Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Недобитюк Н.В. для розгляду. Ухвалою від 27.01.2025 року відкрите провадження у справі. Судові засідання призначалися на 17.02.2025, 14.03.2025, 01.04.2025. У судове засідання позивач та відповідач не з`явилися. Були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. 18.02.2025, 28.02.2025 засобами поштового зв`язку до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від позивачки надійшли заяви, у яких вона позов підтримала, просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явилася, про причини неявки не повідомив. Відзиву на позов не надав. Заяви, клопотання від нього не надходили. Про розгляд справи повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.07.2006 Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції зареєстрований шлюб між громадянами України: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 622. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинилися з листопада 2024 року. Позивачка та відповідач проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не мають спільних інтересі. Відтак, позивачка вважає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивачка не бажає зберігати шлюб. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї не відповідає її волевиявленню. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно частини 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їх сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 1211 грн 20 коп, які повністю сплачені позивачкою. На підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved