Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

ухваленим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішенням від 11 березня 2025 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] відмовлено. Встановлено [PERSON] строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 17 березня 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача, адвоката Бутова М. А., подана представником 14 березня 2025 року, про долучення доказів витрат на правничу допомогу та про прийняття додаткового рішення у справі. В заяві представник відповідача просить долучити відповідні докази витрат та прийняти додаткове рішення у справі яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 15\~000,00 грн. У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача подав заяву, згідно з якою просив розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без його участі. Представник позивача повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, підстав неявки не повідомив. Згідно з реченням другим частини четвертої статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Внаслідок викладеного, суд вважає за можливе розглянути питання щодо ухвалення додаткового рішення у відсутність сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд висновує таке. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно з п. 3 ч. 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Встановлено, що при зверненні з відзивом на позовну заяву представником відповідача заявлено про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення. У відзиві представником указано, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, які відповідач поніс та очікує понести в зв`язку з розглядом справи складає 15\~000,00 грн. Позивач у письмових поясненнях заперечував проти стягнення судових витрат. Послався, що сума судових витрат відповідача на правову допомогу є нерозумною та неспівмірною. Послався на складність справи, її малозначність, невідповідність терміну виконання робіт представником, відсутність документального підтвердження витрат. Вказував на співвідношення ціни позову до витрат на правову допомогу. Ухваленим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішенням від 11 березня 2025 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] відмовлено. Вбачається, що при ухваленні рішення від 11 березня 2025 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області не вирішено питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу. У заяві про ухвалення додаткового рішення представник указує, що під час розгляду цієї цивільної справи відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн, які мають бути стягнуті саме з позивача. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодувати судові витрати у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання позивача до утримання від подання необґрунтованого позову чи скарги на судове рішення, а сторін - до позасудового вирішення спору. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4-5 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обгрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав. Склад витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. На підтвердження судових витрат, понесених під час розгляду справи представником відповідача надано суду: ордер на надання правничої допомоги, підписаний керівником адвокатського бюро /а.с.98/, Договір-доручення № 28/11/2024 від 28 листопада 2024 року про надання правової допомоги /а.с.100/, в якому вказано, що обсяг та вартість послуг, порядок та строк оплати визначені у Розділі 6 Договору та Додатку № 1 до Договору (п.4); додаток 1 до Договору-доручення містить узгодження між відповідачем та Адвокатським бюро «Добринь» послуги 1.1. Супровід цивільної справи № 183/10837/24 в суді першої інстанції; ознайомлення з матеріалами справи та аналіз отриманих матеріалів; формування правової позиції, пошук судової практики; складання та подання відзиву; участь в судовому засіданні. Вартість 15\~000,00 грн; строк оплати: 5 робочих днів з дня прийняття рішення /а.с.100/; квитанцію про сплату [PERSON] до адвокатського бюро «Добринь» грошових коштів у сумі 15\~000,00 грн 14 березня 2025 року. Разом із тим, у питанні критеріїв, які застосовуються при визначенні розміру витрат на правничу допомогу суд дотримується висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Так, Верховний Суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зокрема, суд ураховує, що представник відповідача в електронній формі: направив повідомлення про надання доступу до матеріалів справи в електронній формі /а.с.50/, подав клопотання про відкладення розгляду справи /а.с.55/, відзив на позов /а.с.57-60/, клопотання про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції /а.с.65/, приймав участь в судовому засіданні 11 березня 2025 року /а.с.84-86/ з 09:14 по 09:56 годин. Також суд ураховує, що позов у справі стосується кредитних відносин, суму позовних вимог, заявлених до стягнення 12\~200,00 грн та те, що ухвалою суду від 25 жовтня 2024 року справу визнано справою незначної складності /а.с.36/, розгляд справи відбувався в спрощеному позовному провадженні. За таких обставин, з урахуванням незначної складності справи, суми позову, того, що у справі проведено одне судове засідання за участі представника відповідача, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, умов Договору, додатку-1 та квитанції, беручи до уваги заперечення представника позивача, викладені в поясненнях від 03 лютого 2025 року проти розміру витрат на правову допомогу та їх обсягу, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є неналежно обґрунтованою, такою, що не відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, обставинами справи, а тому наявні підстави для зменшення заявленої суми витрат відповідача на професійну правничу допомогу у справі № 183/10837/24 до 3 000,00 грн. При цьому, суд ураховує, що рішенням суду від 11 березня 2025 року в задоволенні позову відмовлено повністю. Інші доводи та заперечення представників позивача та відповідача, як самі по собі, так і в своїй сукупності, не мають значення для вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу, оцінені судом при визначенні складу та розміру судових витрат, а тому не приймаються судом до уваги. На підставі викладеного,

Outcome: approved