Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

25 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «САНЦ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у якій позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 134\~502,62 гривні, а також здійснити розподіл судових витрат. Також, 25 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «САНЦ» - Тарнавського Дмитра Сергійовича про забезпечення позову що подається одночасно з позовною заявою. За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2024 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2024 року повернуто заяву про забезпечення позову. Ухвала суду від 26.04.2024 року разом із копією позовної заяви була направлена на адресу відповідача листом з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, який повернувся до суду із зазначенням причини: «за закінченням терміну зберігання». 29 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «САНЦ» - Тарнавського Дмитра Сергійовича про вжиття заходів забезпечення позову, у якій заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , а також, забороняти будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 травня 2024 року задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. 14 червня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача, у якому заявник вказує на те, що не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2024 року позовну заяву задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 134\~502,62 гривень, здійснено розподіл судових витрат. \~13 серпня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника [PERSON] адвоката Грішина Олексія В`ячеславовича про перегляд заочного рішення, у якій заявник просить переглянути та скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2024 року у справі №522/6461/24-Е та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 15 серпня 2024 року заяву прийнято до розгляду. Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року заяву представника [PERSON] адвоката Грішина Олексія В`ячеславовича про перегляд заочного рішення задоволено частково, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2024 року скасовано, встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься без повідомлення сторін. 16 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшов відзив, у якому заявник просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 16 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника відповідачки Грішина Олексія В`ячеславовича про долучення доказів. \~ \~ \~ \~23 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від ОСББ «САНЦ» надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просить задовольнити позовні вимоги. 23 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла уточнена позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «САНЦ» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у якій позивач просить: стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 176\~182,04 гривень; стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 36\~085,04 гривень; здійснити розподіл судових витрат. Разом із заявою до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Тарановського Дмитра Сергійовича про витребування доказі, у якому заявник просить витребувати у КП «БТІ» ОМР наступні відомості: - інформацію про квартири, які зареєстровані за [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - належним чином засвідчені копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та які належать [PERSON] ; - належним чином засвідчені копії технічних паспортів щодо об`єктів нерухомого майна, які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року уточнену позовну заяву прийнято до розгляду. Задоволено клопотання про витребування доказів. \~ \~ \~ \~20 листопада 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшов відзив на уточнену позовну заяву, у якому відповідачка просить застосувати строк позовної давності, відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. \~ \~ \~ \~20 листопада 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив. \~ \~ \~ \~18 лютого 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника ОСББ «САНЦ» про долучення доказів, у якому заявник просив долучити до матеріалів справи відповідь КП «БТІ» ОМР на виконання ухвали суду від 04 листопада 2024 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 19 березня 2025 року провадження у справі за позовом ОСББ «САНЦ» в частині позовних вимог до [PERSON] закрито. Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 10 листопада 2000 року між [PERSON] та [PERSON] (з однієї сторони) та [PERSON] (з іншої) укладено догові купівлі-продажу №6-1665, за яким [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41,3 кв.м. 27 грудня 2000 року між [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] (з однієї сторони) та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу №3724, за яким [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 51,8 кв.м. 12 січня 2001 року [PERSON] відчужила на користь [PERSON] 11/25 частки квартири [ADDRESS] , загальною площею 41,3 кв.м., що підтверджується копією рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2007 року у справі №2-8045/07. У рішенні зазначено, що загальна площа квартири [ADDRESS] склала 307,6 кв.м. Зазначеним рішенням визнано: - за [PERSON] право власності на 83/100 частин квартири [ADDRESS] , загальною площею 307,6 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., підсобною площею 262,3 кв.м. та корисною площею 291,9 кв.м.; - за [PERSON] право власності на 17/100 частин квартири [ADDRESS] , загальною площею 307,6 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., підсобною площею 262,3 кв.м. та корисною площею 291,9 кв.м. Зазначене також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.12.2007 року №16960755. Тобто, загальна площа квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , що належить [PERSON] становить 255,30 кв.м. (307,6*0,83). У відзиві на позовну заяву відповідачка зазначає про те, що належними відповідачами у справі будуть саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які фактично були користувачами квартири. На підтвердження зазначеного було подано: - копію довідки про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території міста Одеси від 27.09.2021 року №Л7-250926-ф/л, з якої вбачається, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; - копію довідки про реєстрацію місця проживання особи на території міста Одеси з якої вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У відзиві на уточнену позовну заяву відповідачка також зазначає про те, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були наймачами зазначеної квартири та у них існувала усна домовленість щодо вселення. Проте, будь-яких доказів на підтвердження того, що між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] була будь-яка домовленість з приводу вселення в квартиру надано не було. Більше того,\~у постанові\~КЦС ВС\~від 29\~травня 2024\~року у\~справі № 522/18253/21 зазначено наступне: «У цій квартирі зареєстровані та проживають вона та її син [PERSON] . За відсутності правових підстав та її згоди відповідачі вселилися у відокремлену частину спірної квартири, змінили замки на вхідних дверях і перешкоджають їй у користуванні її майном.». Зазначене свідчить про те, що будь-які домовленості з приводу найму квартири за адресою: [ADDRESS] відсутні. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до частини третьої статті 13 Конституції України, з якою кореспондується частина четверта статті 319 ЦК України, власність зобов`язує, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що до житлово-комунальних послуг належать: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. У постанові КЦС ВС від 23.11.2022 у справі № 761/43664/18 вказано, що частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно ч.ч. 1, 4 ст.53 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Як вбачається з постанови КЦС ВС від 22.11.2023 у справі № 337/642/22, за змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. У постанові КЦС ВС від 24.05.2023 у справі № 299/2931/17 вказано, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Належним відповідачем є особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Зазначене свідчить про те, що визначення кола відповідачів по справі це виключна прерогатива позивача, а тому, інші учасники справи не наділені правом на звернення до суду із клопотанням про визначення кола відповідачів Тому, саме [PERSON] будучи власником 83/100 частки об`єкта нерухомого майна, якій належать обов`язки з утримання належного їй майна, які є похідними від належних їй, як абсолютному володарю майна, правомочностей володіння, користування та розпорядження майном є належним відповідачем у справі про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. При цьому, стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги не позбавляє останню права на звернення з регресним позовом до фактичних користувачів об`єкта нерухомого майна, щодо якого вирішувалося питання про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. У постанові\~КЦС ВС\~від 20\~листопада 2024\~року у\~справі № 463/6799/18 колегія суддів зауважила, що обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають з дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. Тобто, відсутність між ОСББ «САНЦ» та [PERSON] договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє останню від оплати наданих ОСББ «САНЦ» житлово-комунальних послуг. Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. У ч.1 ст. 10 Закону вказано, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , від 25.01.2019 року прийнято рішення про введення статті розходів «Капітальний ремонт» у розмірі 1,00 гривень за 1 кв.м., а також рішення про затвердження з 01.02.2019 року тарифів кварт. плати у розмірі 5,00 гривень для житлових приміщень та 6,00 гривень для нежитлових приміщень (а.с.11). Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , від 05.03.2021 року прийнято рішення про затвердження тарифів кварт. плати з у розмірі 10,20 гривень для житлових приміщень та 10,20 гривень для нежитлових приміщень (а.с.10). Відповідно до довідок ОСББ «САНЦ» №5 від 12.04.2024 року та №6 від 12.04.2024 року, у період з 2020 по 05.03.2021 року в ОСББ «САНЦ» діяли тарифи, затверджені Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , від 25.01.2019 року (а.с.14-15). Відповідно до довідок ОСББ «САНЦ» №7 від 12.04.2024 року, в період 2022-2023 років в ОСББ «САНЦ» діяли тарифи, затверджені Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , від 05.03.2021 року (а.с.16). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, загальний розмір заборгованості [PERSON] за спожиті житлово-комунальні послуги в період з березня 2029 року по листопад 2023 року становить 176\~182,04 гривні. У відзиві на уточнену позовну заяву відповідачка не погоджується із наданим позивачем розрахунком з огляду. Зазначає про те, що заявлені до щомісячного стягнення суми заборгованості не відповідають розмірам, затвердженим протоколами. Більше того, зазначає про те, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що такі послуги надаються. Суд погоджується із твердженням відповідача про те, що заявлені до щомісячного стягнення суми заборгованості не відповідають розмірам, затвердженим протоколами з огляду на наступне. Як було встановлено судом, загальна площа квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] становить 255,30 кв.м. (307,6*0,83). Саме за площу у розмірі 255,30 кв.м. [PERSON] повинна нараховуватися плата за житлово-комунальні послуги. При цьому, розмір тарифу у період з 01.02.2019 року по 05.03.2021 року був встановлений Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , від 25.01.2019 року у розмірі 5,00 гривень за 1 кв.м. Тобто, розрахунок заборгованості за період з 01.03.2019 року по 05.03.2021 року повинен виглядати наступним чином: - березень 2019 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - квітень 2019 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - травень 2019 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - червень 2019 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - липень 2019 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - серпень 2019 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - вересень 2019 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - жовтень 2019 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - листопад 2019 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - грудень 2019 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - січень 2020 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - лютий 2020 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - березень 2020 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - квітень 2020 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - травень 2020 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - червень 2020 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - липень 2020 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - серпень 2020 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - вересень 2020 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - жовтень 2020 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - листопад 2020 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - грудень 2020 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - січень 2021 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - лютий 2021 1\~276,50 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф); - 01.03.2021 по 05.03.2021 року 205,88 гривень (255,30 (загальна площа) * 5 (встановлений тариф) / 31 (кількість днів у місяці) * 5 (кількість днів у періоді). Загальний розмір заборгованості [PERSON] за період з березня 2019 року по 05 березня 2021 року становить 30\~841,88 гривень. З 06 березня 2021 року підлягає нарахуванню оплата комунальних послуг згідно тарифу, затвердженого Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , від 05.03.2021 року у розмірі 10,2 гривень за 1 кв.м.. Тому, розмір заборгованості за період з 06.03.2021 року по 01.12.2023 року повинен виглядати наступним чином: - 06.03.2021 року по 31.03.2021 року 2\~184,05 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф) / 31 (кількість днів в місяці) * 26 (кількість днів в періоді); - квітень 2021 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - травень 2021 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - червень 2021 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - липень 2021 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - серпень 2021 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - вересень 2021 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - жовтень 2021 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - листопад 2021 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - грудень 2021 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - січень 2022 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - лютий 2022 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - березень 2022 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - квітень 2022 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - травень 2022 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - червень 2022 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - липень 2022 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - серпень 2022 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - вересень 2022 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - жовтень 2022 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - листопад 2022 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - грудень 2022 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - січень 2023 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - лютий 2023 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - березень 2023 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - квітень 2023 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - травень 2023 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - червень 2023 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - липень 2023 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - серпень 2023 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - вересень 2023 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - жовтень 2023 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); - листопад 2023 2\~604,06 гривень (255,30 (загальна площа) * 10,2 (встановлений тариф); За таких обставин, позивачем нараховано до сплати за період з 06.03.2021 року по 01.12.2023 року 85\~513,97 гривень. Також, Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , від 25.01.2019 року прийнято рішення про введення статті розходів «Капітальний ремонт» у розмірі 1,00 гривень за 1 кв.м. з 01 лютого 2019 року. Тому, в період з 01.03.2019 по 01.12.2023 року, щомісячно підлягає нарахуванню в якості розходу «Капітальний ремонт» грошова сума у розмірі 255,30 гривень (255,30 (загальна площа)*1 (розмір плати), а загальна сума нарахувань за цей період склала 14\~552,10 гривень (255,30 * 57 (кількість місяців у періоді). У розрахунку заборгованості, що надається позивачем вбачається, що станом на 01.03.2019 року у [PERSON] був наявний борг у розмірі 5\~142,55 гривень. У відзиві на уточнену позовну заяву відповідач зазначає про те, що ця сума не підлягає стягненню з огляду на те, що невідомо, яким чином здійснювалося нарахування цієї суми. Суд погоджується із зазначеним з огляду на те, що позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував підстави виникнення зазначеної заборгованості а також відповідність її розміру вимогам закону. За таких обставин, суд вважає, що підстави для стягнення заборгованості в цій частині відсутні. Тому, загальний розмір нарахувань за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2019 року по 01.12.2023 року щодо 83/100 частки об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] повинен був становити 130\~877,95 гривень. З розрахунку заборгованості наданого позивачем, вбачається, що була здійснена оплата житлово-комунальних послуг, зокрема: - квітень 2020 року 1\~000,00 гривень; - червень 2020 року 1\~000,00 гривень; - серпень 2020 року 500,00 гривень; - вересень 2020 року 3\~000,00 гривень; - грудень 2020 року 1\~000,00 гривень; Загально за 2020 рік 6\~500,00 гривень. - лютий 2021 року 1\~450,00 гривень; - березень 2021 року 1\~931,55 гривень; - квітень 2021 року 1\~000,00 гривень; - травень 2021 року 2\~931,20 гривень; - червень 2021 року 1\~000,00 гривень; - липень 2021 року 2\~000,00 гривень; - жовтень 2021 року 8\~000,00 гривень; - листопад 2021 року 7\~000,00 гривень; - грудень 2021 року 5\~000,00 гривень; Загально за 2021 рік 30\~312,75 гривень. - лютий 2022 року 7\~000,00 гривень; - липень 2022 року 5\~000,00 гривень; - серпень 2022 року 5\~000,00 гривень; - вересень 2022 року 4\~000,00 гривень; - жовтень 2022 року 2\~000,00 гривень; - грудень 2022 року 1\~500,00 гривень; Загально за 2022 рік 24\~500,00 гривень. - січень 2023 року 1\~500,00 гривень; - лютий 2023 року 4\~000,00 гривень; - березень 2023 року 3\~500,00 гривень; - квітень 2023 року 1\~499,11 гривень; - червень 2023 року 2\~003,00 гривень; - липень 2023 року 896,00 гривень; - серпень 2023 року 917,00 гривень; - вересень 2023 року 1\~217,00 гривень; - листопад 2023 року 917,00 гривень. Загально за 2023 рік 16\~449,11 гривень. Загальний розмір сплачених послуг склав 77\~761,86 гривень. Проте, зазначена грошова сума була сплачена за житлово-комунальні послуги щодо усього об`єкта нерухомого майна, тоді як [PERSON] належить 83/100 частки. Тому, розмір грошової суми, сплачений за житлово-комунальні послуги, який би відповідав розміру частки [PERSON] у праві власності щодо об`єкта нерухомого майна становить 64\~542,34 гривень (77\~761,86 *0,83). Загальний розмір нарахувань - 130 877,95 гривень. Грошова сума, що була сплачена - 64 542,34 гривень. Тобто, розмір заборгованості [PERSON] за період з березня 2019 року по листопад 2023 року з урахуванням розміру частки у об`єкті нерухомого майна та раніше сплачених сум становить 66\~335,61 гривень (130\~877,95 (розмір нарахувань) 64\~542,34 (сплачена сума). У відзиві на уточнену позовну заяву відповідач просить застосувати строк позовної давності, оскільки вважає, що якщо позовна заява подана до суду 24.04.2024 року, то позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у ній можуть стосуватися періоду з 24.04.2021 року. Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Законом № 540-ІХ внесено зміни до пункту розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України та передбачено, що строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова № 211). Закон № 540-ІХ передбачив, що моментом, з якого продовжується позовна давність (у тому числі передбачена статтями 257, 258 ЦК України), є запровадження карантину відповідно до Постанови № 211, тобто 12.03.2020. А тому у разі, якщо сплив позовної давності мав би настати з 12.03.2020, а позивач звернувся до суду після цього моменту, але до закінчення карантину, позовна давність не може вважатись пропущеною, а суд не має підстав для застосування статті 267 ЦК України (наслідки спливу позовної давності). Така позиція наведена в постанові Верховного Суду від 25 серпня 2021 року у справі №914/1560/20. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року. Проте, указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час. Згідно п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, позовна давність повинна відраховуватися з року, що передують 12.03.2020 року, а тому, враховуючи те, що до позовів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги застосовується загальна позовна давність терміном у три роки, позовна давність у даному конкретному випадку повинна відраховуватися з 13.03.2017 року, тобто, позовні вимоги у позові заявлені в межах строку позовної давності. Тому, із урахуванням зазначеного, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення із [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з березня 2019 року по листопад 2023 року у розмірі 66\~335,61 гривень. Щодо судового збору суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 3 028,00 гривень. Відповідно до платіжної інструкції 9340-0488-1879-6722 від 23.04.2024 року, ОСББ «САНЦ» сплатило в якості судового збору 3\~028,00 гривень. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ціна позову (уточненого) 212\~267,08 гривень. Розмір задоволених позовних вимог 66 335,61 гривень. Питома вага 0,312. Розмір судового збору 944,73 гривень (3028*0,312). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка була б пропорційна задоволеним позовним вимогам та яка підлягає стягненню з відповідача становить 944,73 гривень. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. У позовній заяві позивач просить стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 250,00 гривень. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 17 жовтня 2023 року між ОСББ «САНЦ» та АО «ТДС ГРУП» було укладено договір про надання правничої допомоги №259, за яким клієнт доручає, а АО приймає на себе зобов`язання надавати допомогу в обсязі та на умовах, визначених договором. Матеріали справи також містять додаткову угоду №8 до договору про надання правничої допомоги №259 від 17.10.2023 року, яким розділ 10 «Порядок оплати» доповнено наступним пунктом: «оплата за надання правової допомоги складає 2\~500,00 гривень, які сплачуються клієнтом протягом 5-ти робочих днів з моменту підписання додаткової угоди. Факт перерахування грошових коштів підтверджується випискою по картковому рахунку в АБ «ПІВДЕННИЙ» від 03.11.2023 року. Суд погоджується із заявленим розміром витрат на професійну правничу допомогу, вважає його розумним, об`єктивним та співмірним відносно заявлених позовних вимог, а тому, доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1\~250,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial