.02.2025 року представник позивача подав до суду через електронний суд заяву з уточненням позовних вимог, в якій пояснив, що у зв`язку з тим, що відповідач здійснив часткове погашення заборгованості перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» по кредитному договору на загальну суму 2\~022,00 гривень у період серпня по вересень 2022 року і так як вказане погашення проводилося після переуступлення прав вимоги, а наданий до суду розрахунок заборгованості був отриманий ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» від банку, дана сума не була вказана в розрахунку заборгованості. Також відповідно до заяви просять вважати заборгованістю суму в розмірі 28\~307, 14 гривень. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Альфа банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не здійснювало жодних додаткових нарахувань за кредитним договором. Норми права, що підлягають застосуванню: Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл .71 «Позика. Кредит. Банківський вклад»\~ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Згідно з ч. 1 ст. 1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050\~ЦК\~України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Згідно із ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). Пунктом 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року передбачено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій, у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Позивачем було надано докази того, що відповідач [PERSON] уклала кредитний договір та отримала кредитні гроші, але належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання з виплати кредиту та відсотків за користування кредитом. Судом достовірно встановлено, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Оскільки, на день розгляду справи, відповідачем не надано доказів про виконання свого зобов`язання в частині сплати заборгованості за договором від 12.06.2017 року, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.\~ Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги №1/04 вiд 01.04.2024 року; копія акту про надані послуги з професійної правничої допомоги№ 4 від 16.12.2024 року; копія ордера та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю представника позивача. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну участь представника позивача при розгляді даної справи, ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи є завищеними та підлягають частковому задоволенню, в розмірі 2500 грн. 00 коп. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 5952 від 24.12.2024 року про сплату судового збору в сумі 3\~028,00 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 3\~028,00 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved