Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Адвокат Оніщук Володимир Іванович звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,\~посилаючись на те, що батьками позивача є: [PERSON] батько та [PERSON] мати. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] , батьками якого були: [PERSON] батько та [PERSON] мати. Позивач прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , як єдиний спадкоємець, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.12.2020. [INFO] померла [PERSON] , яка доводиться позивачу бабою по лінії батька. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 12.11.1993 року. У січні місяці 2025 року позивачу стало відомо, що спадкодавець за життя, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму синові [PERSON] , склавши заповіт, який посвідчено 23 квітня 1993 року, державним нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори Науменко Ф.С.. Останнім місцем проживання спадкодавця було: [ADDRESS] . Тому Позивач звернулася до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Ткачової Ю.О. з питанням оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] . На вищевказане звернення позивач отримала від нотаріуса лист-роз`яснення від 10.02.2025 №28/01-16 в якому йдеться про те, що нею пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України, для поновлення якого їй запропоновано звернутися до суду. Позивач вважає, що нею було пропущено шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з об`єктивних причин, а саме: позивачу раніше не було відомо про те, що її покійний батько не оформив своїх спадкових прав після смерті спадкодавця. Також позивач є необізнаною у спадковому праві та вважає, що наявність заповіту від спадкодавця на користь його покійного батька, як спадкоємця першої черги, автоматично робить останнього власником спадкового майна, а із публікацій у засобах масової інформації зробила висновок про те, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що узгоджується із ч.5 ст. 1268 ЦК України. У зв`язку\~з наведеним\~просить визначити\~позивачу додатковий\~строк тривалістю\~два місяці,\~необхідний для\~подачі заяви\~про прийняття\~спадщини,\~що відкрилась\~після смерті\~ [PERSON] . Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі. Підготовче засідання призначено на 13 березня 2025 року. 13 березня 2025 року підготовче засідання відкладено на 26 березня 2025 року у зв`язку з витребуванням доказів. Позивач та її представник у підготовче засідання не з`явилися, адвокат Оніщук В.І. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність представника Вільшанської селищної ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи,\~відповідно до\~ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення, зокрема, у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 1217 ЦК визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Положеннями ч.1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви на прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини неможливим. Вирішуючи питання про визначення додаткового строку, відповідно до п. 24 (абзац шостий) постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка народилася [INFO] в с. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 березня 1986 року Вільшанським райвідділом ЗАГС Кіровоградської області. У вказаному документі її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). 25 грудня 2024 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25 грудня 2024 року Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.28). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 березня 1952 року Іллічівської сільрадою Вільшанського району Одеської області, [PERSON] народився [INFO] в смт. Вільшанка Вільшанського району Одеської області. Батьками у вказаному свідоцтві зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.21-22). Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 08 грудня 2020 року приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу Ткачовою Ю.О., зареєстрованого в реєстрі за №515, спадкова справа [PERSON] померла [INFO] в смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с.27). Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 12.11.1993, посвідченого державним нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори Науменком Ф.С., [PERSON] належить право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться в [ADDRESS] , під номером сімдесят першим (а.с.24-25). Рішенням виконавчого комітету Вільшанської селищної ради від 29 грудня 2009 року №96 «Про уточнення адресного господарства смт. Вільшанка» номер будинку за номером [ADDRESS] змінено на [ADDRESS] (а.с.16). Згідно з копією заповіту [PERSON] від 23 квітня 1993 року, посвідченого 23 квітня 1993 року державним нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори Науменком Ф.С., [PERSON] все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла синові [PERSON] (а.с.13-14). [PERSON] помер [INFO] в смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 червня 2020 року Вільшанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.26). Як вбачається з копії спадкової справи №52/2020, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після смерті [PERSON] прийняла його донька [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим 08 грудня 2020 року їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці у [PERSON] відсутні. Згідно з копією листа приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Ткачової Ю.О. від 10 лютого 2025 року за №28/01-16, позивачу запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , оскільки позивач пропустила строк для прийняття спадщини (а.с.10). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.02.2025 за №80030314, після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена (а.с.9). \~ \~ \~ \~Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі №185/777/17. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановивши наведені обставини,

Outcome: approved