Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

25 березня 2024 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на частки спадкового будинковолодіння. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. Спадщину після його смерті фактично прийняла його дружина [PERSON] та позивач, які проживали і були зареєстровані із спадкодавцем на момент його смерті, однак у встановленому порядку не оформили своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частину житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] . На випадок своєї смерті вона залишила заповіт, посвідчений секретарем Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 01.04.2010 року, яким призначила спадкоємцем усього свого майна позивача [PERSON] . Іншими спадкоємцями за законом майна [PERSON] та [PERSON] є їх син [PERSON] , який у встановленому порядку відмовився від прийняття спадщини та дочка [PERSON] , яка відповідними чином не прийняла спадщини. Через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину у органах нотаріату. Просить визнати за нею право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04 квітня 2024 року позовну заяву прийнято судом та відкрито провадження у справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник Швед А.І. позов підтримали та просять його задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає повністю та просить проводити розгляд справи у його відсутності. Представник Оваднівської сільської ради в судове не з`явився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали. Просять відмовити його задоволенні, оскільки позивач не має ніякого права на спірне майно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.01.1961 р. та були подружжям, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] . Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що позивач є донькою [PERSON] та [PERSON] . В судовому засідання встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є також дітьми [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] . Із свідоцтва про право власності на жилий будинок від 30.01.1989 р. вбачається, що на час відкриття спадщини [PERSON] був власником житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.ст. 22, 28 КпШС, який діяв на час виникнення права власності, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Оскільки спірний будинок був нажитий [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу, тому відповідно до наведених норм він вважається спільним сумісним майном і їхні частки у даному майні становлять по частини будинку. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому частину житлового будинку. Згідно з ст. 529 ЦК УРСР, котра діяла на час відкриття спадщини, [PERSON] , як дружина [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будучи дітьми [PERSON] , є спадкоємцями частки будинку першої черги в рівних частках за законом після смерті майна [PERSON] . Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З дослідженої судом довідки Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 11.09.2018 р. № 2076 встановлено, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. У фактичне володіння житловим будинком [ADDRESS] з дня смерті [PERSON] вступила його дружина [PERSON] та його донька [PERSON] , які на день смерті спадкодавця проживали і були зареєстровані з ним за однією адресою. Крім того, згідно з інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07.03.2019 р. спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Враховуючи, що [PERSON] , котрій належить частки у даному будинку, та [PERSON] фактично вступили в управління спадковим майном, тому відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , в тому числі по частки спірного житлового будинку, з моменту відкриття спадщини, тобто з 01.12.1991 р. Беручи до уваги, що [PERSON] на час відкриття спадщини належало частини будинку та після смерті [PERSON] вона прийняла частину будинку, тому після прийняття спадщини їй належить частини будинку, а позивач має право на спадкування відповідно його частини. Оскільки інші спадкоємці за законом першої черги - [PERSON] та [PERSON] фактично не вступили в управління або володіння спадковим майном та не подавали державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тому вважаються такими, що не прийняли спадщину. Згідно з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №01. З дослідженого судом заповіту від 01.04.2010 р., котрий не змінювався та не скасовувався, встановлено, що [PERSON] заповіла усе належне їй майно [PERSON] . Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10 липня 2019 року стверджується, що за [PERSON] , [INFO] ІПН [NUMBER] , яка проживає по [ADDRESS] визнано право приватної власності на частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . З повідомлення державного нотаріуса від 11.03.2024 р. встановлено, що [PERSON] із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно будинок [ADDRESS] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Одним із способів захисту цивільних прав ст. 16 ЦК України передбачає визнання права. Суд погоджується із доводами позивача, що вона є спадкоємцем спірного будинку за законом після смерті свого батька [PERSON] , котра у встановлений законом строк прийняла спадщину, однак із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на дане майно не може оформити спадкові права, тому право власності позивача підлягає захисту шляхом його визнання за ним. Оскільки судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , позивач мала право на спадкування за законом 1/4 частини спірного будинковолодіння, тому її вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved