Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про скасування обтяження майна. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , 1930 року народження. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку загальною площею 52.1 кв.м з господарськими та побутовими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0.1000 га кадастровий номер 3510100000:49:436:0056 за тією ж адресою для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд а також земельної ділянки площею 0.1459 га кадастровий номер 3510100000:49:436:0057 за тією ж адресою для ведення особистого селянського господарства. Спадкоємцями на вказане майно на 1/2 частину є онук померлої бабусі [PERSON] , мати якого відмовилась від спадщини на його користь та по 1/4 частки позивач - [PERSON] та [PERSON] , діти сина [PERSON] [PERSON] , який помер [INFO] . 17.03.2024 позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку спадкового майна. Іншими спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачем виявлено, що 30.09.2008 за № 7996190 Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 накладено заборону на підставі договору застави на вказаний будинок. (договір застави, серія та номер, видавник не вказано). Таким чином, позивач є власником частини житлового будинку по [ADDRESS] , але не може вільно розпорядитися своєю власністю через наявність обтяження на все майно. Із заявою про скасування обтяження-заборони на нерухоме майно позивач зверталась до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1, яка наклала обтяження, але отримала відмову в задоволенні звернення з тих підстав, що наряд про накладення і зняття заборон та арештів відчуження нерухомого майна передані на зберігання до Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області. Третя особа [PERSON] зверталась із запитом до Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області про надання копії повідомлення про накладення заборони на майно, але отримала відмову в зв`язку з тим, що такі документи зберігаються 3 роки і відповідно до реєстру (справа 11-21 ) в архіві міститься лише запис «12.07.1998 року , [ADDRESS] ссуда РУ-2». Враховуючи неможливість знання арешту нотаріусом, позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою судді від 09.10.2024 залишено без руху позовну заяву. 23.10.2024 до суду від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді від 28.10.2024 прийнято до розгляду вказану справу, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 26.11.2024 від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1. Ухвалою суду від 26.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 08.01.2025, 22.01.2025 та 28.02.2025 до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі представника Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1. 06.03.2025 до суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де зазначила, що у зв`язку тим, що вказана постанова складена лише 28.02.2025, а тому не була подана раніше. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні участі не брав, подав заяву про розгляд справи без його участі. Треті особи в судовому засіданні не заперечили проти задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , 1930 року народження. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку загальною площею 52.1 кв.м з господарськими та побутовими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0.1000 га кадастровий номер 3510100000:49:436:0056 за тією ж адресою для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд а також земельної ділянки площею 0.1459 га кадастровий номер 3510100000:49:436:0057 за тією ж адресою для ведення особистого селянського господарства. Спадкоємцями на вказане майно на 1/2 частину є онук померлої [PERSON] [PERSON] , мати якого відмовилась від спадщини на його користь та по 1/4 частки [PERSON] та [PERSON] , діти сина [PERSON] [PERSON] , який помер [INFO] . 17.03.2024 позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким на 1/4 частку спадкового майна належить їй (а.с. 11). Іншими спадкоємцями є треті особи - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується вищезазначеним свідоцтвом про право на спадщину за законом. Позивач зазначає, що після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, виявлено, що 30.09.2008 за № 7996190 Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 накладено заборону на підставі договору застави на вказаний будинок, а саме: «підстава обтяження: договір застави б/н, не вказано, тип обтяження - заборона (архівний запис). Таким чином, позивач є співвласником частини житлового будинку по [ADDRESS] , але не може вільно розпорядитися своєю власністю через наявність обтяження на все майно. Постановою № 294/01-16 від 28.02.2025 державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено позивачу у знятті заборони на дві земельні ділянки та житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , так як не було надано нотаріусу документів, що є підставою для зняття арешту. Враховуючи неможливість знання арешту нотаріусом, позивач звернувся з даним позовом до суду. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 03.06.2016 року N 5 позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Записи у відповідних державних реєстрах про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна за належного виконання в повному обсязі відповідного зобов`язання дійсно є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Оскільки зазначений позов випливає з договірних відносин, то відповідачем у такій справі повинна бути саме сторона за цим договором, яка не визнає або оспорює право позивача. Водночас, відповідачем у справі за цими вимогами нею визначена Кропивницька міська державна нотаріальна контора N 1. Пунктом 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року N 296/5, передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, при одержанні повідомлення кредитора про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки) або за рішенням суду. Водночас з урахуванням обставин цієї справи, зокрема відсутності відомостей про особу, в інтересах якої було накладено спірне обтяження, яка і повинна бути належним відповідачем у справі, позивач фактично позбавлена можливості поновити свої права шляхом подання позову саме до такого учасника спірних договірних правовідносин. Тому, суд вважає, що у даному випадку звернення позивача до Кропивницької міської державної нотаріальної контори N 1 з вимогою про зняття (скасування) заборони відчуження об`єкта нерухомого майна може розглядатися як належний спосіб захисту. Відтак, позов пред`явлений до належного відповідача. Зазначене узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 01.02.2023 року в справі N 910/9872/21. Таким чином, враховуючи, що документи, на підставі яких Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою N 1 було накладено заборону на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , відсутні, беручи до уваги неможливість встановлення конкретної особи, в інтересах якої накладено арешт на майно, а також те, що заборона відчуження нерухомого майна створює перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпорядження майном, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Зважаючи на те, що даний спір виник не з вини відповідача, суд залишає понесені позивачем судові витрати по фактично понесеними нею.

Outcome: approved