Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в обґрунтування якого зазначало наступне. 10.04.2023 року в м. Запоріжжя відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Fiat Nuovo Dodlo» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Hyundai Getz» реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Комунарського районного суду міста Запоріжжя винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди було визнано відповідача та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На час скоєння даної ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим, позивач, відповідно до пп.а п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правовой відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодовує шкоду заподіяну транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, здійснило розгляд вказаного випадку, визначило розмір заподіяного збитку та здійснило на користь потерпілої особи регламентну виплату у розмірі 6014,07 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розмірі шкоди складає 8214,07. Отже, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожно-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу всю завдану шкоду. З огляду на зазначене, позивач просив стягнути з [PERSON] завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 8214,07 грн. та суму сплаченого судового збору у сумі 3 028, 00 грн. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.01.2025 року у вказаній справі було відкрито провадження і її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 10 год. 00 хв. 05.02.2025 року та на 10 год. 00 хв. 18.03.2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в прохальній частині позовної заяви просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 05.02.2025 року та на 18.03.2025 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на його адресу. Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13\~ЦПК\~України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81\~ЦПК\~України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2023 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. При цьому, судом згідно до змісту вказаної постанови встановлено, що 10.04.2023 року об 11 год. 46 хв., [PERSON] , знаходячись в місті Запоріжжя на вул. М. Ласточкіна, 27б, керуючи транспортним засобом «Fiat Nuovo Dodlo» д/н [NUMBER] , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб «Hyundai\~Getz»\~д/н\~ [NUMBER] \~(водій\~ [PERSON] ),\~що стояв.\~Внаслідок чого\~транспортні засоби\~отримали механічні\~ушкодження,\~заподіяно матеріальну\~шкоду.\~Своїми діями\~ [PERSON] порушив\~вимоги п.\~10.9\~ПДР України\~та тим\~самим вчинив\~адміністративне правопорушення,\~передбачене ст.\~124\~ КупАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Страховий поліс на транспортний засіб «Fiat Nuovo Dodlo» д/н [NUMBER] відсутній. Тобто, на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 08.05.2023 власник автомобіля «Hyundai\~Getz»\~д/н\~ [NUMBER] \~ [PERSON] звернулася до МТСБУ з заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожно-транспортної пригоди (ДТП) та повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до Звіту № 05/06/23 від 07.06.2023 про оцінку розміру матеріального збитку, завданої власнику КТЗ, завданих автомобілю «Hyundai Getz» д/н [NUMBER] , при проведенні розрахунків за станом на дату оцінки отримано таке значення матеріального збитку завданого власнику КТЗ внаслідок його пошкодження з урахуванням ПДВ на замінні складові: 6014,07 грн. МТСБУ визначено виплату [PERSON] в розмірі 6014,07 грн., що підтверджується довідкою № 1 від 19.06.2023 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих по справі № 92435 від 08.05.2023. Крім того, МТСБУ за результатами розгляду заяви [PERSON] винесено наказ «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 6014,07 грн., яку перераховано потерпілій [PERSON] в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією № 972383 від 21.06.2023. Також МТСБУ виплачено 2200, 00 грн. Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на підставі акту виконаних робіт відповідно до листа-доручення від МТСБУ № 92435/вих/1 від 10.05.2023 по справі МТСБУ № 92435, що підтверджується платіжною інструкцією № 972348 від 21.06.2023. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187\~ЦК\~України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст.\~1191\~ЦК\~України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.\~993\~ЦК\~України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Окрім цього, п. 38.2 ст.\~38\~Закону\~України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Таким чином, у зв`язку із виконанням Моторним (транспортним) страховим бюро України договірних зобов`язань щодо сплати [PERSON] страхового відшкодування заподіяної [PERSON] шкоди, у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) на отримання з останнього відшкодованої шкоди, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити. Питання про стягнення судового збору, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved