Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

12 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» (далі - ТОВ «ФК «Пінг-Понг») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги, мотивує тим, що 24 березня 2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ «Мілоан», відповідачкою подано Заявку на отримання кредиту № 100151182. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «Мілоан» направлено відповідачці електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого вона підтвердила прийняття умов кредитного договору № 100151182 від 24 березня 2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному вебсайті. Таким чином, відповідачка уклала договір про споживчий кредит № 100151182 від 24 березня 2021 року з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачці перераховано кредитні кошти на її картковий рахунок в сумі 8 000,00 грн. 29 липня 2021 року, згідно з умовами договору відступлення прав вимоги № 05Т, ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за кредитним договором № 100151182 від 24 березня 2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», яке, відповідно, набуло права вимоги до відповідачки. В свою чергу, 24 січня 2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено Договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого та згідно з Додатком № 1 до договору факторингу, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло право грошової вимоги до відповідачки за договором про споживчий кредит № 100151182 від 24 березня 2021 року. Відповідачка не виконала зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 33 068,80 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7 760,00 грн; заборгованість за відсотками - 25 308,80 грн; заборгованість за комісією - 0,00 грн; заборгованість за пенею - 0,00 грн. Враховуючи ухилення відповідачки від виконання договірного зобов`язання у добровільному порядку,позивач просить стягнути з неї вказану суму заборгованості та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. Згідно з розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янової О.А. № 589 від 12 листопада 2024 року, справу передано на розгляд Саратському районному суду Одеської області. Відповідно до ухвали судді Саратського районного суду Одеської області Бучацької А.І. від 19 грудня 2024 року справу передано за підсудністю на розгляд Татарбунарського районного суду Одеської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2025 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Відповідно до ухвали суду від 14 січня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено справу до судового розгляду; відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача Романенко Я.С. не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (Вх. № 274/25-Вх 16.01.2025). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про повернення поштового відправлення з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" та через оголошення, опубліковане на офіційному сайті суду на порталі Судова влада України. Про причини неявки відповідачка суд не повідомила, відзив на позов не надала. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 24 березня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 100151182 (індивідуальна частина) шляхом підписання кредитного договору відповідачкою електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, отриманого від кредитодавця ТОВ «Мілоан» на номер мобільного телефону [NUMBER] , вказаний [PERSON] у Заявці на отримання кредиту, за умовами якого надано кредит у розмірі 8 000,00 грн строком на 30 днів з 24 березня 2021 року (п. п. 1.2, п. п. 1.3 Розділу 1 Договору) - а.с. 32-37. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 23 квітня 2021 року (п. 1.4 Договору). Загальні витрати відповідача за кредитом (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 2 400,00 грн в грошовому виразі або 365,00 грн відсотків річних у процентному значенні, і включають в себе складові, визначені у п. п. 1.5.1-1.5.2 п. 1.5 Розділу 1 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника становить 10 400,00 грн і розрахована з урахуванням припущення, що [PERSON] отримає кредитні кошти в день укладення цього Договору, а строк кредитування залишиться незмінним та, що ТОВ «Мілоан» і відповідачка виконають свої обов`язки на умовах і у строки, визначені в Договорі. [PERSON] розуміла та погодилася, що означені умови підлягають оновленню у випадку продовження строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань (п. 1.5 Розділу 1 Договору). Комісія за надання кредиту 0,00 грн, яка нараховується за ставкою 0,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п. п. 1.5.1 п. 1.5 Розділу 1 Договору). Проценти за користування кредитом 2 400,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,00 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. п. 1.5.2 п. 1.5 Розділу Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. п. 1.6 Договору). Тип процентної ставки за цим договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього Договору (п.п.1.7 Договору). Кредитні кошти надаються відповідачу шляхом переказу на картковий рахунок (п. п. 2.1. Договору). Отже, сторони узгодили істотні умови Кредитного договору: розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, графік погашення платежів, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору саме на таких умовах та шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Вказане також стверджується Анкетою-заявою на кредит № 100151182 від 24 березня 2021 року, Паспортом споживчого кредиту № 100151182, графіком платежів, які є додатками до Договору про споживчий кредит № 100151182 від 24 березня 2021 року та платіжним дорученням № 26211141 від 24 березня 2021 року, з якого вбачається, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 8 000,00 грн (а.с. 26). Згідно зі ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. ч. 3-6, ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Відповідачка [PERSON] кредитного зобов`язання не виконала, внаслідок чого станом на 25 червня 2021 року виникла заборгованість за кредитним договором № 100151182 від 24 березня 2021 року в сумі 33 068,80 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7 760,00 грн; заборгованість за відсотками - 25 308,80 грн; заборгованість за комісією - 0,00 грн; заборгованість за пенею - 0,00 грн (а.с. 50-51). 29 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір відступлення прав вимоги № 05Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 38-45). Відповідно до Витягу з додатку до Договору відступлення прав вимоги №05Т від 29 липня 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 100151182 від 24 березня 2021 року (а.с. 53). 24 січня 2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено Договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» передало (відступило) ТОВ «ФК «Пінг-Понг» за плату права вимоги, а ТОВ «ФК «Пінг-Понг» прийняло належні ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 28-31). Відповідно до Витягу з додатку до Договору факторингу № 1/15 від 24 січня 2022 року ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 100151182 від 24 березня 2021 року (а.с. 52). 02 вересня 2024 року за вих № 100151182-АВ, представник ТОВ «ФК «Пінг-Понг» надіслав [PERSON] досудову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором №100151182 від 24 березня 2021 року перед кредитором ТОВ «ФК «Пінг-Понг» на суму 33 068,80 грн (а.с. 25). Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України підставою заміни кредитора є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 визначено, що підставою для процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок чого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що на підставі договору факторингу позивач набув право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 100151182 від 24 березня 2021 року. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором. Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у заявленому розмірі у сумі 33 068,80 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року за єдиним унікальним номером судової справи 826/1216/16 та номером провадження 11-562ас18, й додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року за єдиним унікальним номером судової справи 755/9215/15-ц та номером провадження 14-382цс19. Зважаючи на викладене, враховуючи предмет позову, час, витрачений вказаним адвокатом для надання послуг, з урахуванням обсягу роботи, зазначеного в детальному розрахунку наданих правничих послуг, та кількості годин, необхідних, з точки зору суду, для його виконання фахівцем у галузі права, зважаючи на численні однотипні справи в судах України за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» про стягнення заборгованості за кредитним договором, й з урахуванням зібраних та наданих суду доказів, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що сума 6 000,00 грн не є співмірною, а відтак, приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 4 000,00 грн, що буде за даних обставин справи співмірним і розумним розміром відшкодування таких.

Outcome: partial