Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

у січні 2025 року [PERSON] , в особі представника - адвоката Дорошенка Є.В., звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 27 квітня 2012 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис за номером 374. В обґрунтування позову зазначає, що 27 квітня 2012 року між позивачем, [PERSON] та відповідачем [PERSON] , було зареєстровано шлюб Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 374. Від шлюбу спільних дітей позивач та відповідач не мають. Спочатку у подружньому житті позивача та відповідача все було добре. Проте, через деякий час почалися проблеми. Між подружжям бракувало спілкування і взаєморозуміння, відносини поступово ставали проблематичними, позивач та відповідач віддалялися один від одного, та припинили відносини. Між подружжям не має взаєморозуміння, майже завжди виникали розбіжності. Також сторонам підтримувати відносини було проблематично через різницю в характерах, було важко порозумітися у різних питаннях. Зокрема, були різні підходи до вирішення побутових питань, сторони вживали різні заходи для вирішення таких питань. Відповідач віддалялася від позивача, вона не виявляла до позивача прихильності і любові. Позивач за станом здоров`я потребує стороннього догляду. Відповідач не доглядає за позивачем. Відносини між сторонами знаходяться в такому стані, коли їх неможливо нормалізувати. Позивач вважає, що шлюб з відповідачем вичерпав себе. Позивач з відповідачем спільно не проживає, сімейне життя не склалося у зв`язку з тим, що перестали розуміти один одного, ведуть різні бюджети, фактично припинили шлюбні стосунки, збереження сім`ї неможливе. Подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Також, відповідач не бажає зустрічатись з позивачем та подавати спільну заяву про розірвання шлюбу до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Отже, враховуючи всі викладені обставини, позивач вважає свої позовні вимоги законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки шлюб носить формальний характер, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, є недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. 20 січня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи переданні судді Тесленко І.О. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на такий запит надійшла до суду 31 січня 2025 року. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. 16 лютого 2025 року до суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, адресоване відповідачу. Станом на день винесення рішення відзив на позовну заяву не надійшов. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити її правову позицію щодо предмета спору. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 27 квітня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що складено відповідний актовий запис № 374, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у сторін дітей не має. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб між ними є формальним, сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим і суперечить їхнім інтересам. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд роз`яснює, що відповідно до п. п. 1, 2, 3 р. 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940), державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який отримав рішення суду про розірвання шлюбу, повинен у день його надходження зробити відмітку про розірвання шлюбу на лицьовому боці актового запису про шлюб, зазначивши дату і номер рішення суду, повне найменування суду, яким ухвалено рішення, а також внести відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Після цього не пізніше наступного робочого дня відділ державної реєстрації актів цивільного стану надсилає повідомлення (додаток 9) до архіву органу державної реєстрації актів цивільного стану, у якому зберігається другий примірник актового запису про шлюб, який у строк, що не перевищує семи робочих днів з дня отримання повідомлення, проставляє у ньому відповідну відмітку. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн., сплачений за подання позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved