Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс», яке перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум Фінанс», за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.09.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-289567, відповідно до умов якого АТ «Кредобанк» надало відповідачу кредит у розмірі 58138 грн, строком на 60 місяців, до 05.09.2025. Проте відповідач свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, загальний розмір якої станом на 08.11.2023 становить 99646,84 грн., з яких строкова заборгованість за тілом кредиту - 39354, 26 грн., прострочена заборгованість за тілом кредиту - 12295, 27 грн., строкова заборгованість за відсотками - 2443, 2 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 45554, 11 грн. 08.11.2023 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Марин-Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого АТ «Кредобанк» відступило на користь ТОВ «Марин-Фінанс» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, зокрема, за договором № CL-289567 від 08.09.2020 відносно боржника [PERSON] . Просило стягнути з [PERSON] вищезазначену заборгованість за кредитним договором, витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. та судовий збір. 05.08.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулася на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 08.09.2020 між АТ «Кредобанк» та відповідачем укладений кредитний договір №CL-289567, умовами якого передбачено надання позичальнику кредиту на таких умовах: сума кредиту 58138 грн.; дата видачі кредиту - 08.09.2020 (датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку (утворенням строкової заборгованості по позичковому рахунку) з наступним переказом кредитних коштів в сумі та на цілі, що вказані у пункті 2.4 Кредитного договору); строк (термін) кредитування - 60 місяців терміном до 05.09.2025, У пунктах 2.4-2.7 кредитного договору від 08.09.2020 №CL-289567 зазначено про доручення позичальника Банкові здійснити переказ кредитних коштів на поточні потреби із зазначення реквізитів поточного та транзитного рахунків. Згідно пунктів 2.10, 2.11 кредитного договору від 08.09.2020 №CL-289567, за видачу кредиту, одноразово - 0 грн, сплачується в день видачі кредиту; за відкриття поточного рахунку та випуск банківської платіжної картки - 200 грн, в день укладення договору про відкриття позичальнику поточного рахунку (безготівковим переказом з поточного рахунку клієнта відкритого в банку). Додатковими умовами (у тому числі необхідність укладання договорів з третіми особами) є: відкриття поточного рахунку - позичальник зобов`язаний укласти з банком договір поточного рахунку та оплатити відкриття рахунку; випуск банківської платіжної картки - позичальник зобов`язаний оплатити випуск, отримати та активувати банківську платіжну картку (надалі - БПК). Згідно пункту 3.1 кредитного договору від 08.09.2020 №CL-289567, кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься у п. 2.4 кредитного договору. Відповідно до пунктом 4.1 кредитного договору від 08.09.2020 №CL-289567, за користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 55 % річних. Відповідно до пунктом 4.4 кредитного договору від 08.09.2020 №CL-289567, загальні витрати позивальника по кредиту за цим Кредитним договором становлять 115157,16 грн. Відповідно до пунктом 4.5 кредитного договору від 08.09.2020 №CL-289567, реальна річна процентна ставка 71,19 % річних. Відповідно до пунктом 4.6 кредитного договору від 08.09.2020 №CL-289567, загальна вартість кредиту для позичальника за цим Кредитним договором становить 173295,16 грн. Відповідно до пунктом 6.1 кредитного договору від 08.09.2020 №CL-289567, позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до Графіку платежів що є додатком № 1 до кредитного договору. Всього зобов`язалася здійснити 60 щомісячних платежів по 2890 гривень кожного останнього числа відповідного місяця (пункт 6.2 Договору). 08.11.2023 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» укладений договір факторингу. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 08.11.2023 ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» набуло право вимоги до відповідача загальну суму 99646,84 грн. Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача станом на 08.11.2023 складає 99646,84 грн., з яких строкова заборгованість за тілом кредиту - 39354,26 грн., прострочена заборгованість за тілом кредиту - 12295,27 грн., строкова заборгованість за відсотками - 2443,20 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 45554,11 грн. 12.12.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» змінило найменування на ТОВ «Фінансова компанія «Аксіліус Фінанс». Згідно з положеннями статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Судове рішення про стягнення таких коштів є рішенням про примусове виконання обов`язку в натурі, тобто підтверджує грошове зобов`язання, зокрема те, що виникло у боржника у зв`язку із завданням ним шкоди потерпілому (кредитору). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України)/ Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Судом встановлено, що 08.09.2020 між АТ «Кредобанк» та відповідачем укладений кредитний договір №CL-289567, відповідно до якого останній отримав кошти в кредит та зобов`язався їх повернути банку зі сплатою відсотків та в строк визначені договором. Кредитний договір від 08.09.2020 №CL-289567 містить погоджені сторонами умови кредитування (розмір кредиту загалом та розмір щомісячного платежу зокрема, порядок сплати процентів, тощо). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, а також укладений згодом між банком та позивачем договір факторингу у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Судом встановлено, що відповідач свої зобо`язання за кредитним договром не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 08.11.2023 становить 99646,84 грн., з яких строкова заборгованість за тілом кредиту - 39354, 26 грн., прострочена заборгованість за тілом кредиту - 12295, 27 грн., строкова заборгованість за відсотками - 2443, 2 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 45554, 11 грн. Суд вважає, що позивач довів належними та допустимим доказами наявність кредитної заборгованості, а тому правомірно вимагає її стягнення з відповідача, оскільки набув права вимоги за кредитним договором від 08.09.2020 №CL-289567 на підставі укладеного договору факторингу. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн., які підтверджені платіжною інструкцією від 18.07.2024 №270, ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1296542 від 01 червня 2024 року, договором про надання правової допомоги №01/05/24 від 01 травня 2024 року, актом наданих послуг №1 від 1 травня 2024 року.

Outcome: approved