Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

[PERSON] 31.01.2025 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що шлюб з відповідачем зареєструвала 25.02.2002 р. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Протягом сумісного життя з відповідачем не змогли знайти спільної мови при вирішенні сімейних питань, відбувалися постійні конфлікти, сварки, непорозуміння. У вересні 2023 р. відповідач виїхав за кордон, з того часу сім`єю не цікавиться, живе своїм життям. Все це призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. В зв`язку із цим припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Позивач вважає що їх сім`я розпалася повністю і зберегти її не можливо, тому час на примирення просить не надавати оскільки шлюб носить формальний характер. Позивач просить суд винести рішення яким шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, подала до суду заяву про слухання справи без її участі, наполягає на розірванні шлюбу, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив позивач в своїй заяві поданій до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 25.02.2002 у відділі реєстрації актів громадянського стану Кам`янець-Подільського міського управління юстиції, актовий запис № 197. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалося. В зв`язку із різними характерами та різними поглядами на життя в сім`ї часто виникали сварки та непорозуміння в зв`язку із чим сторони з вересня 2023 р. припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч.1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Звертаючись до суду із позовом, позивач вказувала, що не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя призвело до їх фактичного припинення. Ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання також припинено. Позивач вважає збереження вказаного шлюбу неможливим. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, позивач заперечує проти поновлення шлюбних відносин з відповідачем що свідчить про наявність підстав для розірвання шлюбу відповідно до вимог статей\~24,\~56 СК України. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому підстав для збереження \~сім`ї немає.

Outcome: approved