Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації про відшкодування моральної шкоди. Вимоги мотивовані тим, що згідно указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/2022 [PERSON] був мобілізований 26.02.2022 року на військову службу до Збройних Сил України та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації. 28.10.2022 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Олександрівка Херсонського району Херсонської області, через артилерійський обстріл противника отримав поранення при безпосередній участі у бойових діях та здійснені заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини в подальшому був направлений на лікування до КНП «МКЛ№5» ММР, де клінічно та рентгенологічно був обстежений, виконані ВХО, накладений АЗФ стрижневого типу (плече передпліччя). Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 04.01.2023 року за №52/п, старший лейтенант [PERSON] 28.10.2022 року близько 12:00 год. поблизу населеного пункту Олександрівка Херсонського району Херсонської області, під час виконання бойового завдання, через артилерійський обстріл противника, отримав поранення: мінно-вибухову травму. Вказані поранення отримані під час виконання обов`язків військової служби та пов`язані із захистом Батьківщини. Отримане поранення на підставі класифікатора розділу прав та за ступенем тяжкості згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 - травма відноситься до важких. З 28.10.2022 року по 04.11.2024 рік [PERSON] було проведено оперативні втручання - 29 разів. А саме 28.10.2022, 02.11.2022, 04.11.2022, 08.11.2022, 11.11.2022, 15.11.2022, 21.11.2022, 25.11.2022, 29.11.2022, 05.12.2022, 09.12.2022, 13.12.2022, \~ \~ \~ \~16.12.2022, 20.12.2022, \~ \~ \~ \~23.12.2022, \~ \~ \~ \~27.12.2022, \~ \~ \~ \~30.12.2022, \~ \~ \~ \~03.01.2022, \~ \~ \~ \~06.01.2023, \~ \~ \~ \~09.01.2023, 13.01.2023, \~ \~ \~ \~17.02.2023, \~ \~ \~ \~17.04.2023, \~ \~ \~ \~26.042023, \~ \~ \~ \~11.05.2023, \~ \~ \~ \~23.06.2023, \~ \~ \~ \~11.09.2023, 12.02.2024, \~ \~ \~ \~04.11.2024 року. Однак навіть після всіх оперативних втручань через отримані поранення функції руки взагалі не відновились [PERSON] був змушений довготривало лікуватися в госпіталях, лікарнях, крім того через велику кількість оперативних втручань був інфікований гепатитом С, що негативно відобразилось на стані здоров`я та потребує ще довготривалого дороговартісного лікування. 13.03.2024 року [PERSON] було надано 2 групу інвалідності, що підтверджується відповідною довідкою серії 12ААГ №689372. Захворювання, пов`язане з проходженням захистом Батьківщини. Так безпосередня участь в бойових діях мала істотний вплив на його психічний, фізичний та моральний стан, оскільки за час виконання бойових завдань, неодноразово був свідком загибелі та поранення своїх товаришів та побратимів, інших учасників бойових дій та мирних громадян, особисто постійно піддавався ризику поранення та загибелі, був змушений використовувати зброю та зазнав інших множинних грубих порушень конституційних прав, зокрема, гарантованого Конституцією України права на життя, адже, я постійно реально сприймав загрозу бути вбитим. Від початку збройної агресії російської федерації проти України, [PERSON] , як громадянин України та учасник бойових дій, інвалід війни, постійно перебуваю у пригніченому стані, в зв`язку з важким пораненням через мінновибухову травму, стану після закритого дефекту шкіри та м`яких тканин аутедермотрансплантантом, травматичного пошкодження променевого нерва на рівні дистального відділу плеча. [PERSON] потрібна стороння допомога для самообслуговування у нього знизився життєвий тонус і погіршилося загальне самопочуття, що негативно позначилося на стосунках з оточуючими, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, чим особисто [PERSON] завдано моральної шкоди, яка підлягає стягненню з російської федерації. З 26.02.2022 року [PERSON] постійно зазнає душевного болю та страждань, внаслідок військової операції він став інвалідом у молодому віці, через отримане поранення змушений довготривало лікуватися в госпіталях, лікарнях, крім того через велику кількість оперативних втручань був інфікований гепатитом С, що негативно відобразилось на стані здоров`я та що потребує ще довготривалого дороговартісного лікування, він втратив можливість проживати повноцінне життя, яким проживав до збройної агресії російської федерації проти України, крім того він зазнав та зазнає душевного болю та страждань, втратив душевний спокій, постійно відчуваю невпевненість і незахищеність, з урахуванням вимог справедливості, співмірності та розумності, вважає що йому завдано моральної шкоди, яка підлягає стягненню з російської федерації. Враховуючи характер душевних страждань, яких він зазнав у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, що не дають йому можливості проживати повноцінне життя, яке він проживав до збройної агресії, істотних порушень конституційних прав, умисного характеру дій відповідача, а також беручи до уваги його безпосередню участь в бойових діях та факт отримання захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, вважає розумним присудженняі в якості відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 22038300,00 грн., що на день подачі позову до суду еквівалентно 500 000,00 євро за офіційним курсом Національного Банку України. При цьому душевні страждання, які він отримав в результаті участі в бойових діях є наслідком саме протиправних дій російської федерації, за відсутності яких шкода не була б заподіяна. У зв`язку з наведеним, просив суд, стягнути з російської федерації на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 500\~000,00 Євро, що на день подачі позову до суду еквівалентно 22038300,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 15\~000,00 грн. В судове засідання представник позивача Майструк Н.Р. не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку. Суд вважає, що справу слід розглянути ухваливши заочне рішення на підставі ст.280 ЦПК України, відповідно до якої, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що згідно указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/2022 [PERSON] був мобілізований 26.02.2022 року на військову службу до Збройних Сил України та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації. 28.10.2022 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Олександрівка Херсонського району Херсонської області, через артилерійський обстріл противника отримав поранення при безпосередній участі у бойових діях та здійснені заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини в подальшому був направлений на лікування до КНП «МКЛ№5» ММР, де клінічно та рентгенологічно був обстежений, виконані ВХО, накладений АЗФ стрижневого типу (плече передпліччя). Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 04.01.2023 року за №52/п, старший лейтенант [PERSON] 28.10.2022 року близько 12:00 год. поблизу населеного пункту Олександрівка Херсонського району Херсонської області, під час виконання бойового завдання, через артилерійський обстріл противника, отримав поранення: мінно-вибухову травму. Вказані поранення отримані під час виконання обов`язків військової служби та пов`язані із захистом Батьківщини (а.с.14). Отримане поранення на підставі класифікатора розділу прав та за ступенем тяжкості згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 - травма відноситься до важких. З 28.10.2022 року по 04.11.2024 рік [PERSON] було проведено оперативні втручання - 29 разів. А саме 28.10.2022, 02.11.2022, 04.11.2022, 08.11.2022, 11.11.2022, 15.11.2022, 21.11.2022, 25.11.2022, 29.11.2022, 05.12.2022, 09.12.2022, 13.12.2022, \~ \~ \~ \~16.12.2022, 20.12.2022, \~ \~ \~ \~23.12.2022, \~ \~ \~ \~27.12.2022, \~ \~ \~ \~30.12.2022, \~ \~ \~ \~03.01.2022, \~ \~ \~ \~06.01.2023, \~ \~ \~ \~09.01.2023, 13.01.2023, \~ \~ \~ \~17.02.2023, \~ \~ \~ \~17.04.2023, \~ \~ \~ \~26.04.2023, \~ \~ \~ \~11.05.2023, \~ \~ \~ \~23.06.2023, \~ \~ \~ \~11.09.2023, 12.02.2024, \~ \~ \~ \~04.11.2024 року (а.с.15-45). Однак навіть після всіх оперативних втручань через отримані поранення функції руки взагалі не відновились [PERSON] був змушений довготривало лікуватися в госпіталях, лікарнях, крім того через велику кількість оперативних втручань був інфікований гепатитом С, що негативно відобразилось на стані здоров`я та потребує ще довготривалого дороговартісного лікування. 13.03.2024 року [PERSON] було надано 2 групу інвалідності, що підтверджується відповідною довідкою серії 12ААГ №689372. Захворювання, пов`язане з проходженням захистом Батьківщини (а.с.12). З 2014 року російська федерація здійснює збройну агресію проти України, тобто вчиняє дії, визначені статтею 3 Резолюції 3314 (ХХІХ) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 14 грудня 1974 року, як акт збройної агресії. Згідно заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», текст якої схвалено постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року №337-VІІІ, збройна агресія російської федерації проти України розпочалася 20 лютого 2014 року з тимчасової окупації Кримського півострову, зокрема, Автономної Республіки Крим і міста Севастополя (перша фаза збройної агресії). Друга фаза збройної агресії російської федерації проти України розпочалася у квітні 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами російської федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «Донецької народної республіки» (07 квітня 2014 року) та «Луганської народної республіки» (27 квітня 2014 року). Третя фаза збройної агресії російської федерації розпочалася 27 серпня 2014 року масовим вторгненням на територію Донецької та Луганської областей регулярних підрозділів збройних сил російської федерації. 24 лютого 2022 року розпочалася та триває ще одна фаза збройної агресії російської федерації проти України, повномасштабне вторгнення збройних сил російської федерації на суверенну територію України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В силу ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Як передбачено ч. 1 ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно з ч. ч. 3, 5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків. В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього. При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу). У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб. Право на відшкодування моральної шкоди виникає в особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого. У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення її нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем, а також іншим майном або в інший спосіб. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України [PERSON] зазнав фізичних та душевних страждань, зокрема, переніс 29 хірургічних втручань, постійний стрес і побоювання за свою безпеку, були порушені його нормальні життєві зв`язки, він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої [PERSON] неправомірними діями держави російська федерація. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер допущеного державою російська федерація правопорушення, глибину душевних страждань [PERSON] , позбавлення його можливості реалізації своїх прав, а також вимоги розумності та справедливості, відшкодування [PERSON] моральної шкоди слід визначити у розмірі 1 000 000,00 грн. Суд, звертає увагу на те, що військова агресія та окупація російською федерацією території України є не тільки порушенням суверенітету й територіальної цілісності України, але й порушенням основоположних принципів і норм міжнародного права (статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй). Більше того, така військова агресія супроводжується злочинами геноциду проти народу України, а також іншими військовими злочинами збройних сил та вищого керівництва російської федерації. Частина перша статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет, відповідно до якого пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України. Відповідно до обставин справи, звернення до українського суду є єдиним ефективним засобом судового захисту порушених прав та законних інтересів позивача. Наразі відсутні будь-які механізми або інші міждержавні домовленості між Україною та російською федерацією щодо відшкодування збитків фізичним та юридичним особам, завданих внаслідок дій військової агресії російської федерації на території України. За таких обставин, застосування судового імунітету російської федерації (зокрема, ч. 1 ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право») у цій справі не буде узгоджуватися із обов`язком України як держави і суду зокрема забезпечити реалізацію права позивача на справедливий суд. З огляду на відсутність інших ефективних засобів судового захисту порушеного права позивача, застосування судового імунітету російської федерації буде порушенням самої сутності права на справедливий суд. Також, зважаючи на військову агресію російської федерації, якою порушується державний суверенітет України, застосування судового імунітету російської федерації буде непропорційним до своєї мети. Оскільки внаслідок здійснення збройної агресії проти України російська федерація вийшла за межі своїх суверенних прав, вчинила акт неповаги до суверенітету та територіальної цілісності іншої держави, то вона не має підстав посилатися на імунітет для уникнення відповідальності за заподіяні збитки позивачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі №635/6172/17). При ухваленні рішення суд застосовує висновки ВС у подібних правовідносинах, що викладені в постановах від 22.11.2022 року № 686/5130/22, від 18.05.2022 року № 428/11673/19, від 14.04.2022 року № 308/9708/19. Також з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу.

Outcome: partial