Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

27.11.2024\~року в Турківський районний суд Львівської області через канцелярію суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в якій позивач просить стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] завдану у результаті дорожньо-транспортної пригоди майнову шкоду в розмірі 82\~927,26\~грн, 30\~000,00\~грн моральної шкоди, 3\~400,00 грн понесених витрат на проведення транспортно-товарознавчої експертизи та судові витрати. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2024\~у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц\~Р.І. передана дана справа. Зазначений спір відповідно до вимог ст.19 ЦПК України належить до компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, оскільки ч.1 ст.19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції. Справа підсудна Турківському районному суду Львівської області, оскільки ст.ст.23,27 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування такої особи. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020\~№807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Турківський район Львівської області та утворено Самбірський район (з адміністративним центром у місті Самбір) у складі територій Бісковицької сільської, Боринської селищної, Добромильської міської, Новокалинівської міської, Ралівської сільської, Рудківської міської, Самбірської міської, Старосамбірської міської, Стрілківської сільської, Турківської міської, Хирівської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Пунктом 3.1 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020\~року №807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022\~року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022\~року №2102-IX, який неодноразово продовжувався і діє на цей час. Справа підсудна Турківському районному суду Львівської області, оскільки ст.ст.23,27 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування такої особи. Ч.\~3 ст.\~28 ЦПК України передбачено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди. Ч.6 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ СТОРІН ПО СПРАВІ. Позиція сторони позивача. Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником автомобіля VОLVO V50 державний реєстраційний номер [NUMBER] , 31.08.2024\~року він\~рухався автошляхом\~Самбір -\~Турка в\~напрямку м.\~Турка,\~у с.\~Розлуч між\~110\~та 111\~км водій\~автомобіля ОРЕL\~VIVARO\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] \~ [PERSON] ,\~порушуючи Правила\~дорожнього руху,\~ скоїв\~ДТП,внаслідок\~чого зіткнувся\~з моєю\~автомашиною,\~і в\~результаті ДТП\~автомобіль позивача\~отримав механічні\~ушкодження,\~чим завдано\~матеріальних збитків.\~На місці\~події водій\~автомобіля ОРЕL\~VIVARO\~ [PERSON] \~визнав свою\~вину в\~ДТП та\~погодився з\~тим,\~що саме\~він проявив\~неуважність та\~допустив наїзд,\~було складено\~Повідомлення про\~дорожньо-транспортну\~пригоду (Європротокол) та повідомлено\~страхові компанії.\~ПрАТ «Українська\~страхова компанія\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп»\~сплатила позивачу\~страхове відшкодування\~в розмірі\~46\~589,72\~грн.\~Проте виплачені\~страховою компанією\~кошти не\~покривають витрати\~позивача на\~проведення відновлювального\~ремонту автомобіля\~VОLVO\~V50\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~у зв`язку\~з чим\~позивач звірнувся\~до експерта\~і згідно\~з висновком\~судового експерта\~№5646/24\~судової транспортно-\~товарознавчої експертизи\~від 29.10.2024\~вартість відновлювального\~ремонту автомобіля\~становить 322\~171,61\~грн,\~матеріального збитку\~(з\~урахуванням зносу)\~-\~129\~516,98\~грн,\~у зв`язку\~з чим\~не відшкодована\~сума складає\~82\~927,26\~грн. Окрім\~цього,\~просить стягнути\~заподіяну моральну\~шкоду в\~розмірі 30000\~грн,\~витрати пов`язані із залученням експерта та проведенням транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 3\~400,00 грн та судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1211,20 грн. Позиція сторони відповідача. Відповідач [PERSON] не забезпечив представництво своїх інтересів в суді при допомозі участі у справі свого представника, будучи повідомленим про місце, дату та час розгляду справи належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи підтвердженнями, клопотання на адресу суду не надсилав. Заяви (клопотання) учасників справи. 27.11.2024\~року позивач звернувся у Турківський районний суд Львівської області з позовною заявою. Від сторони позивача та відповідача інших клопотань і заяв на адресу суду не надходило. Процесуальні дії у справі. Судом вживалися заходи про отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи\~відповідача, з приводу чого постановляється ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Відповідно до ч.8 ст.187 ЦПК України судом 28.11.2024\~засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» отримано відповідь №931642 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено\~розглядати в\~порядку загального\~позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, відкрито підготовче провадження, визнано явку сторін по справі в судові засідання обов`язковою. Ухвалою суду від 12.03.2025 року закрито підготовче провадження, призначено до судового розгляду по суті цивільну справу, визначено дати судового засідання. Судові засідання призначалися 07.01.2025 року, 14.01.2025 року, 11.02.2025 року, 12.03.2025 року, 20.03.2025 року, 27.03.2025 року. Враховуючи неявку учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд керується вимогами ч.1 ст.223 ЦПК України якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд враховує те, що рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" доставлятимуться відповідно до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, а згідно п.82 згаданих Правил Рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою Судова повістка, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду. Суд вважає, що немає порушення прав сторін, оскільки справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність сторін по справі, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів. Окрім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" (заява №18986/06; п.57) суд зазначив, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, №47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, №69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, №326/03.) Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах "Олександр Шевченко проти України" (заява N 8371/02, п.27, та "Трух проти України" заява N 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 27.03.2025 року по справі проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, відповідні до них правовідносини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Стаття 4 ЦПК України\~визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст..12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого, - виключення зайвих доказів. Вирішуючи питання щодо доказів, суд враховує інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено шляхом дослідження матеріалів справи та отриманням пояснень в судовому засіданні у сторін по справі, що [PERSON] є власником автомобіля VОLVO V50 державний реєстраційний номер [NUMBER] . 31.08.2024 року [PERSON] виконував функції водія, оскільки рухався автошляхом Самбір - Турка в напрямку м. Турка. На відтинку дороги у с. Розлуч між 110 та 111 км водій автомобіля ОРЕL VIVARO державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] здійснював обгін вантажного автомобіля із порушенням Правил дорожнього руху, а саме розділу 34 «Дорожня розмітка» п. 1.1 (вузька суцільна лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорозі). Внслідок ДТП відбулося зіткнення автомобілів VОLVO V50 державний реєстраційний номер [NUMBER] і ОРЕL VIVARO державний реєстраційний номер [NUMBER] . На місці\~ДТП було\~складено Повідомлення\~про дорожньо-транспортну\~пригоду (Європротокол) та повідомлено страхові компанії, який підписаний учасниками ДТП. Пунктами 8, 14 Європротоколу передбачено, що цивільно-правова відповідальність водія ОРЕL VIVARO державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі полісу № ЕР-222179784 і водій [PERSON] свою вину у ДТП визнав. 07.11.2024 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 46 589,72 грн. Згідно з висновком судового експерта №5646/24 судової транспортно- товарознавчої експертизи від 29.10.2024 вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 322171,61 грн, матеріального збитку (з урахуванням зносу) - 129516,98 грн, у зв`язку з чим не відшкодована сума складає 82 927,26 грн (129 516,98 - 46 589,72 = 82 927,26). Позивач [PERSON] оцінив завдану моральну шкоду правопорушенням [PERSON] в розмірі 30000 грн, так як протиправні дії відповідача призвели до душевних страждань, яких позивач зазнав внаслідок сильного удару в черевну порожнину через спрацювання паска безпеки, пережив значний стрес, усвідомлював летальний кінець, зазнав душевних страждань, оскільки це майно придбане за кошти, які накопичувалися позивачем та його дружиною тривалий час, позивачу необхідно було докладати додаткових зусиль для звичного порядку та способу життя при щоденному виростанні автомашини, внаслідок пошкодження авто його сім`я були позбавлені можливості тривалий час використовувати його за призначенням повсякденно, змушений був звертатись за захистом своїх прав до суду, так як відповідач в добровільному порядку відмовився відшкодувати завдану майнову шкоду. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази заявника на обгрунтування заявлених вимог, суд, вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Як принцип всієї практичної діяльності держави, всіх її органів та посадових осіб за статтею 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість функціонування держави, їх утвердження і забезпечення і є головним обов`язком держави. Згідно зі ст. З Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників Стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.п. 34.1- 34.3 ст. 34 вказаного Закону страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Пункт 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Частинами 1, 2 п. 33.2 ст. 33 вказаного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо- транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Системне тлумачення положень п. 33.2 ст. 33 та п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дає підстави для висновку, що скласти спільне повідомлення про дтп, за наявності умов, визначених п. 33.2 Закону, можуть лише водії транспортних засобів, які є забезпеченими в розумінні п. 1.7 ст. 1 Закону, тобто кожен із яких має поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Підстав для іншого тлумачення указані норми не дають. Європротокол - це спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо- транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та є підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, складеного у відповідності до зазначеної норми водіями-учасниками події З1.08.2024 року, відповідач [PERSON] визнав себе винним у даній ДТП, а відтак його вина у настанні дорожньо-транспортної пригоди доведена належними та допустимими доказами. Крім того, за вимогами п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик,

Outcome: partial