Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

у липні 2024 року ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» (надалі позивач) звернулося до суду з цим позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 березня 2021 року між Акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (надалі Банк) та [PERSON] (надалі відповідач, Клієнт, Позичальник, Боржник) укладено кредитний договір № 1/4087657 (надалі Кредитний договір), відповідно до якого (п.1.1. Кредитного договору) Банк надав, а Позичальник отримав кредитні кошти в сумі 100 000,00 гривень строком на 60 місяців з 10 березня 2021 року по 09 березня 2026 року. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), надалі Графік платежів по кредиту, як День повернення кредиту, повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору встановлено, що кредит надається Позичальнику на споживчі потреби. Відповідно до п.1.3. Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом Позичальник сплачує проценту винагороду (надалі проценти) щомісячно, в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Кредитним договором, а також Позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,35% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Кредитного договору. Відповідно до п.1.4. Кредитного договору встановлено, що всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно з Кредитним договором, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умовах страхування життя Позичальника (надалі Правила), які є невід`ємною частиною Кредитного договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.ua (https://credit-agricole.ua/privatnymkliyentam/informaciya-dlya-kliyentiv-1481261814). Відповідно до п.2.1. Кредитного договору встановлено, що з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в Банку (надалі Рахунок погашення заборгованості). Відповідно до п.2.2. Кредитного договору встановлено, що Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в День повернення кредиту на Рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в День повернення кредиту. Відповідно до п.2.6. Кредитного договору встановлено, що Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також угодами про забезпечення, будь-якій третій особі повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною. Відповідно до п.3.1. Кредитного договору встановлено, що у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15 % від суми простроченого платежу. Відповідно до п.4.1. Кредитного договору встановлено, що шляхом підписання цього Договору Позичальник підтверджує, що він в день укладення Договору особисто отримав свій примірник Договору; умови Договору йому зрозумілі; з Правилами, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується; з тарифами Банку ознайомлений і згодний; йому до укладення Договору Банком надано інформацію, яка визначена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Банк виконав свої обов`язки за Кредитним договором належним чином, що підтверджується випискою за позичковим рахунком та виписками за рахунками обліку заборгованості. 05 серпня 2021 року між Банком та позивачем укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021 (надалі Договір відступлення). Згідно з цим договором, 14 лютого 2022 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором, укладеним між Акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] . Відповідно до Договору відступлення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до Позичальника за Кредитним договором. Відповідач порушив умови п. 1.1 та п. 2.2 Кредитного договору, не здійснює повернення кредиту згідно Графіку платежів по кредиту. Відповідно до п. 2.3.4 Правил встановлено, що у разі несплати Позичальником чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії, згідно з умовами Кредитного договору протягом 30 днів, Банк направляє Позичальнику письмове Повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів, комісій, штрафних санкцій. У зв`язку з несплатою відповідачем чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії протягом більш ніж 30 днів на виконання п. 2.3.4. Правил 18 лютого 2022 року за вих. № 1558 відповідачу направлено Повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом станом на 14 лютого 2022 року, яке залишилось невиконаним. У зв`язку з невиконанням Позичальником зобов`язання по погашенню простроченої заборгованості протягом 1 календарного місяця з дати направлення Повідомлення на підставі п. 2.3.5. Правил 11 червня 2024 року за вих. № 4373 відповідачу направлено Вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії (надалі Вимога). Зазначену Вимогу Позичальник також проігнорував та її вимоги не виконав. Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно повернення кредиту та ігнорування вищезазначеного Повідомлення та Вимоги, позивач вправі вимагати у Позичальника дострокового повернення суми боргу в судовому порядку за неналежне виконання умов Кредитного договору. На дату відступлення (14 лютого 2022 року) заборгованість за Кредитним договором становила 112 987,36 гривень, яка складалась з: строкова заборгованості за тілом кредиту 86 773,95 гривень; прострочена заборгованості за тілом кредиту 6 139,82 гривень; заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом 154,86 гривень; заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом 5 818,73 гривень; заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 2 350,00 гривень; прострочена заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 11 750,00 гривень. За період з 15 лютого 2022 року по 18 червня 2024 року було нараховано: проценти за користування кредитом 32660,80 гривень; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 65 800,00 гривень. Таким чином, станом на 18 червня 2024 року загальна заборгованість за Кредитним договором становить 211 448,16 грн. Щодо комісійної винагороди, встановленої п. 1.4.2. Кредитного договору, позивач зазначає, що відповідач шляхом підписання Кредитного договору підтвердив, що умови договору йому зрозумілі, з тарифами Банку ознайомлений і згодний. Відповідачу було зрозуміло, які послуги включає обслуговування кредитної заборгованості згідно п. 1.4.2. Кредитного договору, а перелік цих послуг значно більший за перелік безоплатної інформації, яка на вимогу відповідача повинна надаватися відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, відсутні підстави для визнання нікчемною умови п.1.4.2. Кредитного договору щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості на підставі ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». В подальшому відповідач погашав заборгованість за Кредитним договором відповідно до п. 2.2. Кредитного договору включно з комісією за обслуговування кредитної заборгованості, здійснюючи таким чином конклюдентні дії. У цивільному праві це дії особи, що виявляють її волю встановити правовідношення, але не у формі усного чи письмового волевиявлення, а своєю поведінкою, щодо якої можна зробити певний висновок про конкретний намір. Відповідач своєю поведінкою підтвердив належне отримання послуг за обслуговування кредитної заборгованості. Постановленою суддею ухвалою від 08 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Судове засідання 30 жовтня 2024 року відкладено за клопотанням представниці відповідача. В судових засіданнях 05 грудня 2024 року та 12 лютого 2025 року оголошено перерву в розгляді справи в зв`язку з надходженням заяви представниці відповідача про ініціювання мирного врегулювання спору. Постановленою судом ухвалою від 27 лютого 2025 року за клопотанням представника позивача розгляд справи призначено проводити в режимі відеоконференції. Представник позивача у судовому засіданні заявив про відсутність пропозицій відповідача про мирне врегулювання спору. Підтримав позов. Пояснив, що нарахування комісії здійснено Банком та позивачем правомірно. Вказав, що надані послуги з обслуговування кредитної заборгованості є більшими, ніж передбачено, як звичайні положеннями Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, у зв`язку з формуванням заборгованості надані Банком комісійні послуги з обслуговування заборгованості по інформуванню Боржника також збільшуються в рази від звичайних. Вказав на те, що докази обслуговування боржника Банком позивачеві не передані. Відповідач, його представниця у судове засідання повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомили. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача, його представниці до судового засідання 25 березня 2025 року не надходило. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, оцінивши доводи позовної заяви, пояснення представника позивача, перевіривши їх наданими доказами у їх сукупності, установив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Так судом установлено, що 10 березня 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1/4087657 /а.с.18/, відповідно до якого (п.1.1) Банк надав позичальнику кредит в сумі 100\~000,00 гривень строком на 60 місяців - з 10 березня 2021 року до 09 березня 2026 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), надалі - Графік платежів по кредиту, як День повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. За п. 1.2 Кредитного договору, Кредит надається Позичальнику на споживчі потреби. За користування кредитом Позичальник сплачує: 1.3.1. Процентну винагороду (надалі - проценти): щомісячно, в розмірі 15.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором, 1.3.2. Комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (надалі - комісія) щомісячно, в розмірі 2.35% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. За п.1.4. Всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умовах страхування життя Позичальника (надалі - Правила), які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.ua. Правила застосовуються в тій частині, яка не суперечить положенням цього Договору (зокрема, не застосовуються положення щодо страхування життя позичальника). За п. 2 Кредитного договору: 2.1. з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в Банку (надалі - Рахунок погашення заборгованості). 2.2. Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в День повернення кредиту на Рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу гіерераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісії в День повернення кредиту. У випадку, якщо зазначений День повернення кредиту є неробочим. Позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів та платіж за кредитом у попередній робочий день. 2.3. Підписанням Договору Позичальник підтверджує, що він у письмовій формі у повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену Законом України «Про споживче кредитування» та/або іншими нормативно-правовими актами, що регулюють це питання. 2.6. Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав і вигод за Договором, а також за угодами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною. За п.\~3\~Кредитного договору:3.1. У разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. 3.2. У разі порушення Позичальником без поважних причин, вимог п.п. 2.2.З.- 2.2.9. Правил, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 1 % від суми кредиту, визначеної в п.1.1. Договору, за кожний випадок порушення. Також при підписанні договору 10 березня 2021 року Банком та відповідачем погоджено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту та графік по погашенню кредиту (ануїтет) до Кредитного договору. Банк виконав свої обов`язки за Кредитним договором належним чином, що підтверджується Платіжною інструкцією № 35663374-1 від 10 березня 2021 року /а.с.20, зворот/, виписками за рахунком /а.с.25 - 31/. У зв`язку\~з несплатою\~відповідачем платежів\~за Кредитним\~договором,\~станом на\~14\~лютого 2022\~року Банком\~Позичальнику нараховано\~заборгованість за\~Кредитним договором\~в сумі112 987,36 гривень, яка складалась з: строкової заборгованості за тілом кредиту 86773,95 гривень; простроченої заборгованості за тілом кредиту 6 139,82 гривень; заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом 154,86 гривень; заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом 5 818,73 гривень; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 2 350,00 гривень; простроченої заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 11750,00 гривень /а.с.7/. 05 серпня 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021, згідно з положеннями пунктів 2 та 3 якого, у день підписання відповідного Реєстру прав вимоги за Договором про відступлення права вимоги та зарахування коштів у розмірі Ціни договору Новий кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованостей по Договорам. 14 лютого 2022 року сторонами узгоджено Додаток № 5 /а.с.24/ та Додаток № 1 до Договору про відступлення права вимоги (Реєстр прав вимоги № 7) /а.с.21-23/, згідно з яким відступлено права вимоги за Кредитним договором, укладеним між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] (№ 34). У період з 04 квітня 2022 року по 28 листопада 2023 року позивачем АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» сплачено Ціну договору /а.с.12-15/. 19 лютого 2022 року позивачем відповідачеві направлено поштою повідомлення від 18 лютого 2022 року за № 1558 про відступлення права вимоги та наявність простроченої заборгованості за Кредитним договором станом на 14 лютого 2022 року в розмірі 23\~708,55 грн /а.с.8, 9/. 19 червня 2024 року позивачем відповідачеві направлено поштою вимогу про дострокове повернення кредиту, процентів та комісії за Кредитним договором від 18 червня 2024 року № 4373, в якій вказано про наявність заборгованості в розмірі 211\~448,16 грн /а.с.9, зворот-10, 11/. Станом на 18 червня 2024 року заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 211\~448,16 гривень, яка складається з: строкової заборгованості за тілом кредиту 92\~913,77 гривень; заборгованості за процентами на момент відступлення права вимоги 5\~973,59 грн; процентів за користування кредитом, нарахованих за період з 15 лютого 2022 року по 18 червня 2024 року у розмірі 32 660,80 грн; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості на момент відступлення права вимоги 14\~100,00 грн; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості нарахованої за період з 15 лютого 2022 року по 18 червня 2024 року у розмірі 65\~800,00 грн, що підтверджується наданими позивачем розрахунками /а.с.7, 7, зворот/ та виписками з рахунку [PERSON] /а.с.25-31/. При цьому, з виписки з рахунку [PERSON] [NUMBER] вбачається, що відповідачем здійснено погашення заборгованості по кредиту: 09 квітня 2021 року, 11 травня 2021 року, 30 липня 2021 року, 30 серпня 2021 року, 29 вересня 2021 року. Після оплати заборгованості сплачені відповідачем кошти банком спрямовувалися на: погашення простроченої заборгованості, прострочених відсотків, простроченої комісії, строкової заборгованості /а.с.31/. Таким чином, матеріали справи свідчать про наявність спору між позивачем та відповідачем, пов`язаного із виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, сплатою заборгованості за договором. Вирішуючи спір, суд ураховує таке. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. За ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі ст. 629 та ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). За приписами ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні можу бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). Укладений Кредитний договір, підписаний відповідачем, свідчать, що відповідач був обізнаний з умовами кредиту, обставинами сплати процентів, процентних ставок, умов, за яких вони застосовуються. Відповідачем не надано жодного доказу виконання в повному обсязі обов`язку, який виник у нього на підставі Кредитного договору. У визначений Кредитним договором строк, згідно з Графіком платежів до Кредитного договору, відповідач чергову суму заборгованості за основним боргом, проценти не повернув. Таким чином, з урахуванням переходу права вимоги, направлення відповідачеві претензії про дострокове виконання договору, позивач набув права вимагати повернення всієї суми кредиту та платежів, що залишилися несплаченими. При цьому, суд приймає до уваги той факт, що позивач, як правонаступник кредитора у зобов`язанні звернувся до позичальника з вимогою про сплату заборгованості, яка відповідачем залишилась проігнорована. Доказів сплати відповідачем суми заборгованості за Кредитним договором, процентів, суду не надано. Внаслідок чого суд приходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором у частині основного кредиту та нарахованих відсотків. Проте, з огляду на надані суду матеріали, суд висновує, що не є правомірною вимога позивача про стягнення з відповідача комісії за Кредитним договором у розмірі 79 900,00 грн, виходячи з такого. Положенням п.1.3.2 вищевказаного Кредитного договору передбачена сплата клієнтом (відповідачем) комісії за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно. Вказано, що обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через Дистанційні системи, обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Однак, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 серпня 2022 року у справі № 180/1434/20 (провадження № 61-9418св21) зазначено, що «оцінюючи зміст оспорюваного положення пункту 1.2 кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту - 3,5 % від суми кредиту, та зміст положень пункту 6.9.3 Загальних умов кредитування розділу 6 «Умови надання споживчих кредитів» Універсального договору банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» версія 13.0, чинними на час укладення оспорюваного договору, якими визначено, що послуга банку по обслуговуванню кредиту полягає у тому, що банк здійснює нагадування про дати сплати заборгованості за кредитом та суму заборгованості, шляхом направлення SMS - повідомлень; вносить зміни до графіку погашення у випадку здійснення клієнтом часткового дострокового погашення кредиту, за письмовою вимогою клієнта надає оновлений графік погашення або інформацію про залишок заборгованості, тощо, Верховний Суд дійшов висновку, що дії банку, які складають обслуговування кредиту, відповідають зобов`язанням банку, визначеним пунктом 6.9.7 Загальних умов кредитування, про надання не частіше одного разу на місяць безоплатно інформації про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, надання виписок по рахунку, щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за договором, які сплачені та які належить сплатити і дати сплати, та зобов`язанням кредитодавця про надання інформації споживачу, визначених статтею 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому такі послуги не можуть бути оплатними. Наведене дає підстави для висновку, що положення пункту 1.2 кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту - 3,5 % від суми кредиту суперечать положенням частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним». У Постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 констатувала, що Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Проаналізувавши норми законодавства, ВП ВС зауважила, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 цього Закону. Аналогічних висновків дійшов КЦС ВС у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20). Пунктом 1.4 кредитного договору позивачці встановлено плату за надання інформації щодо кредиту без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем. Розмір плати за обслуговування кредиту, визначений у п. 6 кредитного договору (у графіку щомісячних платежів), фактично стосується лише послуг з надання інформації про кредит на вимогу споживача не частіше ніж один раз на місяць, оскільки ним не передбачено надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості. Ураховуючи те, що позивачці встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, ВП ВС дійшла висновку про те, що положення пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, укладеного між позивачкою та відповідачем, щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи, що позивачем у цій справі не зазначено та не надано доказів наявності, переліку конкретних послуг, указаних у п. 1.4.2 і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення, які встановлюють обов`язок позичальника щомісяця сплачувати плату, в тому числі, за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).». Наведені висновки підтримані у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), а саме зазначено, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Суд висновує про порушення відповідачем умов кредитних договорів та майнових прав позивача на повернення кредитів та процентів за ним, однак з урахуванням відсутності доказів на підтвердження наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються відповідачеві та за які банком установлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), ненадання доказів фактичного надання таких послуг у розмірі більшому, ніж передбачено Законом України «Про споживче кредитування», у стягненні з відповідача заборгованості з комісії слід відмовити. При цьому суд ураховує і висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2023 року у справі № 382/1621/21 (провадження № 61-13123св23), стороною в якій були ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умов договору про встановлення комісії з текстом аналогічним тому, що розглядається у цій справі. Аналізуючи викладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи та перевіривши правильність розрахунків заборгованості за тілами кредиту та процентами, суд висновує, що позов підлягає задоволенню частково, в частині стягнення заборгованості за простроченими кредитами, поточним кредитом, простроченими процентами, на суму заборгованості 131\~548,16 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 92 913,77 гривень; заборгованості за процентами за користування кредитом 38 634,39 гривень. В решті позову належить відмовити. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог на 62,21% (задоволено 131 548,16 грн із заявлених 211 448,16 грн), судовий збір сплачено в розмірі 2537,38 грн (1,5 % від 211\~448,16 грн * 0,8), то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 578,50 грн (62,21% від 2 537,38 грн). В решті судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial