Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності по 1/20 частки в будинку [ADDRESS] . Свої позовні\~вимоги мотивують\~тим,\~що відповідачам\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на квартиру\~від 06.10.1995,\~належала квартира\~ [ADDRESS] ,\~що становила\~1/5\~частини вказаного\~будинку. Рішенням Залізничного\~районного суду\~м.\~Львова від\~29.10.1999\~року стягнуто\~з [PERSON] ,\~співвласника 1/5\~ідеальної частини\~будинковолодіння [ADDRESS] в\~користь [PERSON] \~2062\~грн,\~в користь\~ [PERSON] \~2062\~грн грошової\~компенсації за\~належну їм\~частку у\~спільній власності.\~Стягнуто з\~ [PERSON] ,\~співвласниці 2/5\~ідеальних частини\~будинковолодіння [ADDRESS] в\~користь [PERSON] \~4125\~грн,\~в користь\~ [PERSON] \~4125\~грн грошової\~компенсації за\~належну їм\~частку у\~спільній власності.\~Стягнуто з\~ [PERSON] ,\~співвласника 1/5\~ідеальної частини\~будинковолодіння [ADDRESS] в\~користь [PERSON] \~2062\~грн,\~в користь\~ [PERSON] \~2062\~грн грошової\~компенсації за\~належну їм\~частку у\~спільній власності. Відповідно до\~розписки від\~20.11.1999\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~сплатили [PERSON] \~та [PERSON] \~16800\~грн. З огляду\~на вищевказане\~рішення,\~після сплати\~грошової компенсації\~за належну\~частку у\~спільній власності,\~відповідно до\~сплачених сум\~грошових коштів,\~до [PERSON] \~перейшло право\~власності на\~1/20\~частки,\~до [PERSON] \~перейшло право\~на 2/20\~(1/10)\~частки,\~до [PERSON] \~перейшло право\~на 1/20\~частки від\~1/5\~частки будинку,\~яка належала\~ [PERSON] \~та [PERSON] . Відповідно до\~рішення Залізничного\~районного суду\~м.\~Львова у\~цивільній справі\~№ 2/3753/11\~від 24.09.2012\~позов [PERSON] ,\~ [PERSON] \~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~ [PERSON] \~про припинення\~права на\~частку у\~спільному майні\~-\~задоволено.\~Припинено право\~власності [PERSON] ,\~ [PERSON] \~на 1/5\~частину будинку\~ [ADDRESS] .\~Ухвалою апеляційного\~суду Львівської\~області від\~08.04.2013\~рішення залишено\~без змін\~та таке\~набрало законної\~сили.\~Факт припинення\~права власності\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~на 1/5\~частину будинку\~ [ADDRESS] у\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстрі прав\~власності на\~нерухоме майно\~-\~не зареєстровано. Відтак, враховуючи, що [PERSON] як співвласник 1/5 ідеальної частини будинковолодіння [ADDRESS] сплатив відповідачам [PERSON] 2062 грн та [PERSON] 2062 грн грошову компенсацію за належну їм частку у спільній власності, окрім цього, до нього додатково перейшло право власності ще на 1/5 частину вищевказаного будинковолодіння, яка належала [PERSON] , який, у свою чергу, теж сплатив [PERSON] 2062 грн., [PERSON] 2062 грн грошову компенсацію за належну їм частку у спільній власності, відтак, у нього, [PERSON] , виникло право на 1/20 частки будинковолодіння [ADDRESS] , право власності на яку відповідачам [PERSON] та [PERSON] припинено за рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24.09.2012 року. Аналогічно, у [PERSON] , як спадкоємця померлого чоловіка та його правонаступника, [PERSON] , виникло право на 1/20 частки будинковолодіння [ADDRESS] , право власності на яку відповідачам [PERSON] та [PERSON] припинено за рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24.09.2012 року. З врахуванням наведеного просить позов задоволити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30.09.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачі у встановлений судом строк не надали до суду відзивів на позовну заяву. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, дав пояснення аналогічно наведеним у позовній заяві, просить позов задоволити. В судовому засіданні представник відповідача Львівської міської ради проти задоволення позову не заперечила. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та треті особи в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Заслухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача ЛМР, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, оглянувши матеріали інвентаризаційної справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину по закону від 28.05.1973 [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/5 частині спадкового майна, [PERSON] успадкувала 2/5 частини спадкового майна. До складу спадкового майна, в тому числі, входить житловий будинок з всіма господарськими прибудовами, що знаходиться в [ADDRESS] /а.с. 10/. Згідно реєстраційного посвідчення та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивачу [PERSON] належить на праві власності 1/5 частини житлового будинку [ADDRESS] /а.с. 11, 12/. Згідно довідки-характеристики Львівського обласного бюро технічної інвентаризації від 02.07.1998 вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності: [PERSON] 1/5 частки, [PERSON] 1/5 частки, [PERSON] 2/5 частки, місцеві ради 1/5 частки: [PERSON] та [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS] /а.с. 15, 16/. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 29.10.1999 року стягнуто з [PERSON] , співвласника 1/5 ідеальної частини будинковолодіння [ADDRESS] в користь [PERSON] 2062 грн., в користь [PERSON] 2062 грн. грошової компенсації за належну їм частку у спільній власності. Стягнуто з [PERSON] , співвласниці 2/5 ідеальних частин будинковолодіння [ADDRESS] в користь [PERSON] 4125 грн., в користь [PERSON] 4125 грн. грошової компенсації за належну їм частку у спільній власності. Стягнуто з [PERSON] , співвласника 1/5 ідеальної частини будинковолодіння [ADDRESS] в користь [PERSON] 2062 грн., в користь [PERSON] 2062 грн. грошової компенсації за належну їм частку у спільній власності /а.с. 17-18/. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 24.09.2012 припинено право власності [PERSON] , [PERSON] на 1/5 частину будинку [ADDRESS] /а.с. 19-20/. Згідно довідки ЛОР ОКП «БТІ та ЕО» від 05.11.2021 будинок [ADDRESS] зареєстрований за: [PERSON] 1/5 частини; [PERSON] 1/5 частини, [PERSON] 2/5 частини, [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] /а.с. 22/. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно вищевказаного рішення Залізничного районного суду м.Львова від 29.10.1999 у справі №2-1989 встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди і домовились з позивачами [PERSON] та [PERSON] щодо сплати відповідачами на користь позивачів грошової компенсації вартості 1/5 ідеальної частки будинку [ADDRESS] . Також згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 24.09.2012 у справі 2-3753 встановлено, що оскільки позивачі [PERSON] , [PERSON] повністю виконали рішення Залізничного районного суду м.Львова від 29.10.1999 року та виплатили відповідачам [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію за належну їм 1/5 частку будинку [ADDRESS] , суд вважає, що слід припинити право власності [PERSON] та [PERSON] на 1/5 частки в спільній власності на житловий будинок [ADDRESS] . Однак, судом встановлено, що ні факт припинення права власності [PERSON] та [PERSON] на 1/5 частки в спільній власності на житловий будинок [ADDRESS] , ні право власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на вказану частку не зареєстровано. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з\~ч.\~3\~ст.\~358\~ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Статтею 365 ЦК України унормовано, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном встановлено, що ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до приписів статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином, суд вважає, що у даному випадку є усі передбачені чинним законодавством підстави для визнання за [PERSON] права власності на 1/20 частки будинку [ADDRESS] , за яку він у 1999 році сплатив відповідачам відповідну грошову компенсацію, згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29.10.1999. Судом також встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який повністю виконав рішення Залізничного районного суду м.Львова від 29.10.1999 та виплатив відповідачам [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію за належну їм 1/5 частку будинку [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, спадкоємицею якого являється [PERSON] , яка згідно свідоцтва про шлюб, що міститься в матеріалах справи, перебувала з 04.06.1976 в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України, упершу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею за законом та прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер…. та який на час смерті мав право на 1/20 частки будинку [ADDRESS] , за яку він у 1999 році сплатив відповідну грошову компенсацію, згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29.10.1999. Верховний Суд у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.09.2024 у справі № 671/1543/21 дійшов висновку, що за умови доведення наявності підстав, передбачених частинами першою та другою статті 365 ЦК України, для припинення права на частку у спільному майні, право відповідача на таку частку підлягає припиненню. З метою уникнення ситуації правової невизначеності, недопущення спору при проведенні державної реєстрації права власності за позивачем судам доцільно задовольняти одночасно з вимогою про припинення права власності на частку у спільному майні й заявлену вимогу про визнання права власності на неї за співвласником, який попередньо вніс на депозитний рахунок вартість спірної частки. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є підставними, обгрунтованим та таким, що підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved