Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

У листопаді 2024 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказували, що [INFO] в м. Лондон (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії) помер [PERSON] , який був чоловіком [PERSON] та батько [PERSON] . При цьому, зазначали, що після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: 1/2 частку садового будинку з надвірними спорудами літ. А, загальною площею 224,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0622 га, кадастровий номер 7310136600:29:002:0084, для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та на 1/20 частку квартири загальною площею 61 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З метою прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , вони звернулися до нотаріуса, та приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Король Оленою Вікторівною заведена спадкова справа №9/2023. Також, зазначали, що іншими спадкоємцем після смерті чоловіка [PERSON] , окрім неї та малолітньої доньки, є його матір [PERSON] , яка також прийнята спадщину. Таким чином спадкове майно розподіляється між спадкоємцями в рівних частках по 1/3 ідеальній частці. Крім того, вказували, що [PERSON] набув права власності на земельні ділянки на підставі договорів дарування від 12.01.2005 року, зареєстрованих в реєстрі за №279 та №281, та враховуючи набуття спадкодавцем права власності на спірну ділянку до укладення шлюбу із [PERSON] на підставі договорів дарування, то в силу приписів статті 57 СК України, остання є його особистою приватною власністю, а тому ділиться між спадкоємцями в рівних частках по 1/3 ідеальній частці. \~ \~ \~ \~ При\~цьому вказувала,що\~30\~серпня 2024\~року вона звернулася до нотаріуса із проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом щодо майна померлого її чоловіка [PERSON] , однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що не надано документів, які посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку та частку вказаної квартири. Посилаючись на вищевикладене, просили визнати за ними право власності на спадкове майно, а саме на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0622 га, кадастровий номер 7310136600:29:002:0084, для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; та на 1/60 частку квартири загальною площею 61 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивачі не з`явилися, однак від їх представника [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, просив заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а також вирішити питання про судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Представник відповідачки [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, а також не заперечував щодо задоволення позову. При цьому, просив суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, обґрунтовуючи це тим, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним та таким, що не відповідає критеріям розумності та реальності адвокатських витрат. Звертав увагу на те, що заявлені витрати не відповідають рівню складності справи та не відповідають принципу співрозмірності. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд,\~дослідивши письмові\~докази по\~справі,\~вважає,\~що позов\~обґрунтований та\~підлягає задоволенню,\~при цьому\~суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, з матеріалів справи убачається, що [INFO] помер чоловік та батько позивачів [PERSON] , що підтверджується копією витягу з реєстру актового запису про смерть (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1217\~ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. При цьому, судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на наступне нерухоме майно, а саме: 1/2 частку садового будинку з надвірними спорудами літ. А, загальною площею 224,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0622 га, кадастровий номер 7310136600:29:002:0084, для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; та 1/20 частку квартири загальною площею 61 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією спадкової справи №9/2023 майна померлого [PERSON] . Також з матеріалів справи убачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Король Оленою Вікторівною заведена спадкова справа №9/2023. 30 серпня 2024 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Король О.В. на підставі правовстановлюючого документа\~на право\~власності на\~садовий будинок\~(рішення\~Першотравневого районного\~суду м.\~Чернівці від\~04.04.2008\~року у\~справі №\~2-1069) видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2\~частку садового\~будинку як\~частку у\~праві спільної\~сумісної власності\~на майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~та як\~спадкоємцю першої\~черги \~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом від\~30.08.2024\~року на\~1/6\~частку вказаного\~будинку. Доньці спадкодавця [PERSON] нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.08.2024 року на 1/6 частку будинку. Крім того, 30 серпня 2024 року, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Король О.В. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку садового будинку та 1/3 частку земельної ділянки кадастровий №7310136600:29:002:0084, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також на 1/60 частку квартири [ADDRESS] , які належали [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з тим, постановою від 02 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Король О.В. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю в неї документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку та частку квартири(а.с.98-100). Так. відповідно до ст.ст.1220, 1222, 1223 ЦК України спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Спадкоємцями за\~заповітом і\~за законом\~можуть бути\~фізичні особи,\~які є\~живими на\~час відкриття\~спадщини,\~а також\~особи,\~які були\~зачаті за\~життя спадкодавця\~і народжені\~живими після\~відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2\~цього Кодексу). Право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до\~ст.1268,\~1269\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Статтями 1270, 1272 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, судом встановлено, що позивачі [PERSON] ,\~ [PERSON] мають законні права на спадкове майно, а саме на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0622 га, кадастровий номер 7310136600:29:002:0084, для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; та на 1/60 частку квартири загальною площею 61 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті свого чоловіка та батька [PERSON] , однак у зв`язку із не поданням документів, які необхідні для вчинення нотаріальної дії позивачка не має можливості оформити право власності. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню витрати по зверненню до суду в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Також позивач, у зв`язку із захистом свої прав поніс судові витрати які складають із наступного: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Положеннями ст.137\~ЦПК\~України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.141\~ЦПК\~України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. \~ \~ \~ \~Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У наданих письмових поясненнях представник відповідача зазначав на те, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним та таким, що не відповідає критеріям розумності та реальності адвокатських витрат. Звертав увагу на те, що заявлені витрати не відповідають рівню складності справи та не відповідають принципу співрозмірності. Згідно вимог ч.5\~ст.137 ЦПК України\~у разі дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Даючи оцінку зазначеним вище аргументам, наведеним у запереченнях, суд враховує їх з огляду на складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, ціну позову та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт й відповідно приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 гривень є неспівмірними та підлягають зменшенню до 5 000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved