Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

10 лютого 2025 року адвокат Віхерко Н.О. в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку загальною площею 2,22 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району (в даний час Старокостянтинівської ОТГ Хмельницького району) Хмельницької області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №754034 виданого Іршиківською сільською радою 12.06.2001 року. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Будучи єдиним спадкоємцем за законом, після смерті своєї матері [PERSON] звернулася до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення її спадкових прав за законом, однак їй було відмовлено в оформлені спадкових прав на вищезазначене майно, у зв`язку із тим, що в правовстановлюючому документі на земельну ділянку власник ділянки записаний як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть матері позивача покійна записана як « [PERSON] ». Тому, [PERSON] змушена звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2025 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено дату підготовчого засідання, також вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 березня 2025 року у даній справі було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник позивачів - адвокат Віхерко Н.О., в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи був повідомлена своєчасно та належним чином, однак подала заяву, якою просив розгляд справи здійснити без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка була повідомлена про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, до суду свого представника не направила, однак представник відповідача Книш О.А. подав до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи здійснити без участі представника міської ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Частиною 1 статті 315 ЦПК України, визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , знайшов своє підтвердження в суді. Судом встановлено, що доводи позивача в позовній заяві не суперечать іншим, наявним у справі, доказам. Зокрема, суд встановив, що згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] , [INFO] в с.Яремичі, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл., народилася [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області від 30 жовтня 2009 року, судом встановлено, що [INFO] в с.Яремичі, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької області, народилася [PERSON] , батьком якої записаний « [PERSON] », мати записана як « [PERSON] » Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10.01.1966 року, [PERSON] , 1941 р.н., уклав шлюб із [PERSON] , 1944 року народження, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » та в книзі записів актів громадянського стану про одруження 10.01.1966 року зроблено відповідний актовий запис №1. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00027820460 від 17.09.2020 року, судом встановлено, що [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », про що виконавчим комітетом Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 21 листопада 1982 року зроблено відповідний актовий запис за №17, та згідно актового запису №83 від 15 квітня 2003 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області даний шлюб було розірвано. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Іршиківською сільською радою Старокостянтинівського районну Хмельницької області від 13 листопада 2001 року, судом встановлено, що [INFO] в с.Яремичі, Старокостянтинівського району, Хмельницької області у віці 56 років, померла « [PERSON] », про що 13 листопада 2001 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено випис за №26. Із досліджених документів вбачається, що в написанні прізвища « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] » у вищезазначених документах є розбіжності, однак дані прізвища є співзвучними та належать одній і тій самій людині, оскільки дата про народження даної особи збігається у досліджених документах, тому слід встановити факт родинних відносин, між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як матері та дочки. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Судом встановлено, що після смерті матері позивача - [PERSON] , [INFO] , відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшла в тому числі земельна ділянка загальною площею 2,22 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району (в даний час Старокостянтинівської ОТГ Хмельницького району) Хмельницької області, яка належала покійній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №754034 виданого Іршиківською сільською радою 12.06.2001 року. [PERSON] звернулася до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав після смерті матері, однак згідно відповіді на звернення №1752/02-14 від 17.12.2024 року їй було відмовлено, оскільки неможливо встановити факт родинних відносин та факту належності спадкового майна померлій, оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 №754034 виданого Іршиківською сільською радою 12.06.2001 року, власника записано як « [PERSON] », а згідно свідоцтва про смерть записано як « [PERSON] ». Згідно листа Іршиківського старостинського округу №23-10/8 від 13.01.2025 року, судом встановлено, що згідно по господарських книг с.Яремичі за 1996-2000 роки, інформація щодо реєстрації та проживання « [PERSON] » станом на квітень 2000 року в м.Яремичі відсутня. Крім того, судом встановлено, що в документах постійного зберігання Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за 2000 рік рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 2,22 га на [PERSON] відсутнє, проте згідно завіреної копії рішення №1 від 21.07.2000 року «Про затвердження проекту відведення земельних ділянок/паїв/ в натурі та передачу земельних ділянок/паїв громадянам, які вийшли з ТОВ «Іршики», судом встановлено, що в списку є « [PERSON] ». З вищезазначеного, суд дійшов до висновку, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 №754034 виданого Іршиківською сільською радою 12.06.2001 року, помилково власника записано як « [PERSON] », оскільки згідно рішення №1 від 21.07.2000 року «Про затвердження проекту відведення земельних ділянок/паїв/ в натурі та передачу земельних ділянок/паїв громадянам, які вийшли з ТОВ «Іршики» власником даної земельної ділянки є « [PERSON] », тобто « [PERSON] », що померла [INFO] . Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: копією спадкової справи №286/2024 від 13 червня 2024 року до майна померлого [INFO] [PERSON] ; довідкою №23-10/8 від 13.01.2025 року; архівною довідкою №1 від 13.01.2025 року; копією рішення року «Про затвердження проекту відведення земельних ділянок/паїв/ в натурі та передачу земельних ділянок/паїв громадянам, які вийшли з ТОВ «Іршики» №1 від 21.07.2000 року; копією Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №754034 виданого Іршиківською сільською радою 12.06.2001 року. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Враховуючи, на те що земельну ділянку покійна [PERSON] за життя набула у встановленому законом порядку, її право власності підтверджено належними та допустимими доказами, однак в правовстановлюючому документі наявні розбіжності в написанні власника земельної ділянки, що унеможливлює подальше здійснення нотаріальних дій стосовно належного оформлення спадкових прав та проведення державної реєстрації права на спадкове майно, тому суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування за законом належить визнати право власності на вказану земельну ділянку. За таких обставин, враховуючи, що наявні достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки за позивачем та враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд

Outcome: approved