Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

у лютому 2025 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду Полтавської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2023. Дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося, не зійшлися характерами та мають різі погляди на сімейне життя, шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2024 року, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, через відсутність взаєморозуміння часто виникали сварки, що призвело до втрати поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим. Спір про поділ майна у сторін відсутній. У зв`язку з наведеним позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Ухвалою від 07.02.2025 суд залишив без руху позовну заяву (а.с.12). Ухвалою від 17.02.2025 суд відкрив провадження у цивільній справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 19). У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчить довідка про доставку електронного листа представнику позивача (а.с.20,21), відповідачка за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судової повістки (а.с.24). Представник позивача у поданому позові просить розглядати справу без його участі та без участі позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.2). Відповідачка подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.25). Ураховуючи заяви сторін, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 12.12.2023р. Посольством України в Республіці Корея, зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 4, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 15.01.2025 (а.с.6). Позивач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , що підтверджується відміткою у копії його паспорта громадянина України серія [NUMBER] від 23.01.2007 (а.с.5). За інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру №1121458 від 17.02.2025 відповідачка по справі [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1 статті 24 СК України). Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. За змістом частини 3 статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки спільне життя між сторонами не склалося, подружні відносини фактично припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим шлюб, укладений між сторонами, потрібно розірвати. Оскільки сторони не змінювали прізвище після укладення шлюбу, а відтак підстав для вирішення вказаного питання при розірванні шлюбу суд не вбачає. Ураховуючи, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, відповідно до ст. 142 ЦПК України позивачу потрібно повернути 484,48 грн сплаченого судового збору з державного бюджету, а решту суми в розмірі 484,48 грн стягнути на його користь з відповідачки.

Outcome: approved