Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

17.07.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, вимоги у якому обґрунтовує тим, що 01.12.2017 року між сторонами було укладено шлюб про що Шевченківським районним у місті Києві відділом реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено відповідний актовий запис № 2423, який розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва 20.05.2021 року у справі №761/1357/. За період перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] було завдано [PERSON] матеріальну та моральну шкоду, у зв`язку з чим [PERSON] вирішено звернутись до суду із вимогою про відшкодування моральної шкоди з наступних підстав. 20.11.2015 р. між [PERSON] (Інвестор) та ТОВ «Компанія з управління активами «Бізнес-Гарант» («Фонд») було укладено інвестиційний договір № 7753/268- Х предметом якого є інвестиційна участь інвестора у будівництві офісно-житлового комплексу, що будується на перетині вулиць Павлівській та Златоустівській у Шевченківському районі м. Києва, об`єкт житлова квартира, будівельний номер 28, поверх 24-25, кількість кімнат 4, загальна проектна площа 184,00 кв. м. Відповідно до п. 4.2 вказаного договору розмір Загального інвестиційного внеску на момент укладення Договору, становить 4 634 960 грн. Відповідно до тристороннього Договору про відступлення права вимоги до Інвестиційного договору №7763/268-Х від 20.11.2015 р., укладеного 15.11.2017 р. між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Бізнес-Гарант», [PERSON] відступила [PERSON] право на отримання у власність частину квартири за Інвестиційним договором №7763/268-Х, укладеним 20.11.2015 р. між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Бізнес-Гарант». 01.12.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Шевченківським районним у місті Києві відділом реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено відповідний актовий запис № 2423. 17.01.2018 року між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Бізнес-Гарант» було укладено Договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пилипенко О.Ю., на підставі якого сторонами було зареєстровано право власності в рівних долях на квартиру за адресою: [ADDRESS] . З цього моменту [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , та донькою [PERSON] , [INFO] , та чоловіком [PERSON] проживали у квартирі за адресою: [ADDRESS] . При цьому фактично грошові кошти за вказану квартиру були сплачені [PERSON] на підставі Договору інвестування № 7763/268-х від 20.11.2015 року у розмірі 4 979 706,76 грн., була сплачена до 21.06.2016 року, що підтверджується довідкою ТОВ «Компанія з управління активами «Бізнес-гарант» за вих. № 359/2106-16д від 21.06.2016. Так, зі свого банківського рахунку в АТ «ОТП БАНК» [PERSON] перерахувала на банківський рахунок ТОВ «Компанія з управління активами «Бізнес- гарант» на виконання Договору інвестування № 7763/268-х від 20.11.2015 року за період з 23.11.2015р. по 16.06.2016р. - 4 979 706,76 грн. Тобто, грошові кошти за квартиру були сплачені [PERSON] до укладення шлюбу між нею та [PERSON] . Фактичні шлюбні відносини [PERSON] та [PERSON] припинено у травні 2019 року. В період з серпня по листопад 2019 року [PERSON] багаторазово приходив до квартири та пошкодив усі меблі, демонтував двері. В листопаді 2019 року [PERSON] забрав усі речі з квартири (в тому числі речі [PERSON] ), меблі, здійснив демонтаж електрики, каналізації та водопостачання, внаслідок чого проживати в квартирі було неможливо. Вказані обставини мали суттєвий вплив на свідомість дітей [PERSON] , що підтверджується, зокрема висновком № 248 від 06.12.2019 року та психологічного обстеження, відповідно до якого емоційно-вольова сфера дітей визначається наявністю високого рівня агресивності, середнього рівня тривожності та ригідності, що може бути спричинено особистісними характеристиками дітей та реакцією на раптовий переїзд, конфлікти, які дитини спостерігала під час спільного проживання з вітчимом. У зв`язку з відсутністю іншого житла, [PERSON] було почато проведення ремонтних робіт, почато встановлення нових меблів, сантехніки тощо. 20.05.2021 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/1357/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Однак, у червні 2021 року [PERSON] знову з`явився до квартири, зіпсував всі виконані ремонтні роботи та почав погрожувати [PERSON] , що у разі продовження здійснення ремонту в квартирі, він знову все знищить та погрожував розправою їй та її дітям, що підтверджується заявою [PERSON] від 02.06.2021 року до Служби у справах дітей по Шевченківському району м. Києва. Окрім цього, у листопаді 2017 року, до укладення шлюбу та проживання однією сім`єю [PERSON] було замовлено автомобіль марки AUDI моделі A3 Limousine SPECIAL, 2017 р.в., колір чорний, номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] у салоні Дочірнього підприємства «АУДІ ЦЕНТР ВІПОС». 01.12.2017 року між сторонами укладено шлюб. Вже 13.12.2017 року між [PERSON] та Дочірнім підприємством «АУДІ ЦЕНТР ВІПОС» укладено Договір купівлі-продажу №1367_507337, відповідно до якого [PERSON] придбала у свою власність автомобіль марки AUDI моделі A3 Limousine SPECIAL, 2017 р.в., колір чорний, номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . 13.12.2017 року [PERSON] було внесено кошти в сумі 727 296,81 грн зі свого особистого рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» [NUMBER] , що підтверджується заключною випискою Дочірнього підприємства «АУДІ ЦЕНТР ВІПОС» за період з 13.12.2017 по 13.12.2017 року. [PERSON] не надавав кошти на придбання автомобіля, не перераховував кошти на особистий рахунок [PERSON] , щоб вона придбала автомобіль. Тобто, [PERSON] придбала спірний автомобіль за свої власні кошти через два тижні після укладення шлюбу, [PERSON] кошти на придбання авто не надавав, однак [PERSON] вирішено стягнути в судовому порядку на свою користь частину вартості автомобіля на підставі видуманих фактів. На даний час справа перебуває у провадженні Верховного суду на стадії касаційного оскарження. Враховуючи викладене, вважаю, що [PERSON] шляхом обману та зловживанням довірою [PERSON] заволодів майном, а саме часткою квартири за адресою: [ADDRESS] та в подальшому умисно знищив все майно в квартирі, а також наразі намагається стягнути з [PERSON] частину вартості автомобіля, за який ним не було внесено жодних коштів, що в сукупності призвело до понесення [PERSON] численних збитків та значної моральної шкоди. 05.07.2024 року [PERSON] подано до Шевченківського ВП ГУНП заяву про злочин. 31.05.2024 року з метою визначення ступеню моральних страждань та оцінки моральної шкоди [PERSON] пройдено комплексну психолого-соціальну експертизу. Так, під час проведення експертизи було встановлено, що [PERSON] завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях через аморальні дії колишнього чоловіка, що призвели до втрати можливості володіти, користуватись та розпоряджатись проінвестованою та збудованою квартирою, залишаючись формально власником її частини; фізичному болі та душевних стражданнях у зв`язку із наданням легких тілесних ушкоджень. Додатковими психотравмуючими подіями є відсутність каяття і добровільного відшкодування моральної шкоди, що змусило [PERSON] звертатись до суду за захистом порушених прав, нести додаткові витрати на комплексну психолого-соціальну експертизу. Також, експертизою встановлено, що [PERSON] внаслідок тривалого психологічного напруження зазнала сильних душевних страждань, потребує вжиття додаткових заходів для відновлення свого психологічного здоров`я. Психологічна дезадаптація проявляється у нав`язливих спогадах про обставини пригоди, часткової втрати задоволення від звичайної діяльності (ангедонія), відчутті незахищеності, неспроможності зосередитись, втраті енергійності, психомоторному пригніченні, тривожності, депресивності, страхах, особливо при спогадах, які повторюються. Фізична дезаптація проявляється у складнощах власного самообслуговування, погіршенні зовнішнього вигляду. Соціальна дезаптація проявляється у помітній втраті колишніх інтересів і захоплень, обмеженні спілкування і активного відпочинку, пригніченому настрої, зниженні соціального авторитету, частковому зниженні самооцінки. Матеріальна дезаптація проявляється у втраті можливості проживати у квартирі, у відсутності комфорту, зростанні витрат, зниженні доходів, погіршенні рівня життя. Трудова дезаптація проявляється у зниженні працездатності, конкурентності в праці, стримуванні кар`єрного росту, втратах перспектив на майбутнє. Вказані обставини призвели до значної та тривалої проблематизації життя [PERSON] . В обґрунтування розміру моральної шкоди позивачем надано висновок, відповідно до якого орієнтовний розмір завданих [PERSON] страждань (моральна шкода), з урахуванням ставлення суспільства до подібних правопорушень, психодіагностики особистості позивача та судової практики Вищих судів у подібних правовідносинах становить грошова компенсація 50 мінімальних заробітних плат + 10% = 440 000 грн. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] , просить стягнути на свою користь з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] , моральну шкоду у розмірі 440 000 грн., а також судові витрати. 19.08.2024 року до суду надійшов від представника відповідача [PERSON] , [PERSON] , відзив на позов, в якому зазначено щодо пошкодження спірної квартири, то [PERSON] не надано жодного доказу на підтвердження даного факту з встановленням в будь-якому процесуальному документі вини чи притягнення до будь-якої відповідальності. З даного питання [PERSON] не притягнуто до відповідальності та немає з цього приводу рішення яке набрало законної сили. А твердження [PERSON] є лише припущенням, на яких не може ґрунтуватися законне рішення та докази. Так, позивачка зверталася до суду про видачу обмежувального припису двічі. Постановою Верховного Суду України від 10.02.2021р. у справі 761/49109/19 касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення попередніх інстанцій про відмову в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису залишено в силі. Так, в Постанові касаційної інстанції зазначено: «На підтвердження вимог заяви про видачу обмежувального припису [PERSON] надала копії витягу з Єдиного державного реєстру кримінальних проваджень відповідно до яких 15 серпня 2019 року внесено відомості за заявою [PERSON] за фактом нанесення тілесних ушкоджень (частина перша статті 125 КК України). Проте [PERSON] про підозру у вчиненні вказаного правопорушення не повідомлялося, до адміністративної чи кримінальної відповідальності у будь-якому вигляді за вказаним фактом не притягався, будь-яких доказів на підтвердження нанесення тілесних ушкоджень або вчинення ним психологічного насильства матеріали справи не містять». Позивач посилається на ряд злочинних дій з боку [PERSON] , однак, жодних доказів наявності його вини до матеріалів справи не надано. Так, в обох справах в обох рішеннях суду зазначено про те, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів вчинення [PERSON] психологічного насильства щодо заявника та її дітей, а ствердження заявника про те, що [PERSON] чинить психологічне насильство щодо неї та її дітей, суд не може покласти в основу рішення, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, крім того, відсутні судові рішення, які набрали законної сили щодо нанесення тілесних ушкоджень заявнику чи пошкодження її майна, тому суду не доведено належними засобами доказування, що заінтересована особа [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо заявника та її дітей. Окрім цього, суду не надано будь-яких доказів щодо внесення хоча б одного випадку психологічного насильства до Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства, а за таких обставин суд вважає заяву необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню (рішення у справі №761/39675/19). Рішення набрало законної сили. Таким чином, заявником не надано суду належних та допустимих доказів вчинення [PERSON] психологічного та фізичного насильства щодо заявника та їх дітей, а самі лише твердження заявника про те, що [PERSON] чинить психологічне, економічне та фізичне насильство щодо сина, суд не може покласти в основу рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи. Що стосується моральної шкоди. Оскільки матеріали справи не містять жодного доказу, окрім слів позивачки щодо причетності [PERSON] до цих всіх злочинів, як і немає відповідного рішення з питання притягнення до відповідальності, то, відповідно і підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні так як не доведено причинно-наслідковий зв`язок між фізичним станом [PERSON] та вчиненими діями, якщо такі б були з боку [PERSON] . З питання псування речей та приведення спільної квартири до непридатного стану позивачка зверталася неодноразово, однак, такі твердження разом з доводами не знайшли свого відображення в рішеннях судів. Зокрема, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2024 року, справа №761/10489/23 в позові про відшкодування заподіяних збитків та моральної шкоди, відмовлено. Висновок, наданий позивачем, жодним чином не може бути доказом того, що саме відповідач привів спільну квартиру до непридатного для проживання стану, тим самим спричинивши моральну шкоду позивачці на 440000грн. Даний висновок лише доводить наявність спричиненої моральної шкоди, однак не вказує на особу з вини якої це могло статися. Висновок зроблено лише зі слів позивачки. Вона повідомила експертам, що спричинило їй моральні страждання, а експерти встановили, що дійсно мають місце такі психотравмуючі факти в житті [PERSON] . Експерти не є органом досудового розслідування, тим більше не є судовою установою, яка встановлює наявність вини особи. З урахуванням таких самих доводів та доказів, які використані при складанні Висновку комплексної психолого-соціальної експертизи №31-05-24 моральної шкоди потерпілого, вже було заявлено позовні вимоги позивачкою, в задоволенні яких відмолено (справа №761/10489/23). Що стосується скріншотів з телефону, то з них не можливо зробити висновок про кого йдеться та яке відношення позивачка та відповідач мають до цієї переписки. Це не є доказом в розумінні статті 77 ЦПК України. Враховуючи викладене, представник відповідача не вбачається жодної підстави для задоволення позову, в зв`язку з чим просить відмовити в його задоволенні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , [PERSON] просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] , [PERSON] , у судовому засіданні просила відмовити в позові з підстав, наведених у відзиві. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. В обґрунтування позовних вимог, позивачем надано суду: копію інвестиційного договору №7763/268-Х від 20.11.2015 року, укладено між [PERSON] та ТОВ «Компанія з управління активами «Бізнес-Гарант» (а.с.22-32); копію договору купівлі-продажу квартири від 17.01.2018 року, укладеного між продавцем ТОВ «Компанія з управління активами» «Бізнес-Гарант» та покупцями [PERSON] , [PERSON] (а.с. 35-38); акт прийом-передачі квартири від 17.01.2018 року за вказаним договором (а.с.41); платіжні квитанції [PERSON] від 17.01.2018 року за договором купівлі-продажу від 17.01.2018 року (а.с.49, 51); копію заяви [PERSON] від 02.06.2021 року до Служби у справах дітей та сім`ї РДА в м. Києві (а.с.53-56); копії свідоцтв про народження дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьками яких є сторони у справі (а.с.71, 72); копію рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20.05.2021 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , що набрало законної сили 24.06.2021 року (а.с.57-58, 59); копію висновку №248 від 06.12.2019 року психологічного обстеження дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.60-63); копію заключної виписки за період з 13.12.2017 року по 13.12.2017 року; копії фотокарток (а.с.73, 74, 75, 76); копії скрін-шотів переписки (а.с.76, 77, 78); копію висновку комплексної психолого-соціальної експертизи №31-05-24 моральної шкоди [PERSON] (а.с.79-97). Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Стаття 23 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За положеннями ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Стаття 4 Закону визначає, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, \~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 1 ст. 79 ЦПК України, визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями\~чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до пункту 5, пункту 9\~Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У Постанові ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20 визначено умови, необхідні для компенсації моральної шкоди, а саме: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (Постанова ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20). Суд зазначає про те, що позивачем, в інтересах якої діє адвокат Шматько Т.М., під час судового розгляду даної справи, заподіяння моральної шкоди з боку відповідача належним чином не доведено. Наведені позивачем в позовній заяві обставини та додані копії вищевказаних документів, фотокарток та скрін-шотів, не свідчать про наявність причинного зв`язку між душевними, фізичними стражданнями позивача і бездіяльністю або діями відповідача [PERSON] , вини останнього в її заподіянні, а тому в задоволенні вимог позивача слід відмовити. У зв`язку із відмовою в задоволенні позову [PERSON] , понесені нею судові витрати за ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на її користь не підлягають.

Outcome: dismissed