Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Представник адвокат Терновий Р.Б., який діє на підставі ордена на надання правничої допомоги серії АА №1481908 від 09.01.2025 в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця та мешканця села Високе Чортківського району Тернопільської області, військовослужбовця Збройних сил України (в/ч [NUMBER] ), який загинув [INFO] поблизу н.п. Роботине Запорізької області під час проходження військової служби та ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Запорізької області. В обґрунтування заяви представник заявниці зазначає, що 11 травня 2024 року від командира частини [NUMBER] їй надійшло сповіщення, про те що [INFO] при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України біля н.п. Роботине Запорізької області зник безвісти кулеметник 3-го піхотного відділення взводу 3-ї піхотної роти військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] , який є сином [PERSON] (в підтвердження надає докази). Вказує, що за фактом зникнення [PERSON] на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] було призначене службове розслідування, яке 16 травня 2024 року завершене, за результатами якого складений акт, в якому зазначені обставини, за яких зник безвісти [PERSON] . Зокрема, в акті зазначено, що під час стрілецького бою з противником [PERSON] отримав поранення несумісні з життям, тіло даного військовослужбовця на даний час не евакуйоване та перебуває під вогневим контролем ворога, а тому останній вважається зниклим без вісти. Представник заявниці зазначає, що Бучацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області відмовив у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки відсутній повний перелік документів для такої реєстрації, тому вона вимушена звернутися для встановлення юридичного факту до суду. Ухвалою Монастириського районного суду від 23 січня 2025 року заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами окремого провадження. Ухвалою Монастириського районного суду від 13.02.2025 у цивільній справі замінена заінтересована особа на військову частину [NUMBER] , код ЄДРПОУ [NUMBER] , у зв`язку із ліквідацією попередньої. 10.03.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» представник заявниці адвокат Терновий Р.Б. надіслав додаткові пояснення у справі, згідно яких зазначає, що [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення з метою отримання свідоцтва про смерть [PERSON] та подальшого оформлення спадщини, яка залишилась після нього. Заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Терновий Р.Б. в судове засідання не з`явились. В матеріалах справи міститься заява представника, в якій останній просить розглядати справу без їхньої із заявницею участі у порядку письмового провадження за наявними в суду матеріалами справи. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання, в якому заінтересована особа військова частина [NUMBER] не має заперечень щодо встановлення факту смерті. Інші клопотання від заінтересованої особа на адресу суду не надходили. Відповідно до ч. 3 ст. 211 учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено такі обставини. Згідно копії витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №8 від 27 липня 2023 року, солдата [PERSON] призначеного наказом начальника [INFO] (по особовому складу) від 26 липня 2023 року №48-РС на посаду кулеметника 3 піхотного відділення 3 піхотного взводу 2 піхотної роти військової частини [NUMBER] , з 27 липня 2023 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення. З 27 липня 2023 року [PERSON] вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Згідно пояснень радіотелефоніста 1 взводу 1 роти військової частини [NUMBER] [PERSON] та т.в.о. командира 3 піхотної роти військової частини [NUMBER] [PERSON] без номера та дати, вбачається, що кулеметник 3 взводу 3 відділення солдат [PERSON] , перебуваючи в оперативному підпорядкуванні [NUMBER] ОМБр, був приданий до [NUMBER] механізованого батальйону, на підставі бойового розпорядження командира військової частини [NUMBER] від 07 травня 2024 року №4841/79/179 виконував бойове завдання та перебував на позиціях в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області [INFO] орієнтовно о 20 год. 30 хв. відбулось зіткнення з противником та розпочався стрілецький бій, в ході якого солдат [PERSON] отримав поранення несумісні з життям. На даний час тіло загиблого на евакуйоване та перебуває під вогневим контролем ворога, а тому останній вважається зниклим безвісти. Згідно копії витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №122 від 30 квітня 2024 року, вбачається, що [PERSON] кулеметник 3 піхотного відділення 3 піхотного взводу 3 піхотної роти військової частини [NUMBER] з 30 квітня 2024 року був відрядженний в оперативне підпорядкування командиру військової частини [NUMBER] , [ADDRESS] . Згідно копії сповіщення сім`ї №9 (вихідний номер 5/12768), [PERSON] сповіщена про те що її син зник безвісти, за наступних обставин, а саме: 11 травня 2024 року від командира військової частини [NUMBER] майора [PERSON] надійшло сповіщення, що 08 травня 2024 року при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України біля н.п. Роботине Запорізьковї облсті зник безвісти кулеметник 3-го піхотного відділення 3-го піхотного взводу 3-ї піхотної роти військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] 16 травня 2024 року наказом командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) №142 «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] », службове розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] завершене. Наказом визначено, що кулеметника 3-го піхотного відділення 3-го піхотного взводу 3-ї піхотної роти військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] вважати таким, що зник безвісти в умовах особливих обставин 08 травня 2024 року під час виконання бойового завдання в районі введення бойових дій по захисту батьківщин, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від країни-терориста російської федерації біля н.п. Роботине Запорізької області до моменту евакуації тіла загиблого, його ідентифікації та отримання свідоцтва про смерть. Вищезазначений наказ виданий за результатами службового розслідування за фактом зникнення солдата [PERSON] , а саме акту підсумків службового розслідування від 16 травня 2024 року, згідно даних якого, на підставі бойового розпорядження командира [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] №1030/250/79/141дск від 06 травня 2024 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області, внаслідок зіткнення із противником солдат [PERSON] зник безвісти. Станом на 10 травня 2024 року силами та засобами особового складу перенести тіло [PERSON] з місця виконання бойового завдання неможливо у зв`язку із інтенсивними ворожими артилерійськими та мінометними обстрілами місцевості. Окрім того, 10 травня 2024 року за №1612 направлена доповідь на адресу військової частини [NUMBER] по факту зникнення безвісти [PERSON] , за результатами чого направлені сповіщення №20 від 10 травня 2024 року вих.№1614 та №21 від 10 травня 2024 року вих. №1615. Вказане в акті підсумків службового розслідування від 16 травня 2024 року підтверджується даними рапорту т.в.о. начальника 3 піхотної роти військової частини [NUMBER] від 10 травня 2024 року; доповіді про факт зникнення безвісти військовослужбовця військової частини [NUMBER] [ADDRESS] солдата [PERSON] №1612 від 10 травня 2024 року; сповіщень №20, 21 від 10 травня 2024 року. Те, що [PERSON] (заявник) є матір`ю [PERSON] (особи, про смерть якого встановлюється факт) свідчить надана копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 грудня 1999 року, згідно якого [PERSON] , [INFO] народився в с. Високе Монастириського району Тернопільської області, батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Згідно листа №25/35.12.1-07.5 від 10 січня 2025 року Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» особа, яка звернулась з питань державної реєстрації смерті, має пред`явити паспорт громадянина України та документи, які підтверджують факт смерті, зокрема підставами для державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або проголошення її померлою. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, приходжу до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Як визначено ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Також, окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій. Відповідно до ст.\~294\~ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч. 3 ст.\~42\~ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. Пунктом 8 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає\~справи про\~встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України встановлений особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» від\~12\~травня 2015\~року №\~389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України). Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст.\~82\~ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, указами Президента України строк дії воєнного стану продовжено й надалі, зокрема Указом Президента України №26/2025 «Про продовження\~строку дії\~воєнного стану\~в Україні»,\~який затверджений\~Законом України\~«Про затвердження\~Указу Президента\~України «Про\~продовження строку\~дії воєнного\~стану в\~Україні» № 4220-IX від 06.02.2025 строк дії воєнного стану в Україні продовжений з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб Абзацом 2 ст. 317 ЦПК України, встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У відповідності до правового висновку викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №\~490/6057/19-ц - встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Для заявниці встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті її сина, є необхідним для державної реєстрації смерті в органах РАЦСу, оскільки від цього залежить виникнення її цивільних прав, зокрема щодо оформлення спадкових справ на майно, яке залишилось після його смерті. Відповідно до ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підрозділом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5\~(зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. 09.03.2022 року затверджено Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я, Офісу Генерального прокурора за № 177/450/46 про Порядок взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції України, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини під час воєнного стану на території України. Даним порядком передбачено, що за умов явних ознак вогнепальної, вибухової, опікової, хімічної, радіаційної або іншої травми, як результату бойових дій, незалежно від того, чи є постраждалий військовим або цивільним, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем судово-медичним експертом на підставі зовнішнього огляду. Умовою для використання подібного алгоритму є обов`язкове фотографування трупа із достатнім цифровим документуванням, обов`язковий відбір матеріалу для судово-імунологічного та можливого молекулярно-генетичного дослідження (за необхідності), а також за можливості збереження елементів, що стали причиною травмування. Огляд трупа на місці його виявлення проводиться слідчим із залученням судово-медичного експерта або лікаря. У разі неможливості огляду трупа на місці його виявлення (обстріли, проведення бойових дій тощо) огляд трупа здійснюється слідчим в бюро судово-медичної експертизи або іншому спеціально визначеному та облаштованому безпечному місці, із залученням судово-медичного експерта або лікаря з можливим подальшим направленням трупа для проведення судово-медичної експертизи (розтину) трупа. Згідно розділу ІІ Наказу Міністерства з питань реінтеграції окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» №309 від 22.12.2022 із змінами та доповненнями с. Роботине Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області знаходиться під тимчасовою окупацією Російською Федерацією, у зв`язку з чим доступу до тіла загиблого [PERSON] у заявниці (матері) немає, що унеможливлює належне оформлення факту смерті та державну реєстрацію факту смерті. Оскільки тіло [PERSON] не було вивезене з території Пологівського району Запорізької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, за таких обставин вважаю обґрунтованим твердження заявниці про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній ЗСУ, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин. Згідно правової позиції Верховного суду наведеній у постанові від 25.10.2023\~р.\~у справі\~№\~607/1612/23 вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки пов`язані із ним. По-друге, вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на особливості розгляду справ у порядку окремого провадження. По-третє, вирішуючи в окремому провадженні справи про встановлення факту смерті особи після 23 лютого 2022 року на тимчасово окупованій території України, суди не можуть ігнорувати обставини, в яких опинилися заявники після повномасштабного військового вторгнення російської федерації на територію України, та об`єктивні складнощі, які можуть виникнути у них при наданні доказів на підтвердження відповідного факту. Наведені міркування щодо виняткового юридичного значення факту смерті особи; специфіки розгляду справ в порядку окремого провадження, зокрема особливої ролі суду при з`ясуванні обставин справи; об`єктивних складнощів, які можуть виникнути у заявників при наданні доказів для встановлення факту смерті особи після 23 лютого 2022 року на тимчасово окупованій території України, в своїй сукупності дають підстави для висновку, що суди мають зважати на вказані обставини та,

Outcome: approved