Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

У січні 2025 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О.О. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на майно, що належало йому на праві приватної власності - 1/3 частка квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На час відкриття спадщини іншими співвласниками квартири були [PERSON] , яка є матір`ю померлого, та [PERSON] , яка є рідною сестрою померлого. Також позивач зазначив, що на момент смерті батька він був студентом, йому було 19 років, у житлі не мав потреби, тому в родинному колі вони домовились, що спадщину після смерті батька прийме бабуся [PERSON] , оскільки вона є співвласником квартири та мала намір там проживати під час перебування на території України. Однак, в грудні 2022 року від час телефонної розмови бабуся [PERSON] позивачеві повідомила, що не звернулась до нотаріуса і не отримала свідоцтво про право на спадщину на частку квартири, що за життя належала її синові. 12.07.2024 року [PERSON] та [PERSON] подарували позивачу 2/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . 10.01.2023 та 27.05.2024 року позивач звертався до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О.О. із заявою про прийняття спадщини. Однак, постановою нотаріуса від 27.05.2024 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропуску встановленого ст.1270 ЦПК України шестимісячного строку для прийняття спадщини, та рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, позивач звертає увагу суду на те, що до грудня 2022 року йому не було відомо про те, що [PERSON] так і не оформила спадщину після смерті її сина. Позивач вважає, що його необізнаність про неоформлення спадщини відповідачем є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2025 року відкрито провадження у даній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Також надала відзив на позовну заяву, зазначила, що син [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] та її діти [PERSON] і [PERSON] були співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.12.1996 року, виданого ВАТ «Дніпровськпромбуд» згідно з розпорядженням №1070. Кожному відповідно належало по 1/3 частини вказаної квартири. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина - 1/3 частка вказаної квартири. Відповідач мала намір прийняти спадщину після смерті сина, оскільки серед спадкоємців більше нікого не було, крім неї та онука [PERSON] , якому на момент смерті батька було лише 19 років, та відповідач побоювалась, що він в силу юного віку та життєвої недосвідченості може стати легкою здобиччю для шахраїв. Відповідач вважає, що провина [PERSON] у пропущенні строку на прийняття ним спадщини відсутня, оскільки за родинною домовленістю саме вона брала на себе обов`язок звернутися до нотаріуса та вступити у права спадкування, з умовою, що у подальшому ця квартира безумовно буде оформлена на онука, щоб він міг там проживати та повноцінно нею володіти й розпоряджатися. Раніше відповідач часто приїжджала в Україну, але після смерті сина стала сильно хворіти, сили її покидали, тому вже не мала можливості подорожувати як раніше. Тільки наприкінці 2022 року відповідач у телефонній розмові повідомила позивачеві, що так і не змогла звернутися до нотаріуса для відкриття спадщини та висловила побажання, щоб оформити право власності на квартиру за позивачем. 20.07.2024 року між дарувальниками ( [PERSON] та [PERSON] ) та обдаровуваним [PERSON] було укладено договір дарування 2/3 часток квартири на користь позивача, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровському міського нотаріального округу Шауловою М.О. На теперішній час [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] , проживають у квартирі [ADDRESS] , а також повністю несуть тягар її утримання. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О.О. до судового засідання не прибула. На виконання ухвали суду від 13.03.2025 року надала належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №01/2023, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, судом встановлено наступне. За загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту - особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.35). Факт спорідненості між померлим та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська від 24.04.2001 року (повторно) (а.с.39). Факт спорідненості між померлим та відповідачем підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Кіровським райбюро РАЦС м. Дніпропетровська (а.с.38). [PERSON] та її діти [PERSON] і [PERSON] були співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на жило від 24.12.1996 року, виданого ВАТ «Дніпровськпромбуд» згідно з розпорядженням №1070 (а.с.40). Отже, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги щодо померлого на майно, а саме на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О.О. із заявою про прийняття спадщини. Постановою від 27.05.2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з пропуском заявником шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 10). 20.07.2024 позивач уклав договір про надання професійної правової допомоги із адвокатом стосовно підготовки та оформлення необхідних документів та представництва інтересів позивача в суді щодо оформлення права власності в порядку спадкування за законом 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-14). Однак адвокат взяв документи, але перестав виходити на зв`язок та не виконав своїх зобов`язань, внаслідок чого позивач займався поверненням оригіналів документів та шукав інших юристів для підготовки позовної заяви. Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №719 від 24.06.2022). Згідно зі ст.1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом установлено, що отримання свідоцтва про право на спадщину є неможливим, оскільки спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк після померлого [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №565/1145/17 зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини також можуть бути визнані, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідач у відзиві на позов зазначає, що провина позивача [PERSON] у пропуску строку на прийняття ним спадщини відсутня, оскільки за родинною домовленістю саме відповідач мала звернутися до нотаріуса та вступити у права спадкування, з умовою, що у подальшому ця квартира безумовно буде оформлена на онука [PERSON] . Однак, з огляду на похилий вік та велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємця, яка проживає в державі Ізраїль і місцем знаходження спадкового майна (м. Дніпро),[PERSON] не звернулась до нотаріуса та не повідомляла про це позивачеві. 20.07.2024 року між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування 2/3 частки квартири на користь позивача, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровському міського нотаріального округу Шауловою М.О.(а.с. 47-48). З 18.04.2013 року і по теперішній час [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-4). Позивач зазначає та матеріалами справи підтверджується, що вказаний строк він пропустив через свою необізнаність про неоформлення спадщини відповідачем, і відповідно через свою впевненість, що спадкове майно вже успадковане відповідачем, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Дана обставина підтверджується матеріалами справи. Зазначені вище обставини суд визнає об`єктивними, а тому вважає, що є достатні підстави для визначення позивачу додаткового строку в два місяці для подання ним заявою про прийняття спадщини. Окрім позивача, осіб, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , тобто звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини судом не встановлено. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись до нотаріуса, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, але в своїй позовній заяві, поданій до суду не зазначив, що бажає стягувати сплачений судовий збір з відповідача, тому суд не вирішує це питання.

Outcome: approved