Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви заявник зазначив, що з [PERSON] , матір`ю дитини, офіційно зареєстрував шлюб 08 липня 2016 року. Заявник з дружиною та дитиною проживають однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] бажає усиновити [PERSON] , виховує дитину як рідну, підтримує дружні відносини з нею. Дитина не заперечує щодо усиновлення, в зв`язку з чим заявник і звернувся до суду з даною заявою. Представник заявника, заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в обсязі обгрунтувань зазначених у заяві та просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Виконавчий комітет Вінницької міської ради як орган опіки та піклування у судовому засіданні підтримала заяву, не заперечує щодо задоволення вимог заяви. Заінтересована особа: [PERSON] в судове засідання з`явилася, вимоги заяви визнала, не заперечує щодо їх задоволення. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків. Як встановлено судом 08 липня 2016 року заявник офіційно зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.07.2016 року, виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькіц області, актовий запис № 1384. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , яка народилася [INFO] . Згідно до свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 30.01.2013 року батьком дитини є [PERSON] . [PERSON] з дружиною та дитиною проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] [INFO] надала згоду на її усиновлення, що підтверджується письмовою згодою від 22.08.2024 року. Батько дитини [PERSON] надав заяву на усиновлення дитини, що підтверджується письмовою згодою від 25.09.2024 року, що засвідчена приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренко В.В. Актом обстеження житлово-побутових умов проживання дитини проведеного заступником начальника служби у справах дітей та головним спеціалістом відділу опіки та піклування, підтверджується, що сім`я винаймає двокімнатну квартиру загальною площею 44,9м-2. Кімнати облаштовані необхідними меблями, технікою та побутовими речами. Санітарно-гігієнічні умови: наявні всі зручності, централізоване газопостачання, водопостачання, електроенергія та опалення. Дружина заявника має малолітню доньку [PERSON] , яка ставиться до [PERSON] як до батька, любить та поважає його. Дитина [PERSON] проживає в одній кімнаті із сестрою [PERSON] . Для виховання, розвитку та проживання дитини створено всі умови. На підтвердження задовільного стану здоров`я заявника [PERSON] надано висновок про стан здоров`я від 03 листопада 2023 року, що наданий Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4 м. Вінниці». Заявник має постійну роботу, працює в ТОВ НВП «Гамма» з 12.11.2021 року по теперішній час на посаді комірника складу. До кримінальної відповідальності заявник не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується Витягом МВС України ФОВА- 001980929 станом на 14.08.2024 рік. Мати дитини не заперечує проти усиновлення, що підтверджується заявою від 25 вересня 2024 року, що посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б., пояснивши у судовому засіданні, що дитина вже вважає [PERSON] своїм батьком, а він відповідно відноситься до неї як до своєї рідної доньки. Відповідно до ч. 1 ст. 210 Сімейного кодексу України якщо на обліку для можливого усиновлення перебувають рідні брати та сестри, вони не можуть бути роз`єднані при їх усиновленні. За наявності обставин, що мають істотне значення, суд за згодою органу опіки та піклування може постановити рішення про усиновлення когось із них або усиновлення їх різними особами. Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України, Конвенцією про права дитини, Європейською конвенцією про усиновлення дітей. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків (стаття 217 СК України). Згідно з пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. За змістом статей 211, 217-219, 283 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Усиновлення дитини здійснюється за її згоди, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити, а також за вільною згодою її батьків. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до статті 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: невідомі; визнані безвісно відсутніми; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. [PERSON] відповідає вимогам до осіб, які можуть бути усиновлювачами, встановленим статтею 211 СК України, так як спроможний виховати і дати дитині належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток. За таких обставин, суд вважає, що усиновлення буде відповідати інтересам дитини [PERSON] , [INFO] , а тому заява про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Дана обставина підтверджується висновком Виконавчого комітету Вінницької міської ради про доцільність усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] громадянином [PERSON] . Принцип 6 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції «Про права дитини» відзначено, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. З аналізу статей 229-233 СК України, вбачається, що при усиновленні, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини, а також змінити відомості про місце народження та дату народження дитини, зміни прізвища та по батькові дитини. Дані зміни вносяться до актового запису про народження дитини, яка усиновлена. З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженнями. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 255 ЦПК України та статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день місяць і рік народження а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що заявником створені усі мови як для найкращого розвитку і виховання дитини, їх спільне проживання однією родиною досить тривалий час, відсутність об`єктивних причин, через які усиновлення не може бути здійсненим, а також

Outcome: approved