Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Акціонерне товариство «ОТП БАНК» звернулось до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 11.07.2018 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2019550983_СARD за умовами якого Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав відповідачеві електронний платіжний засіб електронну картку. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становив 5% річних; впродовж пільгового періоду 0,01% річних. Позичальник у порушення умов кредитного договору свої зобов`язання щодо виконання взятих на себе зобов`язань не виконав, кредитні кошти вчасно не повертав, що потягло за собою виникнення простроченої заборгованості за кредитом та відсотками. Станом на 01.11.2024 заборгованість за кредитним договором складає 32733,08 грн з яких: 7187,82 грн заборгованість за тілом кредиту; 829,67 грн заборгованість за відсотками; 12833,43 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту. Вказану суму заборгованості та судові витрати позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Зважаючи на предмет та ціну позову, а також інші обставини, які підлягають врахуванню у відповідності до положень пунктів 1-8 частини 3 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, у зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлялася належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подала суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подала до суду відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, згідно з роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Матеріалами справи підтверджено, що 11.07.2018 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2019550983_СARD за умовами якого Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав відповідачеві електронний платіжний засіб електронну картку. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становив 5% річних; впродовж пільгового періоду 0,01% річних. Кредит надається на споживчі цілі, а саме, придбання товару. Факт видачі кредиту підтверджується копією кредитного договору, Анкети-заяви, паспорта кредиту, фіскальних чеків, видаткових накладних, та розписки про отримання кредитної картки. Як було встановлено судом, відповідачем умови кредитного договору не виконано. Згідно з розрахунком заборгованість відповідача перед Банком станом на 01.11.2024 складає 32733,08 грн з яких: 7187,82 грн заборгованість за тілом кредиту; 829,67 грн заборгованість за відсотками; 12833,43 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, за приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Враховуючи відсутність оплати за кредитом з боку відповідача, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту, яка становить 16301,00 грн та простроченим тілом кредиту у розмірі 12833,43 грн. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, відповідно до Розділу 2.1 кредитного договору протягом дії договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних; для обслуговування кредитної лінії 5% в місяць. Враховуючи відсутність оплати за відсотками за користування кредитними коштами з боку відповідача, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог і в цій частині позову та стягнення з відповідача суми заборгованості за відсотками, яка становить 829,67 грн та простроченими відсотками у розмірі 11882,16 грн. Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а саме, стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №2019550983_СARD від 11.07.2018 у розмірі 32733,08 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже, з урахуванням задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору, в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладено та

Outcome: approved