Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 11.01.2021 в розмірі 50\~000,00 доларів США, 3 % річних за час прострочення в розмірі 3\~900,00 доларів США, а також судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між ним та відповідачем 11.01.2021 було укладено договір позики, згідно якого відповідачу було передано грошові кошти в розмірі 50\~000,00 доларів США, які він зобов`язався повернути до 11.01.2022. На підтвердження укладення договору позики відповідачем було надано розписку. Проте [PERSON] не виконав свої зобов`язання, грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом до суду. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.09.2023, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 11.04.2024 по справі судом постановлено заочне рішення, яке було скасовано на підставі ухвали суду від 26.07.2024; призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 11.11.2024 відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у вказаній справі. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.11.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Відповідач [PERSON] \~в судові\~засідання жодного\~разу не\~з`явився,\~повідомлений судом\~про розгляд\~справи належним\~чином.\~Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів, та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада». Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, сторони зобов`язані цікавитися справами, учасниками яких вони є. Зокрема, у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена судом про розгляд справи належним чином. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та повторно ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 11.01.2021 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики простій письмовій формі, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 50\~000,00\~доларів США, які останній зобов`язався повернути в строк до 11.01.2022. На підтвердження отримання грошових коштів в сумі 50\~000,00 доларів США [PERSON] було складено розписку від 11.01.2021 (а.с. 25). Відповідно до статті 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1049\~ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно з частиною третьою статті 1049\~ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до частини першої статті 598, статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04\~липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16\~січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), №\~464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження №\~14-446цс18). Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору позики від 11.01.2021, оскільки останній взяті на себе зобов`язання не виконав та не повернув грошові кошти у визначений договором строк. Беручи до\~уваги те,\~що відповідач\~доказів належного\~виконання умов\~договору позики\~не надав,\~а також\~не спростував\~наявність боргу,\~з нього\~підлягає стягненню\~заборгованість у\~розмірі 50\~000,00\~доларів США\~на користь\~позивача, тому суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення суми позики обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої статті 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню позики відповідачем. Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач, посилаючись на прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, просить суд стягнути з нього 3 % річних за період з 11.01.2021 по 17.08.2023 в розмірі 3\~900,00 доларів США (а.с. 14). В той\~же час,\~діючим законодавством\~передбачено можливість\~стягнення з\~боржника 3\~%\~річних в\~разі прострочення виконання основного зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, строк повернення позики відповідачем [PERSON] було встановлено сторонами до 11.01.2022. Тобто прострочення виконання відповідачем зобов`язання за договором позики рахується від 12.01.2022. Відповідно підстави для стягнення 3 % річних за період з 11.01.2021 по 11.01.2022 відсутні. Також, визначаючи належність правових підстав для стягнення з відповідача трьох процентів річних за період з 12.01.2022 по 17.08.2023, суд враховує наступне. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30\~хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому дію воєнного стану було неодноразово продовжено, він триває і станом на час розгляду даної справи. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» розділ Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 наступного змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». За таких обставин, правові підстави для стягнення з відповідача 3 % річних за період з 24.02.2022 по 17.08.2023 - відсутні. Відповідно позовні вимоги [PERSON] про стягнення 3 % річних за прострочення виконання основного зобов`язання підлягають частковому задоволенню - в частині стягнення 3% річних за період з 12.01.2022 по 23.02.2022 в розмірі 176,71 долар США. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено частково (93,09 %), з відповідача на його користь підлягає стягненню судовий збір в розмірі 12\~492,68\~грн.

Outcome: partial