Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, в якій просять стягнути солідарно з відповідачів на їх користь майнову шкоду, завдану залиттям квартири, у розмірі 94 749,40 грн. та понесені судові витрати, що складаються із судового збору\~922,40 грн. та витрат на проведення експертного дослідження\~6000,00 грн. Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що на підставі договору купівлі-продажу (реєстровий № 1020), посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О.О. 23.08.2002 року, вони є власниками квартири [ADDRESS] у рівних частках. 15 січня 2022 року сталося залиття квартири позивачів, про що 17.01.2022 комісією КП «ЖКС «Порто-Франківський» було складено акт обстеження. У акті зазначено, що причиною залиття є вихід з ладу трубопроводу системи центрального опалення на горищному приміщенні у зв`язку з закриттям відповідачами кранів на приборі нагріву у квартири [ADDRESS] , власниками якої у рівних частках вони є на підставі договору купівлі-продажу (реєстровий № 1142) від 07.08.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І. В. Внаслідок залиття належна позивачам квартира зазнала пошкоджень, для усунення яких необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи, обсяг та вартість яких визначені експертом та згідно з висновком № 004/2022 будівельно-технічного експертного дослідження, складеного експертом Мазуровою І.С. 25 лютого 2022 року, становлять 87\~757 грн. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2022 року справа передана судді Шенцевій О.П. Ухвалою суду від 29.04.2022 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачам строку для усунення недоліків, протягом п`яти днів з дня її отримання. Ухвалою суду від 20.05.2022 року відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2022 року позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування майнової шкоди задоволено в повному обсязі. Стягнуто з відповідачів на користь позивачі\~солідарно майнову шкоду, завдану залиттям квартири, у розмірі 87757,00 (вісімдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн., судовий збір - 922,40 грн. та витрати на проведення експертного дослідження 6000,00 (шість тисяч) грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2022 року внесені виправлення в\~рішення\~Приморського районного суду м. Одеси від\~05 жовтня\~2022\~року. 26 червня 2023 року до Приморського районного суду міста Одеси представник [PERSON] та [PERSON] подав заяву про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 05 жовтня 2022 року по цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.07.2023 року прийнято до провадження справу за заявою представника відповідачів про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 05 жовтня 2022 року.\~ Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2023 року поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2022 року як пропущений з поважних причин, скасовано заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2022 року та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 07 лютого 2024 року до суду від представника відповідачів надійшли письмові пояснення (в порядку ст. 43 ЦПК України), в яких просили відмовити у задоволенні позову. Вказала, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] категорично заперечують свою вину у заподіянні шкоди, вважають, що причина залиття квартири, яка зазначена у Акті обстеження, складеному 17 січня 2022 року комісією з трьох працівників дільниці № 4 КП «ЖКС «ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ», визначена неправильно, оскільки порушень при експлуатації приборів опалення вони не допускали, та вихід з ладу трубопроводу системи центрального опалення на горищному приміщенні стався не з їх вини. Представник також зазначила, що на підставі акту комісії КП «ЖКС «Порто-Франківський» від 17 січня 2022 року неможливо встановити дійсні обставини залиття та його причини, посилаючись на відсутність в ньому необхідних відомостей, передбачених законодавством, а також зазначила, що експерт також не встановила причину залиття квартири позивачів як спеціаліст, який має спеціальні знання в будівельно-технічній галузі, а обмежилася лише посиланням на Акт обстеження. Посилаючись на недоведеність позивачами протиправності дій відповідачів, з якою позивачі пов`язують факт залиття квартири, та відсутність їх вини у заподіянні шкоди, просила відмовити у задоволенні позову. 21 серпня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та постановлено слухати справу по суті. 24 березня 2024 року представником позивача адвокатом Дігуляр Василь Васильович подано заяву, в якій не заперечував проти розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. 24 березня 2024 року представником відповідачів адвокатом Скляровою Ларисою Юріївною подано клопотання про проведення судового засідання без участі сторони відповідачів, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу (реєстровий № 1020), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О.О. 23.08.2002 року. Будинок [ADDRESS] має 4 поверхи, квартира позивачів розташована на 4-ому поверсі зазначеного будинку, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим КП «БТІ та РОН» 12.08.2002. \~ \~ \~ \~Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу (реєстровий № 1142), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 167951325, сформованою 24.05.2019. Квартира відповідачів розташована на 3-ому поверсі цього ж будинку. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Згідно з ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Аналогічна правова\~позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №\~643/19078/15.\~ Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Протиправною вважається така поведінка особи, яка порушує приписи закону чи іншого нормативного акта, або виявилася у невиконанні чи неналежному виконанні договірного зобов`язання. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою (дія або бездіяльність) і шкодою полягає в тому, що протиправна дія або бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, що завдана потерпілій особі, є наслідком протиправної поведінки заподіювача. На підтвердження факту залиття та шкоди сторона позивача надала заяву, з якою 17 січня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до КП «ЖКС «Порто-Франківський». В цій заяві зазначено, що 15 січня 2022 року трапилося залиття належної йому квартири [ADDRESS] внаслідок чого у належній йому квартирі обвалилася стеля та пошкоджена підлога. Затоплення відбувається в третій раз. Вказує, що причиною залиття є розморожування стояку опалення квартири у [ADDRESS] у зв`язку з перекриттям кранів та відсутності перемички, а також порушенням при установці системи опалення у квартирі [ADDRESS] та її експлуатації. Просив з`ясувати причину залиття та його наслідки, скласти акт про залиття квартири, його наслідки і відшкодувати шкоду, завдану майну. 17 січня 2022 року комісією у складі начальника дільниці № 4 КП «ЖКС «Порто-Франківський» Кушніренко І.В., ст. майстра дільниці № 4 КП «ЖКС «Порто-Франківський» Прохорчука В.Є. та майстра дільниці №4 КП «ЖКС «Порто-Франківський» Козак С.І. було проведено обстеження квартири [ADDRESS] та складено Акт обстеження (далі Акт), в якому зазначено, що у житловій кімнаті пл.26 кв.м на стелі у квартирі позивачів спостерігаються сліди залиття та обвалення стелі. Причиною залиття являється передчасний вихід з даху трубопроводу системи центрального опалення на горищному приміщенні у зв`язку з закриттям відповідачами кранів на приборі нагріву у квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Факт отримання Акту стороною позивача підтверджується листом КП «ЖКС «Порто-Франківський» № С-44 від 25.01.2022 за підписом головного інженеру [PERSON] . На підтвердження пошкоджень, завданих залиттям приміщень квартири [ADDRESS] , причини залиття та вартості ремонтно-будівельних робіт (розміру заподіяної матеріальної шкоди) сторона позивача надала висновок експерта № 004/2022 будівельно-технічного експертного дослідження, складений 25.02.2022 експертом [PERSON] . \~ \~ \~ \~Як вбачається з дослідження експертом встановлено наявність пошкоджень у квартирі [ADDRESS] , які вона виклала в дослідницькій частині висновку, вина була встановлена на підставі Акту та визначена вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір заподіяної матеріальної шкоди), які необхідно виконати для усунення виявлених пошкоджень в приміщення квартири [ADDRESS] , яка становить 87\~757 (вісімдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. \~ \~ \~ \~На спростування своєї вини представник сторони відповідачів зазначав, що наданий стороною позивача Акт є первинним документом, проте на його підставі неможливо встановити дійсні обставини залиття та його причини, оскільки він не містить усіх необхідних відомостей, встановлених законодавством, а також надав висновок № 012/23 судової будівельно-технічної експертизи за заявою учасника цивільної справи, складений судовим експертом Митніковим Г.П. 26.12.2023 року. Експерт дійшов висновку, що технічною причиною виходу з ладу трубопроводу системи центрального опалення на горищному приміщенні будинку [ADDRESS] не було закриття кранів на приборі нагріву в квартирі [ADDRESS] у цьому ж будинку, з якою пов`язується залиття квартири позивачів. \~ \~ \~ \~Згідно з\~ст.77\~ЦПК України\~ належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Згідно з ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Ст.81 ч.ч.1,6 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справ доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови\~\~у прийнятті. \~ \~ \~ \~Суд, проаналізувавши надані позивачами докази, дійшов висновку, що вони не є належними, достатніми та достовірними доказами наявності шкоди, протиправних дій та причинного зв`язку дій відповідача із заподіяною шкодою, а докази, надані відповідачами, спростовують їх вину у заподіянні шкоди з огляду на наступне. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; дата та характер залиття; його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття; відомості про ознайомлення мешканців квартир з актом. Акт має бути затверджено начальником житлово-експлуатаційного органу. У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 №12/20-11-197 «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою. Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної сторони не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи - прізвище, ім`я, по батькові - підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). Отже, Акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, тобто залиття квартири. Проаналізувавши наданий відповідачами Акт, суд дійшов висновку, що він підтверджує факт залиття квартири [ADDRESS] , проте не може вважатися достатнім та\~достовірним доказом\~наявності \~шкоди,\~завданої \~залиттям,\~протиправних дій\~ відповідачів\~та підтвердженням\~ причинного\~зв`язку їх\~дій \~із заподіяною\~шкодою,\~оскільки він\~був складений\~без участі\~ відповідачів,\~в ньому\~відсутні відомості\~ про\~дату залиття\~квартири, не\~зазначені обсяги\~необхідного ремонту\~відображених пошкоджень\~приміщення квартири,\~ він\~не затверджений\~начальником КП\~«ЖКС «Порто-Франківський»,\~що \~є \~необхідною \~умовою \~для \~такого \~виду \~документу згідно\~з пунктом\~2.3.6\~Правил.\~В Акті не зазначені причини його складення у відсутність представників квартири [ADDRESS] , а також відсутні відомості про відмову відповідачів від підпису складеного акту. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 2-1974/11 (провадження № 61-4574св18), в якій зазначено, що акт, який не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, не може бути належним і допустимим доказом заподіяння майнової шкоди. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 17.01.2022 року він працював старшим майстром дільниці № 4 КП «ЖКС «Порто-Франківський» та був присутній в квартирі [ADDRESS] , де було залиття, і Акт складався за його участі. При складані акту була присутня сусідка, ім`я якої він не знає. В квартирі [ADDRESS] він був присутній 18.01.2022 року, де встановив перемичку на трубі. Зазначив, що зробив фотофіксацію в квартирі відповідачів для запобігання залиття, проте акт її обстеження цієї квартири не складався. Про проведені роботи та фотофіксацію в квартирі [ADDRESS] своє керівництво не повідомляв. Суд критично оцінює пояснення свідка, оскільки в складеному за його участі Акті відсутні відомості про необхідність проведення будь-яких робіт у квартирі відповідачів № 29, в матеріалах справи відсутні докази фотофіксації прибору опалення в цій квартирі та будь-які відомості про проведені в ній роботи 18.01.2022 року. Крім того, пояснення свідка [PERSON] спростовуються відповіддю директора КП «ЖК Порто-Франківський» від 23.10.23 № 1547/11 на запит адвоката № 1-МО/ЛА від 12 жовтня 2023 року в інтересах відповідачів з вимогою надати відомості про огляд членами комісії КП «ЖКС «Порто-Франківський» квартири [ADDRESS] , здійснення фотофіксації та/або опису прибору нагріву в квартирі [ADDRESS] та пошкоджень в квартирі відповідачів. Зі змісту відповіді на запит вбачається, що адвокату були надані лише Акти перевірки готовності до опалювального періоду за 2020-2024 роки, Акт обстеження квартири [ADDRESS] від 17.01.2022, а інші документи, які зазначені у запиті, відсутні. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в під`їзді стіна була вся мокра та текла гаряча вода, вона подзвонила власникам квартири [ADDRESS] , а власників квартири [ADDRESS] не було вдома. Зазначила, що залиття ставалися і раніше, та вважає винними в цьому відповідачів, оскільки вони неправильно закривають крани на приборі опалювання. Суд критично оцінює пояснення цього свідка, оскільки вона не є фахівцем, який може встановлювати причини залиття, а її пояснення з приводу вини відповідачів є власним припущенням. Згідно з ч.ч.1,2,5,6 ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з пунктом 1.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (в редакції Наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), в редакції, чинній на проведення дослідження (далі Інструкція), відповідно до чинного законодавства для юридичних і фізичних осіб на договірних засадах експертами проводяться експертні дослідження, що потребують спеціальних знань та використання методів криміналістики і судової експертизи. Згідно з пунктом 1.8 Інструкції експертне дослідження проводиться на підставі договору з експертом чи експертною установою, укладеною за письмовою заявою (листом) замовника (юридичної або фізичної особи), з обов`язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються. Вимоги до оформлення висновку передбачені пунктом 4.12 Інструкції, зокрема, у вступній частині висновку має бути обов`язково зазначено про попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України. Судом встановлено, що у вступній частині наданого стороною позивача висновку експерта будівельно-технічного експертного дослідження, складеного 25.02.2022 експертом [PERSON] , таке попередження відсутнє. Суд, проаналізувавши наданий висновок експерта, дійшов висновку, що він складений з порушенням ст.106 ЦПК України та Інструкції в частині оформлення висновку, а тому не є належним та допустимим доказом, що підтверджує наявність пошкоджень, завданих залиттям приміщень квартири [ADDRESS] , причини залиття та вартості ремонтно-будівельних робіт (розміру заподіяної матеріальної шкоди). Аналогічні правові висновки стосовно застосування ст.106 ЦПК України викладені і у пунктах 66, 67, 70, 71 постанови ВП ВС від 18 грудня 2019 року (справа №\~522/1029/18, провадження № 14-270цс19), в якій суд зазначив, що висновок експерта є неналежним доказом у випадку відсутності попередження про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України. Відповідно до\~ ст.\~4\~Закону України\~«Про теплопостачання»\~№ 2633-IV від 02.06.2005 (далі Закон № 2633-IV) проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання. Відповідно до ст.24 Закону № 2633-IV одним із основних обов`язків споживача теплової енергії є забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання. Згідно з пунктом 2 Правил користування тепловою енергією (далі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007, вони є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії. Згідно з пунктом 3 Правил система теплоспоживання - це комплекс теплоспоживчих установок, з`єднаний із системою теплопостачання, призначений для задоволення потреб споживача відповідно до договору. Згідно з пунктом 40 Правил споживач теплової енергії зобов`язаний забезпечувати належний стан обслуговування та безпечну експлуатацію власної системи теплоспоживання. З аналізу цих норм законодавства можливо зробити висновок, що споживач повинен безпечно експлуатувати систему теплоспоживання та його обов`язки регламентуються нормативно-правовими актами, яких він має дотримуватися. Працівники, які складали Акт, не є особами, що володіють спеціальними знаннями, необхідними для достовірного встановлення причини залиття. Натомість, відповідно до ч.1 ст.72 ЦПК України експерт є такою особою, який володіє спеціальними знаннями для дослідження та встановлення правил експлуатації приборів нагріву та трубопроводу системи опалення на горищному приміщенні будинку. Дослідивши експертний висновок № 004/2022 від 25.02.2022 року в порядку ст.95 ЦПК України, суд не приймає його і як письмовий доказ, що містить дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору з огляду на наступне. Згідно з підпунктом 5.1 пункту 5 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі Рекомендації), затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (в редакції Наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) одним з основних питань будівельно-технічної експертизи є визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів, та відповідно до підпункту 5.1.1 Рекомендацій є встановлення технічної причини пошкоджень та руйнувань об`єкта нерухомого майна (елементів, конструкцій, інженерних мереж тощо). Отже, з аналізу цих норм законодавства можливо зробити висновок, що експерт досліджує та встановлює технічну причину пошкодження та її зв`язок з завданою шкодою. З висновку експерта вбачається, що при встановленні причини залиття вона керувалася методикою «Дослідження пошкоджень (дефектів) квартири внаслідок їх залиття Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції України, зареєстрованою 05.06.2009, зазначивши, що аварії можуть відбуватися через неправильну експлуатацію квартиронаймачами санітарно-технічних приладів. Проте, у її висновку відсутні будь-які дослідження технічного стану трубопроводу системи опалення на горищному приміщенні будинку [ADDRESS] та прибору нагріву в квартирі відповідачів [ADDRESS] у цьому ж будинку, не визначені правила його експлуатації з посиланням на нормативно-правові акти, які їх встановлюють, та відсутній висновок про порушення та/або неправильність експлуатації цього прибору та їх зв`язок з виходом з ладу трубопроводу системи опалення на горищному приміщенні у будинку [ADDRESS] . З висновку\~експерта [PERSON] № 004/2022 від 25.02.2022 року вбачається, що експерт встановила причину залиття приміщення лише на підставі Акту обстеження від 17.01.2022, обмежившись цитуванням причини залиття, яка в ньому зазначена, тобто технічна причина залиття квартири відповідно до наведеної Методики нею не досліджувалася та не встановлювалася. Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність стороною позивача протиправності поведінки відповідачів, пов`язаною з порушеннями в експлуатації прибору нагріву в квартирі [ADDRESS] із-за закритих кранів на ньому, внаслідок чого неможливо встановити причинний зв`язок з їх діями та пошкодженнями в квартирі [ADDRESS] . Крім того, з дослідницької частини цього висновку вбачається, що експерт при проведені візуального огляду квартири [ADDRESS] виявила пошкодження у вигляді тріщин окремих плиток, здуття і відставання у приміщенні № 1 коридорі, площею 8,1 кв.м (аркуш 7 висновку), а також наявність слідів від залиття, пошкодження матеріалів оздоблення стін у вигляді жовто-коричневих плям, відставання і пошкодження крайок, пошкодження здуття, відставання та просідання клепок від основи, патьоків у вигляді жовтих плям, тріщин на віконному у косі у приміщенні № 8 кімнаті пл.20,4 кв.м ( аркуш 8 висновку), які є наслідком залиття 15.01.2022 року. Суд не погоджується з таким висновком експерта, оскільки виявлені нею пошкодження в Акті як первинному документі не відображені, та в ньому відсутні зауваження та заперечення позивачів щодо неповноти виявлених комісією пошкоджень, а також експертом не виключена можливість утворення цих пошкоджень внаслідок залиття квартири, що відбувалися раніше, що вбачається з заяви [PERSON] від 17.01.2022 року на ім`я начальника КП «ЖКС «Порто-Франківський», яку експерт також досліджувала. Також, в дослідницький частині зазначено, що експерт зробила обміри пошкоджень (аркуш 10 дослідження), але такі обміри нею не наведені в дослідницькій частині, хоча і застосовані в кошторисному розрахунку. Таким чином, суд дійшов висновку, що експертом безпідставно включені\~в розрахунок\~вартості \~ремонтно-будівельних\~робіт за\~зведеним кошторисним\~розрахунком види пошкоджень в квартирі [ADDRESS] , які не відображені в Акті. Згідно з пунктом 4\~статті 129 Конституції України\~однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Незважаючи на те, що чинним законодавством встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди, останній наділений правом здійснювати захист своїх прав та інтересів шляхом подання заперечень, доказів тощо, тобто вживати заходи, спрямовані на спростування такої презумпції. На спростування своєї вини у залитті квартири сторона відповідача надала висновок № 012/23 судової будівельно-технічної експертизи за заявою учасника цивільної справи, складений експертом Митніковим Г.П. 26.12.2023 року, згідно з висновком якого не було технічною причиною виходу з ладу трубопроводу системи центрального опалення на горищному приміщенні будинку [ADDRESS] , з якою пов`язується залиття квартири [ADDRESS] у цьому ж будинку та відсутній причинно-наслідковий зв`язок між закриттям кранів на приборі нагріву (радіаторів) в квартирі [ADDRESS] з виходом з ладу трубопроводу системи центрального опалення на горищному приміщенні будинку [ADDRESS] Такого висновку експерт дійшов на підставі візуального огляду, з урахуванням схеми та вузлів з`єднань системи трубопроводу центрального опалення, розташованого на горищному приміщенні, технічного стану пошкодженої іржею (в місці зварного шва) сталевої електрозварної труби частини трубопроводу, типу підключення приборів нагріву (радіаторів) в квартирі [ADDRESS] , температури повітря (15.01.2022 температура повітря: середньодобова 3,2 градусів Цельсія, мінімальна 0,5 градусів Цельсія, максимальна 5,6 градусів Цельсія, 17.01.2022 температура повітря: середньодобова 1,9 градусів Цельсія, мінімальна мінус 1,0 градусів Цельсія, максимальна 5,3 градусів Цельсія), яка виключає заморожування трубопроводу (труб) внутрішньобудинкової системи опалення на горищі, а також того факту, що з 15 по 18 січня 2022 року будинок був відключений робітниками КП «ЖКС «Порто-Франківський» від міської мережі теплопостачання для виконання ремонтних робіти внутрішньобудинкової системи опалення. Таким чином, на переконання суду, що сторона відповідача довела відсутність вини у заподіянні шкоди квартирі позивачів. Відповідно до ч. 1, ч. 5ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Слід також вказати, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку\~про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed