Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] у період з початку 2022 до 16 вересня 2023 за адресою: [ADDRESS] . Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з [PERSON] познайомилася в 2016 році та згодом почали зустрічатися. З початку 2022 року почали проживати однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Весь цей час вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, турбувалися один про одного, купували речі для спільного користування, робили ремонт, надавали взаємну допомогу, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. [PERSON] перераховував їй на картковий рахунок грошові кошти, за які вона сплачувала комунальні послуги, купувала продукти харчування та інші речі. Оскільки з 2022 року [PERSON] почав постійно проживати у м. Бориспіль, то 15.06.2020 він уклав декларацію з лікарем для отримання первинної медичної допомоги. У 2022 році [PERSON] підписав контракт зі СБУ про проходження військової служби. Під час несення служби вони постійно підтримували телефонний зв`язок. Про їх стосунки [PERSON] матері нічого не розповідав, тому що вважав, що мати не схвалить його вибір, адже жінка була значно старшою за сина. [INFO] [PERSON] загинув і лист пошани і скорботи було вручено їй, як дружині. За її проханням відспівування чоловіка відбулось у Свято-Михайлівському Золотоверхому соборі у м. Києві, як і поховання на території Совського кладовища. Всі речі загиблого чоловіка передали їй, як дружині загиблого. Вказала, що за її кошти влаштували поминальний обід. Зазначила, що встановлення факту проживання однією сім`єю їй необхідно для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, однак таке її право заперечується відповідачкою. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 17 червня 2024 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У встановлений судом строк відповідач подала відзив (т.1 а.с.227-241), у якому зазначила, що позовні вимоги [PERSON] не визнає, вважає їх необґрунтованими, безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Зазначила, що мала з сином добрі, довірливі відносини. Про [PERSON] він нічого їй не розповідав. Вперше побачила її на похоронах сина. До смерті сина з [PERSON] була знайома лише її одна донька [PERSON] , яка розповідала, що зі слів брата знає, що [PERSON] у 2022 виїхала за кордон. В цей час [PERSON] проживав зі своєю сестрою [PERSON] у м. Києві. Він допомагав їй по господарству, сплачував за комунальні послуги, проводив свій вільний час з племінниками. Після початку повномасштабного вторгнення сина відразу викликали на службу і він розповідав їй, що живе де прийдеться. Після звільнення квартири у м. Києві всі його речі зберігаються у сестри [PERSON] в м. Радехів. З квітня 2022 року і до моменту загибелі [PERSON] проходив службу та брав безпосередню участь у бойових діях. Тривалість таких спецоперацій, в яких він приймав участь, була від 2-х тижнів до декількох місяців, в перервах між цими відрядженням він ніс службу в м. Києві, потім знову на фронт. В такому режимі служив до самої загибелі [INFO] . Проте сам по собі факт перебування [PERSON] з її сином у близьких стосунках, не може свідчити про те, що вони проживали в зазначений період однією сім`єю, а факт проживання (реєстрації) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Ухвалою суду 11.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Позивач пояснила, що з [PERSON] вона познайомилася в 2016 році, коли він приймав участь в АТО, а вона була волонтером і допомагала бригаді в якій він проходив службу. Це відбувалось через соціальну мережу «Facebook». У період навчання дитини вона переїхала у м. Київ. Проживали у Шевченківському районі. Там же в поліції почав працювати і [PERSON] . Він часто приходив до них на обід, але проживати разом вони не стали, оскільки квартира була однокімнатна. Він жив разом із сестрою [PERSON] , з якою вона також знайома з 2016 року. Відвідувала її та її дітей в лікарні, передавала гроші, продукти. З [PERSON] вони продовжували спілкуватися, він допомагав матеріально. Коли почалася війна він пішов служити в підрозділ « Корда ». Перші 40 днів війни вона перебувала з донькою у свого брата на Хмельниччині. 8 квітня 2022 року вже повернулася додому і 9 квітня 2022 року вони зустрілися з [PERSON] . На той час [PERSON] із своєю сім`єю вже виїхала за кордон, тому [PERSON] забрав свої речі (паспорт закордонний, нагороди, ноутбук) із орендованої квартири і повністю переїхав до неї. Отже з 9 квітня 2022 року вони почали жити разом. Коли [PERSON] був на ротаціях, вона залишалася в Борисполі його чекати. Проте, він завжди був з ними і до 2022 року. Він приходив до них, відвідував її маму в лікарні, допомагав матеріально. Він бажав придбати своє житло і забрати її до себе. Вказала, що планували ще з 2016 року зареєструвати шлюб в органах РАЦС, але завжди були якісь перешкоди. За життя [PERSON] вона ні з ким із родичів не була знайома, крім старшої сестри. Одного разу вона запитала у [PERSON] , коли він познайомить її з мамою, але він сказав, що «тобі це не потрібно». Спільні друзі були, це сім`я в Бориспільському районі. Спільних фотокарток мало, тому що телефон [PERSON] згорів разом з ним, а її телефон було викрадено у Чехії. Не поїхала з [PERSON] у відпустку, адже використала свою щорічну відпустку. Втім разом відпочивали на природі. Той будинок в якому вони проживали вона будувала сама. Не була знайома з його побратимами, хоча [PERSON] завжди про них розповідав. Зі слів [PERSON] , коли він влаштовувався на службу в СБУ, то надавав відомості про неї, як цивільну дружину. Але потім від його командира вона дізналася, що це не так. Номер телефону [PERSON] надав їй особисто [PERSON] на випадок його зникнення. Про контузію [PERSON] вона дізналася від самого нього, а про загибель - від його сестри [PERSON] . Одночасно з цим їй зателефонував [PERSON] і також повідомив про загибель чоловіка. Поховання та поминальний обідь організовувала СБУ. Вона лише організовувала відспівування у соборі. Поминальні обіди на 40 днів та на рік робила вона. На них приїжджала [PERSON] , її чоловік з дітьми, а мами [PERSON] не було. Вони також надали 200 доларів. На надгробний пам`ятник кошти дали хлопці з СБУ (10 000 доларів США). Пам`ятник зробили двійний, за який вона доплатила свої кошти. Спільного бюджету у них не було. Купували продукти за свої кошти. Коли їй потрібні були гроші, вона могла їх попросити у [PERSON] , але робила це рідко, тому що сама заробляла. Проте він хотів приймати участь у ремонті їх будинку і навіть одного разу вони посварилися через те, що вона найняла робітника покрасити будинок, а це зробити хотів [PERSON] . Коли [PERSON] лежав в лікарні вона його відвідувала разом зі свою мамою, але заходила в палату лише мама, оскільки в той час вона хворіла. Представник відповідача у судовому засідання позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні, з підстав, викладених у відзиві. Представник третьої особи у судовому засіданні щодо позову покладалася на розсуд суду. Разом з тим вказала, що у особовій справі [PERSON] відсутні відомості про [PERSON] , як його дружину. Зокрема у деклараціях родинних зв`язків, деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування [PERSON] не указував позивача, як члена сім`ї. Суд, відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України, 11.03.2025 оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосив дату та час його проголошення 24.03.2025 року о 12 год 30 хв. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин З 19.05.2022 до 18.05.2027 між [PERSON] та Службою безпеки України укладено контракт про проходження військової служби (т.1 а.с.28-29). [INFO] у віці 36 років загинув [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та довідкою про причину смерті №6058 (т.1 а.с.19, 23). Після смерті [PERSON] Дев`ята київська державна нотаріальна контора зареєструвала спадкову справу №274/2024, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (т.2 а.с.99, 149-159). Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася мати загиблого [PERSON] - відповідач у справі (т.2 а.с.98). Із копії свідоцтва про поховання вбачається, що [PERSON] поховано на кладовище Совське м. Київ, що знаходиться на вул. Колоскова, 6 , на ділянці 21-а ряд 11 місце 17 (т.1 а.с.114). Згідно заповіту від 06.01.2024 [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] , а також поклала обов`язок щодо її поховання на кладовище Совське м. Київ, що знаходиться на вул. Колоскова, 6 , на ділянці 21-а ряд 11 місце 17 (т.1 а.с.112-113). При цьому [PERSON] не заперечувала щодо переоформлення свідоцтва про поховання [PERSON] у зв`язку з розширенням місця до подвійного та не заперечувала щодо зміни користувача місця поховання, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 08.12.2023 (т.1 а.с.115). Договір-замовлення №3.53185П на організацію та проведення поховання від 21.09.2023 укладено між [PERSON] та ритуальною службою СКП «Спецкомбінат ПКПО» (т.2 а.с.131-132). У зв`язку зі смертю [PERSON] . Служба Безпеки України висловила [PERSON] глибоке співчуття (т.1 а.с.20). [PERSON] нагороджено орденом «За мужність» ІІІ ступеня (т.1 а.с.103-104). Крім того, за депутатським зверненням [PERSON] був відзначений нагрудним знаком Полтавської обласної ради «За вірність народу України» (т.1 а.с.105-111). За поминальний обід 16.03.2024 на 10 чоловік кошти сплатила [PERSON] (т.1 а.с.116). Також згідно видаткової накладної №22 від 01.12.2023 [PERSON] сплатила на користь ФОП [PERSON] 5 674,00 грн (т.1 а.с.117-119). Відповідно договору про виконання робіт - виготовлення та монтаж споруди [PERSON] сплатила 491 250,00 грн (т.1 а.с.120-123). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов будинку [ADDRESS] від 09.10.2023 вбачається, що в ньому крім [PERSON] та її матері [PERSON] з січня 2022 року до 16.09.2023 проживав цивільний чоловік [PERSON] (т.1 а.с.21). Відповідно до переписки [PERSON] з позивачем відбувалося спілкування з приводу переказу коштів, лікування [PERSON] , купівлі речей (т.1 а.с.39-83). Відповідно виписки по картці АТ КБ «Приватбанк» та платіжним інструкціям [PERSON] у період з 26.04.2023 до 16.08.2023 від [PERSON] надходили грошові кошти, зокрема здійснено 8 переказів. Також у період з 2020 до 2021 відбувалось перерахування коштів (т.1 а.с.84-98). Відповідно до інформації ПраТ «ВФ Україна» щодо вхідних та вихідних дзвінків абонента мобільного номера [NUMBER] , який був номером [PERSON] , у спірний період відбувається вихід у мережу з м. Бориспіль. Також відповідно до відеодоказів зображено [PERSON] із собакою (т.1 а.с.151). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.03.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (т.2 а.с.86-87). За даними реєстру декларацій про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, 15.06.2020 [PERSON] була подана декларація де вказана адреса проживання: [ADDRESS] (т.1 а.с.145). Згідно заяви [PERSON] від 08.04.2024, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за №610, її брат [PERSON] у 2016 році познайомився з [PERSON] , про яку неодноразово їй розповідав. З того часу він почав з нею зустрічатися, а з початку 2022 року почав проживати з нею в її будинку по [ADDRESS] . За словами брата, вони мали плани на одруження, вели спільне господарство, купували разом речі та продукти харчування. Більшу частину зароблених грошей брат віддавав [PERSON] на спільні потреби. Також брат разом із [PERSON] приїжджали до них, привозили дітям подарунки. Вона та її родина сприймали [PERSON] , як дружину брата (т.1 а.с.99-100). Однак, згідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 28.08.2024, остання зазначила, що попередню заяву від 08.04.2024 вона написала під впливом неправдивих роз`яснень [PERSON] , а тому її зміст не зовсім відповідає її дійсним намірам, та не відображає дійсних обставин, а тому просить не враховувати її зміст під час розгляду справи №751/5001/24 (т.2 а.с.45-46). Внаслідок крадіжки речей [PERSON] є потерпілою, що підтверджується офіційним записом від 04.03.2023 (т.1 а.с.101). У період з лютого 2023 до травня 2023 [PERSON] сплачувала за комунальні послуги, які надавалися за адресою: [ADDRESS] , купувала продукти харчування, 13.07.2023 квиток на літак, 31.07.2022 стабілізатор напруги (т.1 а.с.124-144). 15.04.2023 [PERSON] отримав мінно-вибухову травму, закриту черепно -мозкову травму, струс головного мозку, у зв`язку з чим перебував на лікуванні КНП «Покровська лікарня» (т.1 а.с.258-260). Згідно довідки від 06.09.2023 №1322-7001880435 [PERSON] - відповідач у справі, взята на облік як внутрішньо переміщена особа за місцем проживання: [ADDRESS] (т.1 а.с.187). Відповідно фотосвітлин [PERSON] проводить відпочинок разом з племінниками (т.1 а.с.244-252). Відповідно переписки [PERSON] з сестрою, з якою проживали разом на квартирі, свої речі він відправив у м. Радехів 24.03.2022 та 30.05.2022 (т.1 а.с.253-258). Бориспільський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 08.05.2024 заяву [PERSON] , заінтересовані особи: СБУ, [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіки та жінки без шлюбу залишив без розгляду (т.1 а.с.146-148). Також в судовому засіданні були допитані свідки. Свідок [PERSON] пояснила, що є знайомою та сусідкою [PERSON] . [PERSON] проживав разом з [PERSON] з 2018 року, вона їх часто бачила. Поруч знаходився магазин де вона працює і де вони також зустрічалися. Особисто були знайомі з [PERSON] , їх познайомила [PERSON] назвавши його «чоловік з яким вона проживає». Бачила його на подвір`ї, коли він обрізав дерева. На їх ділянці два будинки, і вона була в першому будинку. Зі слів матері [PERSON] з донькою проживали в другому будинку. Знає, що [PERSON] загинув. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що є вітчимом [PERSON] . [PERSON] знає з 2016 року, він приїздив до [PERSON] , допомагав по господарству, мав свій автомобіль і вони разом його ремонтували. Коли він перейшов працювати в СБУ, то почав жити разом з ними (з 2022 року). [PERSON] з [PERSON] купували меблі і проживали в маленькому будиночку. У них була собака, її купила [PERSON] , але [PERSON] її дуже любив. У [PERSON] є дві сестри, про яких він знав від [PERSON] . [PERSON] приїжджала після загибелі [PERSON] . Одного разу у нього був день народження на який приходив сусід [PERSON] та приїздив [PERSON] . Донька [PERSON] проживала в більшому будинку, а коли вийшла заміж, то поїхала від них. Після початку війни [PERSON] з донькою виїжджали до родичів у Житомирську область, але в кінці березня повернулися. Про свої відносини ні [PERSON] , ні [PERSON] йому не говорили, але що у них є почуття йому було видно. За комунальні послуги сплачувала [PERSON] . Свідок [PERSON] - мати [PERSON] , в судовому засіданні показала, що її донька перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] . Вона його знає з 2016 року, а з початку 2022 року він проживав на [ADDRESS] . До 2022 року [PERSON] приїздив до них, допомагав по господарству, давав гроші на продукти. Після повномасштабного вторгнення [PERSON] місяць був на фронті, потім повертався і деякий час був вдома, а потім знову їхав воювати. Так продовжувалося весь час до його загибелі. На початку війни вона виїжджала на 2-3 тижні за кордон до онуки. [PERSON] спочатку була з донькою та зятем на Хмельниччині, а коли онука поїхала в Чехію, [PERSON] повернулася додому (в березні 2022). [PERSON] весь цей час, коли не був у відрядження, був у м. Борисполі. Спочатку він працював у підрозділі « Корд », а потім перейшов у підрозділ « Альфа ». [PERSON] з [PERSON] проживали в маленькому будинку, а вона з чоловіком у великому. Харчувалися разом, тому що в гостьовому будинку ще не було відповідних умов. Вказала, що [PERSON] обрав собі сімейного лікаря саме в м. Борисполі. Коли [PERSON] познайомилася з [PERSON] вона перебувала у шлюбі, але фактично з чоловіком вже не проживала, він перебував у Польщі і в 2018 році вони розлучилися. Коли онука поступила в університет [PERSON] жила разом з нею у Києві. Були такі дні, що і [PERSON] жив з ними. Вказала також, що у [PERSON] була велика родина, яку він забезпечував. З однією із сестер він жив на квартирі у Києві. Вона була знайома з [PERSON] , а іншу сестру [PERSON] та їх маму побачила лише після похорон [PERSON] . Про смерть [PERSON] дізналася від доньки, а вона від сестри [PERSON] . Похованням [PERSON] займалися [PERSON] та СБУ. На пам`ятник СБУ надали 10 000 доларів США. За клопотанням [PERSON] в Полтавській області, в школі де навчався [PERSON] , відкрили меморіальну дошку. Свідок [PERSON] є сусідом [PERSON] . Показав, що переїхав жити в Бориспіль у вересні 2021 року. Весь цей час до смерті [PERSON] (вересень 2023) бачив, як той проживав з [PERSON] неподалік від нього. На подвір`ї [PERSON] два житлових будинки. [PERSON] частіше проживала в маленькому будинку, там був комп`ютер на якому вона працювала. [PERSON] там був весь час, коли не був у відрядженні. У них була собака, з якою [PERSON] гуляв. Він часто заходив до них в гості і навпаки. Коли почалося повномасштабне вторгнення [PERSON] їздив у відрядження, адже був військовим, [PERSON] з донькою на короткий час виїжджали з міста. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є коханою жінкою її брата [PERSON] . У неї є ще сестра [PERSON] , з якою брат проживав разом у Києві з 2017 до повномасштабного вторгнення росії в Україну. Після 24.02.2022 [PERSON] поїхала з Києва в більш безпечне місце, а [PERSON] пішов охороняти Київську область. Про [PERSON] їй відомо від брата, який говорив, що познайомився з нею в 2016 році, потім покохав і в 2017 році освідчився їй, але [PERSON] не погодилася зареєструвати шлюб за сімейними обставинами. Коли почалася війна [PERSON] поїхала в безпечне місце. В березні 2022 року брат відправив їй всі свої речі та грошові заощадження, які просив поділити між родиною та повідомив, що буде проживати у будинку [PERSON] . Ніколи не говорив, що вони будуть жити сім`єю, що бажає будувати родину з нею. В кінці 2022 року він попросив направити йому речі. Про смерть [PERSON] їй особисто повідомили з СБУ та запитали чи є у нього хтось з близьких і вона сказала про [PERSON] та надала її телефон. [PERSON] ніколи не показував їй ні фотокартку [PERSON] , ні будь - які спільні відео, не розповідав про спільний відпочинок, хоча зі слів [PERSON] [PERSON] щороку їздить за кордон на відпочинок. З сім`єю [PERSON] брат також не знайомив. Декілька разів телефонував їй по відеодзвінку з будинку [PERSON] і коли вона була на похоронах, то впізнала цей інтер`єр. Познайомилися з [PERSON] лише після смерті [PERSON] по телефону, а побачилися на похоронах. Поховання та поминальний обід оплатили побратими [PERSON] . Її родичі хотіли поховати брата у Києві, а [PERSON] пропонувала в Борисполі . На похоронах не бачила спільних друзів [PERSON] та [PERSON] . На пам`ятник братові кошти в розмірі 10 000 доларів виділило СБУ. Надалі, [PERSON] зробила подвійний пам`ятник, на що вона не заперечувала. Зазначила, що їй телефонували з СБУ і запитували кому віддати речі, які залишилися після [PERSON] та нагороди, то вона сказала, що [PERSON] . Про подружні стосунки брата з [PERSON] вона дізналася від [PERSON] . ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, позивачу [PERSON] необхідне для отримання одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». За приписами ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Згідно ст. 16-1 Закону № 2011-XII (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин, тобто дня загибелі військовослужбовця [INFO] ), визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а саме: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Згідно ч. ч. 8, 9 ст. 16-3 Закону № 2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. Так, для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України де визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту їх спільного проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю (ст. ст. 3, 74 СК України). Обов`язковою умовою для визнання факту проживання однією сім`єю, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99 у справі № 1-8/99 за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень п. 6 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ч. ч. 4, 5, ст. 22 «Про міліцію» та ч. 6 ст. 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») вказано, що обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі,наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Наведене узгоджуються із правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19), неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 12.12.2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27.02.2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11.12.2019 року у справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24.01.2020 року у справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18), від 08.12.2021 року у справі № 531/295/19 (№ 61-3071св21), та інших. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання з померлим однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 307/2789/21. Так, на переконання суду листування позивачки з загиблим [PERSON] , періодичні перекази грошових коштів останнім на її рахунок, свідчить про наявність між ними певних відносин, разом з цим не є доказами наявності факту ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків подружжя із загиблим. Водночас проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Що стосується акту обстеження житлово-побутових умов від 09.10.2023, де фактично вказано місце проживання [PERSON] , як цивільного чоловіка, у період з січня 2022 до 16.09.2023 по [ADDRESS] , то вказаний доказ не свідчить про існування між позивачем та [PERSON] усталених відносин, які притаманні сім`ї. Також, указаний доказ містить розбіжності з іншими доказами, зокрема позивач указала про факт спільного проживання з [PERSON] з 08.04.2022, у свою чергу у акті зазначений період проживання з січня 2022 року. З наданих позивачем квитанцій на оплату комунальних послуг не підтверджується сплата комунальних послуг, у тому числі і за [PERSON] за адресою їх спільного проживання. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження придбання будь-якого майна спільно із загиблим [PERSON] . Також, позивач у судовому засіданні підтвердила факт відсутності спільного бюджету із [PERSON] . Крім того, факт того, що позивачка займалась організацією поховання [PERSON] не підтверджує факту їх спільного проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Як судом було встановлено відповідач за життя свого сина ніколи не чула про позивача, не була знайома з нею та нічого не знала про відносини свого сина з [PERSON] . Лише після загибелі сина вона познайомилася з [PERSON] , яка повідомила, що у них були начебто подружні стосунки. Надаючи оцінку показанням свідків, суд дійшов висновку, що їх показання носять загальний характер та стосуються здебільшого констатації факту того, що загиблий [PERSON] та [PERSON] перебували у стосунках, іноді проживали разом за адресою місця проживання [PERSON] , оскільки він був військовозобов`язаним та здебільшого знаходився у відрядженнях. Долучені до позову письмові пояснення [PERSON] суд ставить під сумнів, оскільки остання не була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання за ст. 384 КК України. Отже, факт спільного проживання без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, не може свідчити про те, що мали місце усталені відносини, які притаманні сім`ї та що позивачка проживала однією сім`єю і була членом сім`ї [PERSON] . Крім того, суд звертає увагу на те, що положеннями ст. 16-1 Закону № 2011-XII (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин 16.09.2023), визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а саме: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). На момент спірних правовідносин не містила норми, якою наразі передбачено право на отримання указаної допомоги жінкою, з якою загибла особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Таким чином, особа, яка вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, як подружжя загиблого військовослужбовця, така особа повинна довести, що вона перебувала у зареєстрованому в органі державної реєстрації актів цивільного стану шлюбі із загиблим військовослужбовцем, та не одружилася вдруге. Єдиним, належним і допустимим доказом перебування у зареєстрованому в органі державної реєстрації актів цивільного стану шлюбі є свідоцтво про шлюб. Встановлення факту спільного проживання заявника із загиблим військовослужбовцем як чоловіка та жінки не дає правових підстав для віднесення позивача до кола осіб, які згідно ст. 16-1 Закону № 2011-XII (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин 16.09.2023) (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин 16.09.2023) мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця (тобто, в даному випадку не породжує юридичного наслідку для позивача). Крім цього, слід зазначити, наказом Міністерства оборони України № 45 від 25.01.2023 затверджено «Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану». У відповідності до пп. «а» п. 5-2 Додатку до Порядку № 45, обов`язковим документом, який дружина надає до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призначення та виплати одноразової грошової, є свідоцтво про шлюб. Альтернативних документів, що підтверджують статус дружини, не передбачено. Тобто, статус дружини у розумінні вимог Порядку № 45 підтверджується лише свідоцтвом про шлюб. Рішення суду про встановлення факту проживання з загиблим однією сім`єю без реєстрації шлюбу не є належним і допустимим підтвердженням статусу дружини. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків». Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку, що [PERSON] не доведено належними та допустимим доказами факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 09.04.2022 до 16.09.2023, зокрема ведення ними спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, а відтак і про відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, суд понесені судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, залишає за позивачкою (т.2 а.с.10).

Outcome: dismissed