Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

15.04.2019 року прокурор в інтересах держави в особі Харківської міської ради (далі - ХМР) звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі продажу, скасування державної реєстрації права власності, про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу від 05.02.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А., реєстраційний номер №521, про відчуження [PERSON] на користь [PERSON] нежитлового приміщення літ. «Б-2», гаражу № [NUMBER] , площею 20,9 кв.м., розташованого на другому поверсі за адресою: [ADDRESS]; скасувати запис №45374332 від 05.02.2019 про державну реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлове приміщення літ. «Б-2», гаражу № [NUMBER] , площею 20,9 кв.м. розташованого на другому поверсі за адресою [ADDRESS]; зобов`язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 20,9 кв.м., привести її у попередній стан для подальшого використання шляхом знесення самовільно збудованого об`єкту нерухомості гаражного боксу № [NUMBER] , розташованого на другому поверсі двоповерхової будівлі по [ADDRESS] . Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Згідно з автоматизованим розподілом справа розподілена на суддю Гольник Л.В. Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави Гольник Л.В відновлено провадження у справі та справу прийнято до провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 03.07.2024 задоволено клопотання прокурора та залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Л.В. від 18.09.2024 року закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. Позов мотивований тим, що вивченням місцевою прокуратурою № 3 питання наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у сфері земельних відносин встановлено порушення вимог законодавства під час використання земельних ділянок, розташованих на території Немишлянського району м. Харкова. Державним реєстратором Чугуївської міської ради Харківської області Рєзановою І.Ю. 21.06.2017 прийняте рішення про державну реєстрацію під № 35789933. На підставі цього рішення внесла відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр) про об`єкт нерухомого майна № 1282119463101, а саме на нежитлове приміщення літ. «Б-2», гараж № [NUMBER] , на другому поверсі, загальною площею 20,9 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS], а також внесла відомості про право приватної власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за [PERSON] на підставі Відомості про технічний стан нерухомого майна серія та номер 07/06-17, що виданий 14.06.2017 ТОВ «Харківське обласне підприємство містобудування, архітектури та землевпорядкування». Реєстрація вказаного новозбудованого об`єкту нерухомого майна була проведена за [PERSON] державним реєстратором всупереч вимог п. 42 та п. 81 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20.12.2018 у справі № 636/3759/17, яке набрало законної сили, позовні вимоги прокурора задоволено та скасовано рішення державного реєстратора Чугуївської міської ради Харківської області про державну реєстрацію прав права власності [PERSON] на нежитлове приміщення літ. «Б-2», гараж № [NUMBER] , на другому поверсі, загальною площею 20,9 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] . Проте відповідно до даних Державного реєстру нерухомого майна та їх обтяжень вказане нерухове майно на підставі договору купівлі-продажу від 05.02.2019, за реєстраційним № 521, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А., зареєстроване за [PERSON] . Наявність у Державному реєстрі запису про державну реєстрацію за [PERSON] вказаного нерухомого майна чинить перешкоди у фактичному поновленні порушеного права територіальної громади м. Харкова на земельну ділянку, самовільно зайняту під час самовільного будівництва гаражу, що є підставою представництва прокурором інтересів держави в особі Харківської міської ради. [PERSON] , вчиняючи правочин, достовірно знав, що державну реєстрацію права власності на вищевказане нежитлове приміщення (гараж № [NUMBER] ) скасовано рішенням суду, що набрало законної сили. Вважають, що правочин, вчинений [PERSON] на підставі документів, які містять недостовірні відомості, є недійсним. Чугуївським міським судом Харківської області встановлено, що будівництво вказаного гаражу відбувалося на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка належить територіальній громаді м. Харкова. Фактичними підставами позову є наявність на спірній земельній ділянці нежитлового приміщення літ. «Б-2», гаражу № [NUMBER] , загальною площею 20,9 кв.м., що чинить перешкоди у фактичному поновленні порушеного права територіальної громади міста Харкова на земельну ділянку, самовільно зайняту відповідачем під час самочинного будівництва гаражу, а предметом позову є вимога про зобов`язання звільнити спірну ділянку шляхом знесення самочинно збудованого гаражного боксу № [NUMBER] та повернути ХМР вказану самовільно зайняту земельну ділянку із посиланням на ст. 376 Цивільного кодексу України, ст. ст. 125, 126, 212 Земельного кодексу України. Вказані обставини стали підставою для звернення прокурора до суду. 04.03.2020 року до суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] на позовну заяву прокурора, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно неможливо за відсутності порушень чинного законодавства. Вказує, що гаражний бокс знаходиться на другому поверсі та розміщено згідно земельного висновку в межах земельної ділянки ГБТ «Нізмений», що підтверджується відповіддю ФОП [PERSON] , з якої чітко вбачається «при дослідженні шляхом накладення та порівняння контурів місцевості отриманих результатів проведення кадастрової зйомки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , на якій розташований ГБТ «Нізмений» та нежитлових приміщень літ. «Б-1» (двоповерхові гаражі № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] ), розташування яких зазначено в « [INFO] » доданій до адвокатського запиту від 25.12.2017 року та на які було показано [PERSON] та [PERSON] , з Актом визначення меж та площі земельної ділянки, складеного 26.10.2009 року, замовником якого є ГБТ «Нізмений», прийшов до висновку, що нежитлові приміщення літ. «Б-1» (двоповерхові гаражі № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] зазначені в «Схемі розташування гаражів»), в межах своїх зовнішніх стін, розташовані в межах границь земельної ділянки ГБТ «Нізмений», розташованого за адресою: [ADDRESS] , які визначені в Акті визначення меж та площі земельної ділянки, складеного 26.10.2009 року. Звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення об`єкту нерухомості - гаражу, який розташований на другому поверсі двоповерхової споруди не є можливим в зв`язку з тим, що порушуючи єдиний комплекс нерухомого майна, а саме будівлю літ. Б-2, в яку також входять гаражні бокси 1, 2 , 3 , 4, 5 та інші бокси гаражного товариства, може привести до пошкодження майна інших власників. Позивачем у справі не визначено коло усіх осіб, які є власниками майнового комплексу (22 гаражів боксового типу), що розташований за адресою: [ADDRESS] та їх правового статусу (т. 1, а.с. 204-208). 17.03.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив прокурора. Попри те, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Чугуївського міського суду скасовано та закрито провадження у справі, однак підставою області скасовано та закрито провадження у справі, підставою для скасування вказаного рішення та закриття справи стало те, що даний спір не є публічно-правовим, а випливає із спору про право та має вирішуватись судами в порядку цивільного судочинства. Однак, договір купівлі-продажу від 05.09.2019 за № 521 не містить інформації про кадастровий номер земельної ділянки чи прав власності/користування на землю у документі не зазначено. Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає права власності на ці об`єкти. Вироком Фрунзенського районного суду м. Харковаа від 21.10.2018, який набрав чинності, голову правління ГБТ «Нізмений» [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України. При цьому, затвердженим проектом на будівництво гаражних боксів ГБТ «Нізмений» передбачалося будівництво лише одноповерхових гаражів, про що знав [PERSON] . Останнім не було надано доказів, які б вказували на відведення належним чином земельної ділянки для будівництва гаражу № [NUMBER] . Враховуючи те, що на земельну ділянку по [ADDRESS] будь-яких прав не зареєстровано, рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або користування (оренду) не приймалося, вказане свідчить про те, що земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади. Просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (т. 1, а.с.214-225). 08.04.2020 року до суду надійшли заперечення відповідача [PERSON] , в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Звертає увагу, що гаражний бокс № [NUMBER] входить до складу єдиного майнового комплексу (т.1, а.с. 231-233). Відповідач [PERSON] направила до суду відзив на позовну заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позовних вимог прокурора. Вказує, що висновок будівельно-технічної експертизи про можливість окремого знесення спірного гаражу без порушення прав та інтересів користувачів суміжних гаражних боксів у справі відсутній. Крім того, на адресу відповідача від ГУ ДПС у Харківській області надійшло повідомлення від 29.06.2023 року про сплату земельного податку, який нею сплачений. Окреме задоволення вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на спірне приміщення не призведе до реального поновлення порушених прав територіальної громади, не спричинить звільнення земельної ділянки. Верховний Суд у постанові від 15.02.2023 року у справі № 645/3628/18 за позовом прокурора у подібній справі відмовив у позові (т. 2 , а.с.133-135). У судовому засіданні прокурор позові вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У судове засідання представник позивача ХМР не з`явився, заяв та клопотань до суду не подавав. 22.05.2019 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова направив пояснення з приводу подання прокурором позову в інтересах ХМР, в яких просив позовні вимоги прокурора задовольнити у повному обсязі. Вказує, що прийняття в експлуатацію об`єкта здійснюється уповноваженими органами у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю ХМР є єдиними органом державної влади, уповноваженим на встановлення факту готовності об`єкту до експлуатації та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на території м. Харкова (щодо об`єктів з класами наслідків СС1 та СС2). Тому для державної реєстрації права власності на новозбудований або реконструйований об`єкт додержавного реєстратора надається документ, що підтверджує прийняття такого об`єкту до експлуатації. (т. 1, а.с. 35-40). Відповідачі у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду. Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку. Встановлено, що відповідно до рішенням ХМР від 27.03.2002 року № 474 ГБТ «Нізмений» дозволено розміщення гаражів на [ADDRESS], тимчасово, до початку реконструкції району (т. 1, а. с. 228). 19.06.2017 року державний реєстратор Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанова І. Ю. прийняла рішення про державну реєстрацію № 35789933 та внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна № 1282119463101, а саме гараж № [NUMBER] на другому поверсі, площею 20,9 кв. м, який розташований за адресою: [ADDRESS] та реєстрацію права приватної власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за [PERSON] (т. 1, а. с. 16-17). На підставі договору купівлі-продажу, який посвідчено 04.07.2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л. А., зареєстрованого в реєстрі за № 521, [PERSON] передав у власність [PERSON] нежитлове приміщення літ. «Б-2», гараж № [NUMBER] , другий поверх, загальною площею 20,9 кв. м, який розташований за адресою: [ADDRESS] (т. 1, с. 16-17, 53). Згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій та можливості подальшої експлуатації гаражного боксу № [NUMBER] в літ. «Б-2» за адресою: [ADDRESS], на території ГБТ «Нізмений» нежитлове приміщення - гараж «6» є гаражним боксом, що знаходиться в єдиному приміщенні і є його невід`ємною частиною. Технічний стан основних будівельних конструкцій, приміщень гаражного боксу № [NUMBER] забезпечують достатню несучу здатність для надійної та безпечної подальшої експлуатації та приміщення в цілому. Гаражний бокс за своїми характеристикам відноситься до ІІ ступені вогнестійкості. Подальша експлуатація гаражного боксу технічно можлива. Гаражний бокс, що досліджується, знаходиться в структурі єдиного комплексу нежитлового приміщення (гаражні бокси) та відповідає архітектурним, пожежним та санітарним нормам, може використовуватися за цілевим призначенням. (Т. 1, а.с.224-244). Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20.12.2018 року в адміністративній справі № 636/3750/17 позов заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Чугуївської міської ради Харківської області та державного реєстратора відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанової І. Ю., треті особи: [PERSON] , управління освіти адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію визнання прав та їх обтяжень задоволено. Скасовано рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанової І. Ю. від 21.06.2017 року № 35789933 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під реєстраційним № 1282119463101, запис № 21045644, а саме: право власності [PERSON] на нежитлове приміщення літ. «Б-2», гараж № [NUMBER] , загальною площею 20,9 кв. м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а. с. 18-24). Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019 року рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 20.12.2028 року у справі № 636/3750/17 скасовано, закрито провадження у справі (т.1, ас. 226-227). Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.12.2020 року у справі 645/3419/20 позов заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №3, поданої в інтересах Харківської міської ради до [PERSON] , Державного реєстратора відділу Державної реєстрації Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанової Ірини Юріївни, треті особи: Управління освіти адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, [PERSON] , про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення №35789933 державного реєстратора відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Рєзанової І.Ю. від 21.06.2017 року про державну реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлове приміщення літ. «Б-2», загальною площею 20,9 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] . Постановою Полтавського апеляційного суду від 16.03.2023 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.12.2020 року залишено без змін. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можуть ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою статті 203 цього Кодексу (зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності та волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі), п`ятою (правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним) та шостою (правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей). Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна був укладений між [PERSON] та [PERSON] . Однак зважаючи на постанову Полтавського апеляційного суду від 16.03.2023 року продавець не був власником. Враховуючи те, що оспорювати правочин має право заінтересована особа, яка не була стороною правочину, у випадку придбання майна в особи, яка не мала права його відчужувати, дана обставина є підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 05.02.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А., реєстраційний номер №521, про відчуження [PERSON] на користь [PERSON] нежитлового приміщення літ. «Б-2», гаражу № [NUMBER] , площею 20,9 кв.м., розташованого на другому поверсі за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) встановлювала такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: скасування записів про проведену державну реєстрацію прав; скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Враховуючи те, що судом визнано недійсним договір купівлі-продажу від 05.02.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А., реєстраційний номер №521, про відчуження [PERSON] на користь [PERSON] нежитлового приміщення літ. «Б-2», гаражу № [NUMBER] , площею 20,9 кв.м., розташованого на другому поверсі за адресою: [ADDRESS], то підлягає задоволенню позовна вимога про скасування запису №45374332 від 05.02.2019 про державну реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлове приміщення літ. «Б-2», гаражу № [NUMBER] , площею 20,9 кв.м., розташованого на другому поверсі за адресою [ADDRESS]. Щодо позовної вимоги про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною другою статті 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органом місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Пунктами «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу (далі - ЗК) України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Відповідно до частин першої, другої статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (статті 125, 126 ЗК України). Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Стаття 212 ЗК України визначає, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно із частиною четвертою статті 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. При цьому знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Відповідно до частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. З урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 цього Кодексу та статті 212 ЗК України, вимога про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки із приведенням її у попередній стан шляхом знесення самочинно побудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою. Так, гараж № [NUMBER] , літ. «Б-2», площею 20,9 кв. м за адресою: [ADDRESS], розташований на другому поверсі та поєднаний в одну будівлю з іншими гаражними боксами, якими користуються інші особи. Висновок будівельно-технічної експертизи про можливість окремого знесення спірного гаража без порушення прав та інтересів користувачів суміжних гаражних боксів, у справі відсутній. Отже, спірні правовідносини безпосередньо стосуються прав, інтересів та обов`язків користувачів суміжних гаражних боксів, яких до участі у справі, як співвідповідачів залучено не було. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2023 року у справі № 645/3784/18 (провадження № 61-14914св21), у постанові Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 645/3628/18 (провадження 61-15270св21). За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позовних вимог прокурора в частині позовної вимоги про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки у зв`язку з неналежним суб`єктним складом відповідачів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Суд враховує те, що прокурор сплатив судовий збір у першій, апеляційній та касаційній інстанції на загальну суму 12 289 грн. (т. 1, а.с.1,, 108, 167; т. 2 а.с. 93), тому вказану суму розподіляє пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial