Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

Медичний директор Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Судовська Т. звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] , посилаючись на те, що останній знаходиться на стаціонарному лікуванні з 21.03.2025 року, з 1994 року страждає на психічний розлад, неодноразово знаходився на лікуванні в психіатричних стаціонарах. В клінічній картині релігійне маячіння, галюцинаторна симптоматика, психічні автоматизми, агресивні тенденції. Остання госпіталізація з 11.11.2024 року по 18.11.2024 року з діагнозом: помірно-виражений розлад особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку. Поточна госпіталізація пов`язана з суттєвим погіршенням психічного стану. Так, згідно з рапортом співробітників поліції, 21.03.2025 року, о 05-25 годині, [PERSON] був затриманий за домашньою адресою в неадекватному стані: розбив скло у під`їзді, розкидав речі, кидався на сусідів, погрожував фізичною розправою, після чого був переданий спеціалізованій психіатричній бригаді швидкої медичної допомоги (лікар Доля) і доставлений до приймального відділенні в стані психомоторного збудження, де нецензурно лаявся, кидався битися до медичного персоналу, кричав про Бога, Сатану, Рай, Ад та інше. [PERSON] згоду на госпіталізацію не надав, у зв`язку з чим, був госпіталізований в примусовому порядку як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для оточуючих. 21.03.2025 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі маячного (шизофреноподібного) розладу органічного походження, психомоторне збудження; за психічним станом є небезпечним для оточуючих; госпіталізація доцільна та обґрунтована; обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Особа, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, [PERSON] не заперечував щодо госпіталізації. Захисник особи, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, [PERSON] адвокат [PERSON] , з урахуванням позиції підзахисного, не заперечувала проти примусової госпіталізації. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. Суд,\~заслухавши пояснення\~представника заявника,\~лікаря-психіатра,\~особи,\~щодо якої\~вирішується питання\~про госпіталізацію\~до закладу\~з надання\~психіатричної допомоги\~у примусовому\~порядку, захисника, думкупрокурора, перевіривши матеріали справи, дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі\~ст.14\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~психіатричного закладу\~без її\~усвідомленої згоди\~або без\~згоди її\~законного представника,\~якщо її\~обстеження або\~лікування можливі\~лише в\~стаціонарних умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається\~з висновку\~комісії лікарів-психіатрів\~від 21.03.2025\~року, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі маячного (шизофреноподібного) розладу органічного походження, психомоторне збудження; за психічним станом є небезпечним для оточуючих; госпіталізація доцільна та обґрунтована; обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. Лікар-психіатр у судовому засіданні підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив про необхідність проходження курсу лікування у стаціонарних умовах. Додатково пояснив, що [PERSON] перебуває на обліку з 1994 року і неодноразово перебував на лікуванні в умовах стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] являє небезпеку оточуючих, страждає на психічний розслід з 1994 року, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] , [INFO] , до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. Таким чином зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved