Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Фінанс» (далі - позивач), звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 010/82/4413/93692 від 14.09.2006 в розмірі 33533 грн 15 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 14.09.2006 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №010/82/4413/93692, відповідно до якого кредитодавець відкрив картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 5000 грн. 30.10.2012 між банком та відповідачем укладено Додаткову угоду, відповідно до якої розмір поточного ліміту складає 9100 грн, максимальний розмір кредиту 200000 грн. Строк кредиту 48 місяців (з 30.10.2012 по 30.10.2016). На підставі п.п9.3 Договору строк кредиту був продовжений до 30.10.2024. Процентна ставка за користування кредитом становить 36% річних. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. Проте, всупереч умовам кредитного договору, позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. 20.12.2022 року АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022р., ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі за кредитним договором №010/82/4413/93692 від 14.09.2006, укладеним між відповідачем та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким, становить 33533,15 грн. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора. Ухвалою суду 29.01.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судові засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, клопотань чи заяв до суду не подав, не повідомив суд про причини неявки. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Ухвалою від 25.03.2025 вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 14.09.2006 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №010/82/4413/93692, відповідно до якого кредитодавець відкрив картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 5000 грн (а.с.5-6). 30.10.2012 між банком та відповідачем укладено Додаткову угоду, відповідно до якої розмір поточного ліміту складає 9100 грн, максимальний розмір кредиту 200000 грн. Строк кредиту 48 місяців (з 30.10.2012 по 30.10.2016). На підставі п.п. 9.3 Договору строк кредиту був продовжений до 30.10.2024. Процентна ставка за користування кредитом становить 36% річних (а.с.7-11). Також відповідач власноручно підписала Договір добровільного страхування життя 30.10.2012 (а.с. 14). Зі змісту виписки по рахунку вбачається, що [PERSON] регулярно використовував кредитну картку для зняття готівки, оплати товарів і послуг (а.с. 17-28). 20.12.2022 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-57F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» за плату належні йому права вимоги до відповідача в сумі 33533,15 грн, що підтверджується змістом самого договору та витягу з реєстру боржників до даного договору (а.с.34-38, 41-42). Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості по картковому кредиту, номер договору №010/82/4413/93692 від 14.09.2006, станом на 30.10.2024 [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в розмірі 33533,15 грн., яка складається з наступного: 32608,02 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом; 0,00 грн - заборгованість за недозволеним овердрафтом; 925,13 грн заборгованість за відсотками (а.с. 29-33). Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 частини першої\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1ст.1048\~ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи Кредитний Договір №010/82/4413/93692 від 14.09.2006, додаткова угода від 30.10.2012 до Кредитного договору №010/82/4413/93692 від 14.09.2006 та виписка по рахунку свідчать про те, що [PERSON] отримала кредитні кошти та ознайомилася з інформацією про умови кредитування, зокрема, щодо процентної ставки за користування коштами кредитної лінії, що в свою чергу свідчить про те, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем досягнуто згоди щодо розміру і порядку нарахування вказаних відсотків. Частиною 1 статті 512ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 512,514ЦК України, до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №010/82/4413/93692 від 14.09.2006. Оскільки отримані за кредитним договором №010/82/4413/93692 від 14.09.2006 кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, враховуючи вимоги ч.1 ст.530 ЦК України, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що становить 33533,15 грн, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім основної суми заборгованості, стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками. В додатковій угоді від 30.10.2012 до Кредитного договору №010/82/4413/93692 від 14.09.2006 зазначено фіксовану процентну ставку, за користування кредитом, розмір якої становить 36% річних. Підписавши вказану інформацію про умови кредитування відповідач відповідно до положень стате 3, 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. А тому заявлені вимоги банку про стягнення з відповідача 925,13 грн заборгованості за простроченими відсотками є правомірними та підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що сума заборгованості в сумі 33533,15 грн підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Згідно зіст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги підтвердженні наявними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема: ксерокопією договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14.06.2023 року, укладеним між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» та адвокатом Титаренком В.В.; додатком № 1 до договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14.06.2023 року; замовленням №711 до договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14.06.2023 року; актом виконаних робіт від 30.08.2024, відповідно до якого загальна вартість виконаних адвокатом робіт (послуг) складає 1400,00 грн.; платіжною інструкцією №2081 від 02.09.2024 року з якої слідує, що ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» сплатило адвокату Титаренку В.В. кошти в сумі 1400,00 грн. за надання послуг з правничої допомоги за замовленням №711 до договору №14/06/2023 від 14.06.2023 року (а.с.49-55), а тому їх слід стягнути з відповідача. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 3028 грн та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 1400 грн.

Outcome: approved