Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Зміст заяви У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, заінтересована особа: Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просить оголосити померлим громадянина України [PERSON] , який народився [INFO] у с. Вовче, Красноармійського району, Донецької області, що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , від дня його вірогідної смерті - [INFO] у смт. Очеретине, Покровського району, Донецької області, що є тимчасово окупованою територією України. Вимоги заяви мотивовані тим, що [INFO] року о 12 год 20 хв було влучання у багатоповерховий (5 поверхів) будинок, за адресою: [ADDRESS] , під завалами будинку ймовірно загинули [INFO] місцевих мешканців. Заявниця зазначає, що її чоловік - [PERSON] загинув на місці підвалу другого під`їзду будинку [ADDRESS] внаслідок прильоту авіаційної бомби, під час якого повністю зруйновано другий під`їзд та повністю обвалились міжповерхові перекриття, а також частково зруйнований третій під`їзд будинку. Тіло померлого [PERSON] залишилось придавлене плитою в підвалі. На даний час неможливо проведення розбору із-за постійних активних бойових дій. Щодо загибелі [PERSON] були внесені відповідні відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження № 22024050000001105 від 14.04.2024 за ч. 2 ст. 438 КК України. У зв`язку з неможливістю з об`єктивних причин отримати на зазначеній території документи, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, заявниця змушена звернутися до суду для встановлення факту смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , уродженця Красноармійського району Донецької області, який загинув [INFO] , з метою подальшого отримання свідоцтва про смерть. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року прийнято до розгляду вищевказану заяву. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року зупинено провадження у цивільній справі № 754/14552/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 755/11021/22. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29 січня 2025 року поновлено провадження у даній цивільній справі. Заявниця та її представник підтримали вимоги заяви та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засіданні не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Фактичні обставини справи, встановлені судом Заявниця - [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.09.2009. [PERSON] та [PERSON] (син) зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб № 3003-5002482387 від 04.01.2023 та № 30035002647440 від 16.03.2023 їхня адреса як ВПО вказана: [ADDRESS] . Відповідно до довідки начальника СВ відділення поліції № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції Пономаренка Ю. від 27 квітня 2024 року за № 2247/305/02-2024 13.04.2024 в ITC ІПНП відділення поліції № 1 Покровського РУП ГУНП з Донецькій області за № 3318 зареєстрований факт авіаудару по будинку [ADDRESS] , під завалами якого загинули 6 цивільних мешканців, серед яких [PERSON] , [INFO] , мешкав [ADDRESS] . У зв`язку з активними бойовими діями дістати тіла загиблих з-під завалів будинку не виявилося можливим. Вказане повідомлення було передано до ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях для прийняття рішення згідно зі ст. 214 КПК України, за ознаками ст. 438 КК України, за фактом порушення законів та звичаїв війни (ЄРДР № 22024050000001105 від 14.04.2024 за ч. 2 ст. 438 КК України). Вищевказані обставини також підтверджуються протоколом огляду місця події, складеним [INFO] року старшим слідчим СВ відділення поліції № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції Овчаренко М.І. та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 22024050000001105 від 14 квітня 2024 року. Норми права та мотиви суду Частиною третьою статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Положеннями ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України запроваджено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до тепер. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зазначено: «96. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. 97. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. 98. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. 99. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. 100. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності». Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надані заявницею докази у своїй сукупності дають підставу припускати загибель чоловіка заявниці - [PERSON] під час нанесення авіаудару по житловому будинку, в якому він перебував, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved