Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач є її батьком і у зв`язку із досягненням повноліття позивачкою останній припинив сплачувати аліменти на її утримання. На даний час позивачка продовжує навчання, потребує коштів, яких батько не надає. Позивач в судове засідання не з`явилася, попередньо подала заяву про розгляду справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляду справи без участі відповідача, позовні вимоги визнає. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що \~у шлюбі [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між батьками позивачки було розірвано 10.03.2009. На даний час позивачка є повнолітньою та продовжує навчання на 2 курсі денної форми Хмельницького університету управління та права імені [PERSON] , з 01.09.2023 по 30.06.2027, навчання за контрактом,стипендія не нараховується \~ \~ \~ \~Позивачка вказує, що всі витрати на навчання несе її матір, а відповідач жодним чином у цьому не допомагає. Відповідач є працездатним, а отже має можливість їй допомагати. \~ \~ \~ \~Дані обставини свідчать про те, що позивачка не має можливості самостійно забезпечувати себе у зв`язку із продовженням навчання та потребує додаткових витрат у зв`язку із навчанням. \~ \~ \~ \~Також, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований та отримує постійний дохід. \~ \~ \~ \~У той же час, обов`язок доведення того факту, що особа в силу тих чи інших обставин не може здійснювати сплату аліментів покладається на самого платника аліментів. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В ч. 1 ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, наголошується, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Такі ж засади регулювання сімейних відносин визначено ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані поважати дитину, виховувати її, піклуватися про здоров`я, дбати про фізичний, духовний, моральний розвиток, батьки мають забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти і підготувати її до самостійного життя. Отже, дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя - необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. \~ \~ \~ \~Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частинами першою та другою статті 184 СК України визначено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд враховує те, що у відповідача відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог, позовні вимоги відповідач визнав. Ураховуючи докази справи у їх сукупності, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності визнаних відповідачем обставин та добровільності їх визнання, з огляду на що суд дійшов висновку про те, що наявні законні підстави для задоволення позову, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~\~ Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на положення п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до\~п.1\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~держави підлягають\~стягненню судові\~витрати по\~справі \~судовий збір\~в сумі\~1211грн.20 коп.

Outcome: approved