Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду та просить встановити факт належності її померлій [INFO] матері [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] та визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на зазначений вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, мотивуючи тим, що є спадкоємицею після смерті матері, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки мати за життя остання не оформила правовстановлюючий документ на житловий будинок у встановленому законом порядку. Сторони про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання були повідомлені належним чином, але у засідання не з`явились, просять справу розглядати без їх участі, представник відповідача щодо вирішення спору покладається на думку суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. [PERSON] померла [INFO] , позивач є її дочкою, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 05 серпня 2024 року, про народження серії [NUMBER] від 25 липня 1970 року та про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15 грудня 1990 року. Відповідно до витягу№51 від 22 січня 2025 року із погосподарської книги №7 на 2024 2028 роки власником житлового будинку [ADDRESS] , номер об`єкта по господарського обліку 0344, є [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У суду немає підстав не довіряти наявним у матеріалах справи документам, а тому суд вважає факт належності її померлій [PERSON] зазначеного вище домоволодіння доведеним. Встановлення цього факту необхідне для реалізації позивачем спадкових прав. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За життя [PERSON] розпорядилась належним їй майном та заповіла його позивачу у справі, дочці [PERSON] , про що свідчить копія заповіту від 20 травня 2004 року. Позивач прийняла спадщину після смерті матері й 04 лютого 2025 року отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але при зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Зазначені обставини підтверджуються копіями заяви [PERSON] від 11 жовтня 2024 року, постанови Народицької державної нотаріальної контори центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) про відмову у вчиненні нотаріальної дії №49/02-31 від 03 лютого 2025 року, листом Народицької державної нотаріальної контори центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ)\~ №89/01-16 від 21 лютого 2025 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №80200085 від 21 лютого 2025 року. Отже, на підставі викладеного й ураховуючи те, що спадкодавець позивача за життя не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на належне їй нерухоме майно, внаслідок чого позивач не може оформити спадщину, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити й визнати за позивачем у порядку спадкування за заповітом право власності на домоволодіння. Позивач сплатила судовий збір в сумі 1816 гривень 80 копійок, ураховуючи положення статей 141, 294 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved