Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

Адвокат Мамаєв Дмитро Юрійович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі - ТДВ «СГ «Оберіг») про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.07.2021 відбулась дорожньо -транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автотранспортного засобу Volkswagen Golf Variant, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки Toyota Rav 4, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого вищевказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 20.07.2022, яка набрала законної сили 02.08.2022, у справі №759/7190/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом серії №EP-202169900 від 12.12.2020. 20.12.2021 оцінювачем [PERSON] проведено оцінку матеріального збитку, завданого автомобілю Volkswagen Golf Variant, д.н.з. [NUMBER] , за результатами якої вартість матеріального збитку становить 145419,21 грн. Згідно з ремонтними калькуляціями вартість фактичного ремонту транспортного засобу Volkswagen Golf Variant, д.н.з. [NUMBER] , становить 145462,68 грн. Таким чином, сума збитків, яка не відшкодована позивачу за пошкодження автотранспортного засобу становить 145462,68 грн. Позивач також зазнала моральної шкоди, оскільки було порушено її право власності, пов`язане з тим, що внаслідок вчинення правопорушення остання не могла користуватися належним їй майном транспортним засобом, телефоном, засобами виробництва. За наслідками вчинення ДТП, позивач отримала ушкодження середньої та легкої тяжкості, перебувала на лікарняному, тому у відповідності до «Методики психологічного дослідження у справах щодо заподіяння моральних страждань особі та відшкодування моральної шкоди» ступень моральної шкоди становить 36 МЗП, що становить 234000 грн. Позивач поніс витрати, які повинні бути відшкодовані відповідачем у повному обсязі, щодо сплаченого судового збору, відшкодування наданої правової допомоги через залучення адвоката Мамаєва Д.Ю. до участі у справі у розмірі 6000 грн. та витрат за послуги експерта за складання звіту з проведеної оцінки прямих збитків у розмірі 5000 грн., а також витрат за проведення експертизи стану ушкодження та визначення у розмірі 1796,90 грн. Просив стягнути на користь [PERSON] з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» матеріальну шкоду в розмірі 145462,68 грн., моральну шкоду, що становить 36 МЗП, що становить 234 000 грн., судові витрати, які складаються з судового збору, витрат на надання правової допомоги, витрат на проведення експертиз. 16.10.2023 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 08.02.2024. 06.06.2024 постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду. 08.10.2024 постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, скасовано ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 06.06.2024, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 07.11.2024 постановлено ухвалу про продовження розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено цивільну справу до судового розгляду на 10.02.2025. 10.02.2025 постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 25.01.2024 представник відповідача Алексєєв В.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Toyota, д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в ТДВ "СГ "Оберіг" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-202169900. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , серії [NUMBER] власником транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . Враховуючи зазначене, та те, що позивач не є потерпілою особою в розумінні положень Закону №1961-IV, позовні вимоги про виплату страхового відшкодування на її користь у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок вищевказаної ДТП, є необґрунтованими та безпідставними, тож у відповідача відсутні правові підстави для здійснення страхового відшкодування на її користь. Позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування за фактом ДТП 28.07.2021 лише у 2023 році Відтак, позивач прострочив законодавчо встановлений строк для подання заяви про виплату страхового відшкодування. Зважаючи на вищенаведене, у ТДВ "СГ "Оберіг" не виникає зобов`язання по виплаті страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль на рахунок позивача внаслідок ДТП 28.07.2021. За наслідками звернення позивача із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з її лікуванням після ДТП 28.07.2021, відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 3001,12 грн. Враховуючи складність справи, заявлений розмір витрат на правову допомогу у розмірі 6 000 грн. є завищеним, необґрунтованим, нерозумним та не вмотивованим. Щодо відшкодування витрат для проведення висновку експертного дослідження самого позивача, зазначив, що Законом № 1961-IV не регламентовано право потерпілої особи вимагати від страховика відшкодування витрат на проведення медичної експертизи. Позивачем не обґрунтовано із якою метою дане експертне дослідження взагалі було проведено та надано суду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 28.07.2021 відбулась ДТП за участі автотранспортного засобу Volkswagen Golf Variant, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки Toyota Rav 4, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого вищевказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Toyota, д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в ТДВ "СГ "Оберіг" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-202169900. [PERSON] є власником транспортного засобу Volkswagen Golf Variant, д.н.з. [NUMBER] . 20.12.2021 [PERSON] та ТзОВ фірма «Експертиза» уклали договір про виконання судової експертизи №20, відповідно до умов якого виконавець виконує судову автотоварознавчу експертизу, згідно наданих світлин без огляду КТЗ з наданням за його результатами висновку, а замовник оплачує проведення експертизи. Вартість договору становить 3000 грн без ПДВ. Відповідно до квитанції №0.0.2391825517.1 від 22.12.2021 [PERSON] сплатила на користь ТзОВ фірма «Експертиза» 5000 грн., призначення платежу за проведення автотоварознавчої експертизи. Відповідно до висновку судового експерта Галамай Б.І. від 20.12.2021 №145 вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Golf Variant, д.н.з. [NUMBER] , з врахуванням (включенням) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), з врахуванням (включенням) ПДВ у вартості матеріалів та вартості ремонтно-відновлювальних робіт становить 145419,21 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля Volkswagen Golf Variant, д.н.з. [NUMBER] , приймається для розрахунку у нульовому значенні. Вартість відновлювального ремонту у врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля Volkswagen Golf Variant, д.н.з. [NUMBER] , з врахуванням (включенням) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), з врахуванням (включенням) ПДВ у вартості матеріалів та вартості ремонтно-відновлювальних робіт становить 145419,21 грн. 20.12.2021 ТОВ «Алекс со» виставило замовнику [PERSON] рахунок № [NUMBER] щодо оплати вартості відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Golf SportWagen, д.н.з. [NUMBER] , з ПДВ в сумі 145462,68 грн. Відповідно до рахунку ТОВ «Алекс со» №А000169172 від 28.01.2022, замовником за яким є [PERSON] , вартість ремонтних робіт під час відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Golf SportWagen, д.н.з. [NUMBER] , з ПДВ становить 14079,78 грн. Матеріали цивільної справи містять дві квитанції про сплату на користь ТОВ «Алекс со» 76914 грн. та 68548, 68 грн., платник та призначення платежу не зазначені. Відповідно до висновку експертного дослідження №043-637-2021 [PERSON] мала тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, гострий середній посттравматичний отит справа, закрита травма лівої кисті - вивих великої багатокутної кістки кисті. Матеріали цивільної справи містять чек про сплату на користь Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи 1796,90 грн., платник та призначення платежу не зазначені. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 20.07.2022 у справі №759/7190/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, провадження по адміністративній справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до постанови від 20.07.2022 у справі №759/7190/22 [PERSON] 28.07.2021 приблизно о 17.20 год. на перехресті рівнозначних доріг - вул. Чернівецька та вул. Борщагівська в с. Петропавлівська Борщагівка Бучанського р-н Київської обл., керуючи автомобілем Тойота, д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не надав дорогу транспортному засобу, що наближався праворуч, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Фольксваген, д.н.з. [NUMBER] , водій [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів та отримання [PERSON] тілесних ушкоджень, чим порушив п.п.2.3б, 16.12 ПДР. Наведене свідчить про те, що в ДТП, яка сталась 20.07.2022, [PERSON] отримала тілесні ушкодження 20.03.2023 [PERSON] звернулася до ТДВ «Страхова Група «Оберіг» з заявою про виплату страхового відшкодування. 16.06.2023 ТДВ «Страхова Група «Оберіг» листом № 16006-12 повідомило позивача про відмову у здійсненні страхового відшкодування, оскільки власником транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . 03.10.2023 ТДВ «Страхова Група «Оберіг» листом № 32142/1/1ПЗ повідомило позивача про прийняте рішення здійснити страхову виплату в розмірі 3001,12 грн. за лікування потерпілої. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння та роз`яснив, що абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини. Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права. Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14. Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №200/21325/15-ц. Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частин першої і другої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що Кодексу випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно із частинами першою та другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"(статті 9, 23 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 16.10.2019 по справі № 320/9174/15-ц, за змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). За ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Отже, виходячи з наведених положень Закону, потерпілий має право на самостійне обрання аварійного комісара, суб`єкта оціночної діяльності або експерта для визначення розміру шкоди лише у тому випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п. 35.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed