Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Описова частина В провадженні судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіної О.В. перебувала вищевказана справа. Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Короткий виклад позовних вимог [PERSON] (надалі - Позивач) звернулася до суду із позовом у якому вказала, що 19 лютого 2024 року на адресу [ADDRESS] надійшло повідомлення від ТОВ «ГАЗОПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (надалі - Відповідач) про заборгованість та вказівкою, що оператор звернеться до суду у разі не сплати боргу. Вказане повідомлення позивачка оцінює, як погрозу. У зв`язку із чим звернулась до компанії з проханням надати пояснення щодо вказаного повідомлення та надати копію договору, або чека сплату, або докази вчинення позивачем дій, що слугувало виникненню права вимоги у оператора ГРМ. В подальшому, 01 березня 2024 року оператор запропонував позивачці укласти договір на умовах Типового договору. З відповіді Відповідача встановлено, що вони єдина компанія, яка надає послуги розподілу газу населенню у Кривому Розі, тобто вільного вибору Позивачка не має і як споживач вимушена прийняти умови оператора. Вказує, що така підприємницька діяльність відповідача є агресивною. Позивач, 04 жовтня 2024 року знову отримала лист від відповідача погрожувального характеру, вважає що оператор ГРМУ, зловживає своїм положенням, примушує до заключення договору на своїх невигідних для неї умовах. На підставі викладеного просить суд захистити її право на вільний вибір надавача послуг з газорозподілу та можливість заключення індивідуального договору. Скасувати неправомірну вимогу відповідача у виді сплати заборгованості у розмірі 558,90 грн. Визнати дії відповідача щодо нарахування заборгованості у сумі 558,90 грн. та подальше нарахування без заключення договору протизаконними та протиправними. Аргументи сторін Представник відповідача скерував на адресу суду відзив на позовну заяву у якому вказав, що послуга з розподілу природного газу надається виключно на підставі індивідуальних договорів, а отже, Товариством жодним чином не порушено право Позивача на укладання індивідуального договору розподілу природного газу, на підтвердження вказаного надають лист з доказами направлення відповідного договору. З аналізу позовної заяви, Позивач, не зазначає, чим саме, типовий договір розподілу природного порушує її права чи позбавляє прав, які остання звичайно мала тощо, а зміст позовної заяви зводяться виключно до непогодження із самим фактом укладання такого договору. Щодо скасування неправомірної вимоги у сумі 588,90 грн. та визнання дій Товариства щодо нарахування плати за послугу розподілу природного газу без заключення договору протизаконними, зауважує, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15). На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Позивачка правом на подачу відповіді на відзив не скористалася. Враховуючи, що судом при відкритті провадження справа визначена малозначною та ухвалено проводити розгляд без виклику сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи встановлені судом Позивачка, 04.03.2024 року звертається до ТОВ «Газорозподільні мережі України» із запитом з метою отримання інформації про те, які саме послуги були нею замовлені, а також з проханням отримати копію договору про замолені послуги, оскільки за адресою [ADDRESS] надходять невідомі нарахування від компанії (а.с.4). ТОВ «Газорозподільні мережі України» 05 березня 2024 року розглянули звернення [PERSON] та за вих. № КрФ/100/103/4/ВИХ-4278-24 скерували відповідь, якій окрім іншого вказали, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Положеннями пунктів 1,2 глави 6 розділу VI Кодексу встановлено, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої,потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Згідно абз. 2 пункту 6.6. розділу VI Типового договору розподілу природного газу оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Також із вказаною відповіддю направлено підписану уповноваженою особою Оператора ГРМ письмову форму Типового договору розподілу природного газу (а.с.29). 12 березня 2024 року Позивачка звернулась письмово до ТОВ «Газорозподільні мережі України» із пропозицією укласти індивідуальний договір (а.с.5-6). На адресу позивача надійшло повідомлення, датоване 26 вересням 2024 року, про наявність заборгованості за послуги розподілу природного газу від ТОВ «Газорозподільні мережі України», у якому вказано, що за адресою об`єкту: [ADDRESS], станом на 01.10.2024р. наявна заборгованість по особовому рахунку [NUMBER] за послуги розподілу природного газу, яка становить 558 гри. 90 коп. Криворізька філія ГРМУ просить сплатити заборгованість у повному обсязі. Вказане повідомлення також містить застереження: «У разі непогашений заборгованості у добровільному порядку. Криворізька філія ГРМУ буде змушена звернутись з позовом до суду для захисту своїх інтересів та стягнення боргу в примусовому порядку. При зверненні Криворізької філії до суду, Вам необхідно буде сплатити судові витрати, які буде понесено Товариством у зв`язку з поданням позовної заяви до суду» (а.с.3). 10 жовтня 2024 року Позивачка звернулась письмово до ТОВ «Газорозподільні мережі України» із рядом запитань та знову із пропозицією укласти договір відповідно до «Інструкції про порядок приймання продукції промислово-технічного призначення товарів народного споживання за кількістю», затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6» (а.с.7). ТОВ «Газорозподільні мережі України» 05 березня 2024 року розглянули звернення [PERSON] та за вих. № КрФ/100/103/4/ЗС-9976-24 скерували відповідь, якій окрім іншого вказали, що договір розподілу природного газу, що пропонується до укладання Криворізькою філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» зі споживачами є таким, що укладається на основі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРрКП від 30.09.2015 № 2498, є договором складеним за єдиним зразком та, відповідно, його умови є однаковими для всіх споживачів (а.с.28). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Підставою звернення до суду стало те, що на думку [PERSON] плата за послуги з розподілу природнього газу не може нараховуватися за відсутності його споживання та відсутності договору про його розподіл, у тому числі шляхом акцептування його діями. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Криворізька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» (Філія) здійснює провадження господарської діяльності з розподілу природного газу у м. Кривому Розі та Криворізькому районі з 01.08.2023. Всі процедури та алгоритм дій ТОВ «Газорозподільні мережі України», пов`язанні із здійсненням останнім відповідної господарської діяльності, повинні виконуватися відповідно до вимог Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс), Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496), із дотриманням вимог Правил безпеки систем газопостачання (ПБСГ) та інших нормативно-правових актів, що регулюють взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, в тому числі споживачами. Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ доступ суб`єктів ринку природного газу до ГРМ, що на законних підставах знаходиться у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, здійснюється на принципах: забезпечення рівних прав доступу, у тому числі приєднання, до ГРМ відповідно до вимог цього Кодексу; забезпечення Оператором ГРМ належної якості послуг доступу (приєднання) на договірних засадах; забезпечення суб`єктами ринку природного газу критеріїв доступу, визначених розділами V та VI цього Кодексу, та належних розрахунків за надані послуги. Згідно з пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI Кодексу. Отже з моменту укладення між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, Оператором ГРМ здійснюється надання споживачу послуг з розподілу природного газу. Газорозподільна система функціонує за принципом постійної та безперебійної наявності в системі газопостачання природного газу, який переміщується під тиском. Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ). На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ: присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний ЕІС-код суб`єкта ринку природного газу та передає Оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника;надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу; забезпечує формування та передачу даних прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом (пункт 6 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ). Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка оператора газорозподільної системи, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Пунктами 1, 2, 3 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови: включення споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Порядок включення споживача до Реєстру споживачів постачальника визначається відповідно до вимог Кодексу ГТС. Фактичний розподіл природного газу для потреб споживача здійснюється Оператором ГРМ у загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача (пункт 2 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ). За відсутності у споживача діючого постачальника (якщо споживач не включений до Реєстру споживачів будь-якого постачальника) у відповідному розрахунковому періоді споживач немає права здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Згідно з пунктом 8 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРМ припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу. За змістом частини другої статті 205 ЦК України, укладання договору, шляхом вчинення виключно конкретних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина1статті 634 ЦК України). Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу, договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною в додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 22 січня 2015 року № 33 і 35 затверджені Типовий договір на розподіл природного газу та Типовий договір на постачання природного газу за регульованим тарифом. Постанови НКРЕКП № 33 і 35 зареєстровані у Міністерстві юстиції України14 лютого 2015 року за № 171/26616 і 172/26617. При цьому втратили чинність постанови НКРЕ від22 вересня 2011 року № 1580 та від 06 вересня 2012 року № 1164. Типові договори надали можливість юридично відокремити суб`єкти господарювання ринку природного газу, що входять до складу вертикально інтегрованої господарської організації. Таким чином, створені окремі юридичні особи - суб`єкти господарювання, що здійснюють діяльність з розподілу природного газу або постачання природного газу. При цьому, Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498, затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір розподілу) та визнано такою, що втратила чинність, постанова НКРЕКП від 22 січня 2015 року № 33 «Про затвердження Типового договору на розподіл природного газу», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 14 лютого 2015 року за №171/26616 (зі змінами). Типовий договір розподілу природного газу регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу, договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною в додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Послуга з розподілу природного газу є річною замовленою потужністю (РЗП), тобто обов`язковим платежем за забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи. Відповідно до п.п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг належать послуги з розподілу природного газу. Встановивши, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» надає послуги з розподілу природного газу, а [PERSON] є споживачем послуг природного газу в будинок [ADDRESS] , якому присвоєно номер особового рахунку [NUMBER] , фактично споживає природний газ, а тому суд приходить до висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору. При цьому, обставин проведення механічного від`єднання об`єкта позивача від газових мереж не встановлено, так само як і не встановлено факту подання [PERSON] заяви про остаточне припинення користування природним газом та ініціювання припинення договору. З огляду на викладене вище, послуга з розподілу не складається лише з фактичного переміщення природного газу розподільчою системою трубопроводів. До послуги з розподілу також входить цілодобове надання фактичного доступу замовленої потужності об`єктів споживача до газорозподільної системи, що буквально означає - наявність технічної можливості у будь-який час необхідний споживачу скористатись можливістю розпочати газоспоживання. Тобто, оператор ГРМ, знаючи, що об`єкт позивача підключено до газорозподільної системи, підтримує належний тиск у системі з урахуванням замовленої потужності приєднаного об`єкту споживача. Дані послуги є монопольними роботами ТОВ «Газорозподільні мережі України», як оператора ГРМ у зоні ліцензованої діяльності - території, зокрема, м. Кривий Ріг. Висновки суду Відповідно до пункту 8 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VI цього Кодексу, а тому доводи позивача щодо неотримання споживачем послуг, у зв`язку з відсутністю фактичного споживання природного газу є необгрунтованими та безпідставними. Послуга з розподілу природного газу не обмежується обов`язками оператора ГРМ, у даній справі це ТОВ «Газорозподільні мережі України», щодо фізичної доставки обсягів природного газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) природного газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу безпосередньо споживачу, і в розумінні цілого комплексу дій (заходів) оператора ГРМ, пов`язаних із забезпеченням безаварійності та належного стану ГРМ. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою №2080 від 07 жовтня 2019 року внесено зміни до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30 вересня 2015 року та Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30 вересня 2015 року, відповідно до яких з 01 січня 2020 року запроваджено новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній газовий рік. Тарифи, вартість послуг, які надаються ТОВ «Газорозподільні мережі України», та порядок оплати встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Таким чином, оператор ГРМ сам не вправі, як встановлювати порядок оплати, так і приймати рішення щодо звільнення від обов`язку проведення такої оплати, оскільки вказане не входить до його повноважень. Пунктом 2.1 Типового договору розподілу природного газу передбачено, що за цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Постановами НКРЕКП від 30 грудня 2022 року за № 1944 «Про встановлення тарифу на послуги розподільного природного газу» встановлено тариф на послуги з розподілу природного газу для ТОВ «Газорозподільні мережі України», який є обов`язковим як для оператора ГРМ, так і для споживачів та застосовується сторонами при розрахунку вартості наданих послуг. Отже, механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи не відбулося. Послуга з розподілу природного газу є річною замовленою потужністю (РЗП), тобто обов`язковим платежем за забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи. Матеріали справи не містить відомості про те, що позивач звертався із письмовою заявою про припинення йому послуг розподілу природного газу та/або про розірвання договору розподілу до оператора ГРМ. Єдиною правовою підставою для не здійснення позивачем [PERSON] оплати за надані послуги з розподілу природного газу є механічне від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи та припинення діючого договору за заявою споживача. Розірвання договору розподілу природного газу та відповідно розподілу природного газу залежить виключно від волевиявлення позивача. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, Позивач є споживачем послуг з газопостачання, яке йому припинено не було, механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи не відбулося, з відповідною заявою Позивач не звертався. У постанові Верховного Суду від 18 лютого 2021 року в справі № 922/1703/20 викладено висновок згідно з яким, встановивши наявність у відповідача обсягів споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не припинено, а також враховуючи те, що споживачем ні заява про остаточне припинення користування природним газом, ні уточнені заявки на величину річної замовленої потужності не подавалась, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про існування у відповідача обов`язку оплати вартості послуг з розподілу природного газу. Щодо твердження позивача про агресивну підприємницьку практику суд зауважує наступне. ТОВ «ГАЗОПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» скористалось своїм законним правом на досудове врегулювання спору, що передбачено чинним законодавством України, зокрема положеннями Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків, сплата неустойки (штрафу, пені), відшкодування моральної шкоди. На адресу Позивача надійшло повідомлення, датоване 26 вересня 2024 року, щодо наявності заборгованості за послуги розподілу природного газу, яке є частиною досудового врегулювання спору. У цьому повідомленні зазначено, що заборгованість за адресою [ADDRESS] , станом на 01.10.2024 р. становить 558 грн. 90 коп. Вказане повідомлення містило застереження про можливе звернення до суду у разі несплати боргу. Відповідач діяв у межах наданих законом повноважень та відповідно до норм цивільного законодавства, повідомивши Позивача про наявність боргу та можливі наслідки у разі його несплати. Враховуючи наведене, суд вважає, що дії Відповідача не мають ознак примусу чи порушення прав Позивача, а відповідають чинному законодавству України. Отже, дії ТОВ «ГАЗОПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» щодо нарахування за послуги розподілу природного газу є такими, що відповідають нормам Кодексу газорозподільних систем, а тому позов задоволенню не підлягає. Щодо судових витрат Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що суд звільнив позивачку від сплати судового збору за подання даного позову, судові витрати слід віднести за рахунок бюджетних асигнувань На підставі викладеного,

Outcome: dismissed