Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі розміру доходів відповідача на утримання сина, який продовжує навчання, щомісячно та до 23 років. Позов обґрунтований тим, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Біляївського районного суду Одеської області № 2-1653 з [PERSON] стягувалися аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON] , щомісячно, до повноліття дитини. [INFO] сину виповнилось 18 років, але він продовжує навчання у вищому учбовому закладі, у зв`язку з чим потребує додаткових коштів на своє утримання. Син навчається в відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж морського транспортного Національного університету «Одеська морська академія» за спеціальністю «Управління судновими технічними системами і комплексами». Термін закінчення учбового закладу 30.06.2026 року. У зв`язку з продовженням навчання значно збільшилися витрати по утриманню дитини, що пов`язані з придбанням учбового матеріалу, спеціального одягу, продуктів харчування тощо. Крім того, дитина навчається на денній формі навчання та через відсутність гуртожитку щоденно добирається до учбового закладу що, в свою чергу, також значно збільшує розмір витрат на його утримання. Батько матеріальної допомоги на навчання дитини не надає, хоча має таку можливість та стабільний дохід, оскільки він працює в Управлінні Державної служби охорони при ГУ МВС України в Одеській області, а також отримує пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області. Тому позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача до закінчення навчання сина. 24.01.2025р. до суду надійшла заява від відповідача [PERSON] в якому він просить стягнути з нього 1/6 частину аліментів, так як на його утриманні є ще дві неповнолітні дитини (а.с.21) Позивачка в судовому засіданні на позові наполягала. Відповідач у судове засідання підтримав свою заяву в якій просив стягнути з нього 1/6 частину аліментів, так як на його утриманні є ще двоє дітей. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №197, зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області (а.с.7). Згідно довідки про реєстрацію місце проживання особи: [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). У відповідача по справі є двоє дітей від іншого шлюбу: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , зареєстроване Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №724 (а.с.23). [PERSON] , [INFO] , підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстроване Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №451 (а.с.22). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом дитини, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Таким чином, враховуючи, що дитина продовжує навчання на денній формі навчання, самостійно отримувати дохід на своє забезпечення вона не має можливості, утримує його мати, батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей, що в цілому дає підстави вважати необхідним стягувати з відповідача аліменти до закінчення ним навчання. Відповідач повідомив суд, що у нього не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина частину так як у нього є ще двоє дітей, він згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним задовольнити позов [PERSON] частково та стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову, а саме з 29.11.2024 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, а саме до [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача. Ураховуючи, що від штатної кількості 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки 7, відсутності у складі суду секретаря судового засідання, показники навантаження перевищують нормативні у 5 разів, передачу справ іншого судді, що створило додаткове навантаження, суд першої інстанції був позбавлений можливості виготовити рішення у строки, передбачені національним законом.

Outcome: partial