Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

30 серпня 2024 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, ка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора, про усунення від спадкування та визнання права власності, згідно з якою позивач просить суд усунути [PERSON] від права спадкування за померлим [INFO] [PERSON] , [INFO] , який на момент смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Позивач підтримував родинні відносини зі своїм дідом [PERSON] , який до моменту смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Приблизно у 2000 році позивач виїхав закордон та продовжив спілкуватися зі своїм дідом. Однак, через деякий час позивачу стало відомо, що після від`їзду його закордон, дідусь почав проживати спільно з відповідачкою [PERSON] . Відповідач критично відносилася до спілкування позивача з дідусем, чинила перепони, повідомляла неправдиву інформацію про позивача, забороняла спілкуватися з онуком, не випускала дідуся на вулицю, не купувала життєво необхідні для нього ліки, не викликала лікаря. У 2021 році позивач відвідував Батьківщину і хотів поспілкуватися з дідусем, проте відповідачка не впустила його до квартири, зачинила [PERSON] у кімнаті, тому позивачу вдалося поспілкуватися з дідусем лише через балкон протягом декількох хвилин. З того часу позивач не міг спілкуватися з дідусем. На початку травня позивачу стало відомо про те, що його дідусь, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Позивач звернувся 26.05.2023 року звернувся до приватного нотаріуса Пирог Юлії Сергіївни із заявою про прийняття спадщини після смерті дідуся, яку 13.06.2023 року було скеровано за належністю до Другою Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області. Позивач обґрунтовано вважає, що відповідач ухилялася від надання допомоги [PERSON] , який був у безпорадному стані у зв`язку зі станом свого здоров`я, з метою отримання у спадок належної йому квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . З метою заволодіння квартирою дідуся, відповідачка умисно обмежувала [PERSON] у пересуванні, блокувала вхідні двері квартири, чинила перешкоди у наданні йому медичної допомоги, а також завідомо залишала без допомоги [PERSON] , що призвело до смерті останнього. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 30 серпня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 03 вересня 20254 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову, заява про яке надійшла до суду одночасно із позовною заявою. 13 листопада 2024 року на адресу суду з ЦМУ ДМС по місту Києву та Київській області надійшла інформація щодо реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 09 січня 2025 року на 12.00 год. Вказаною ухвалою задоволено клопотання про витребування доказів та витребувано від відповідача дані щодо фактичного місця поховання померлого [PERSON] , який помер [INFO] та витребувано медичну документацію з лікувальних установ, у яких проходив лікування померлий [PERSON] . 10 грудня 2025 року на адресу суду з Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни надійшли медичні документів у справі. 12 грудня 2024 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким остання просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що 15 липня 2010 року між відповідачкою та [PERSON] було зареєстровано шлюб. З моменту реєстрації шлюбу та до смерті [PERSON] , відповідачка проживала з ним однією сім`єю, вели спільний бюджет. Через погіршення здоров`я [PERSON] за останнім доглядали лише вона, жодні родичі [PERSON] їй в цьому не допомагали. 19 березня 2013 року [PERSON] склав заповіт, за яким заповів відповідачці все своє майно. У 2021 році позивач був в гостях, спілкувався з дідусем, а твердження позивача про створення відповідачкою перешкод у цьому не відповідають дійсності. Відповідачка в інтересах [PERSON] уклала з сімейним лікарем декларацію 26.04.2018 року. [PERSON] постійно хворів як амбулаторно так і в умовах стаціонару. Пересувався останній тільки за допомогою відповідачки, про що свідчать виписки з медичних карток [PERSON] . Самостійно [PERSON] без дружини не міг відвідувати лікаря. Помер [PERSON] [INFO] вдома. Дружина викликала додому невідкладну допомогу, працівники якої засвідчили смерть [PERSON] від хронічних захворювань. Одночасно, у даному відзиві, відповідач зазначила про те, що померлий [PERSON] похований на кладовищі «Старокиївське», що знаходиться по вулиці Південній в місті Біла Церква Київської області. Більше інформації з даного приводу у неї немає. Також у відзиві зазначено про те, що разом з позовом надійшли дві заяви про призначення судово-медичної експертизи (майже з однаковими питаннями). Дані заяви необґрунтовані, побудовані на припущеннях. У даному відзиві відповідач просила суд розгляд справи проводити без її участі та відмовити в задоволенні позовної заяви. 09 січня 2025 року на адресу суду від представника позивача адвоката Касьяненка Д.Л. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 09 січня 2025 року. Підготовче засідання у справі, призначене на 09 січня 2025 року, судом відкладено та повторно призначено на 05 лютого 2025 року на 11.00 год. 14 січня 2025 року на адресу суду від представника позивача адвоката Касьяненка Д.Л. надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 17 січня 2025 року задоволено клопотання представника позивача та прийнято рішення про проведення судових засідань за участі останнього\~ в режимі відеоконференції. 03 лютого 2025 року на адресу суду від представника позивача адвоката Касьяненка Д.Л. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 05 лютого 2025 року. Підготовче засідання у справі, призначене на 05 лютого 2025 року, судом відкладено та повторно призначено на 05 березня 2025 року на 11.30 год. В підготовче засідання 05 березня 2025 року сторони та їх представники не з`явилися. Про день, час та місце останнього повідомлені своєчасно та належним чином. Представник позивача адвокат Касьяненко Д.Л. запрошувався в підготовче засідання суду в режимі відеоконференції, проте, проте згідно протоколу судового засідання від 05 березня 2025 року на дату та час призначеного підготовчого засідання, представник позивача адвокат Касьяненко Д.Л.\~ був офлайн за двома зареєстрованими адресами. Ухвалою суду від 05 березня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 31 березня 2025 року. Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про призначення посмертних судово-медичних експертиз. В судовому засіданні 31 березня 2025 року представник позивача адвокат Ванжула Ярослав Володимирович підтримав позовні вимоги та просив суд їх задоволити в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилася, згідно поданого до суду відзиву просила суд розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи до суду не з`явився, про день часта місце судового розгляду повідомлявся судом своєчасно та належним чином. Клопотання про відкладення судового розгляду до суду не подав, правом на подачу пояснення на позовну заяву чи відзив на неї, не скористався. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Позивач є внуком [PERSON] . Батько позивач [PERSON] помер [INFO] . Згідно копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , [PERSON] 16 червня 2014 року звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом на користь дружини померлого [PERSON] і на ім`я останньої було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , причиною смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є серцева недостатність, кардіосклероз, загальний атеросклероз, цукровий діабет.\~ Згідно витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади від 21.02.2023, станом на 03.02.2023 у квартирі за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано 2 осіб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 19.03.2013 [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] , [INFO] . 10.06.2023 до нотаріуса звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадини за законом після смерті його діда [PERSON] . [PERSON] з 01.12.2013 до 20.12.2013 та з 23.11.2014 по 13.12.2014 перебував на стаціонарному лікуванні в Українському державному медико-соціальному центру ветеранів війни з діагнозами: Цукровий діабет, тип ІІ середньої тяжкості, ст. субкомпенсації. Діабетична ангіопатія н/кінцівок, полінейропатія, гепатоз. Останньому було надано лікувальні і трудові рекомендації у вигляді нагляді дільничного терапевта і ендокринолога за місцем проживання, прийом лікарських засобів. Згідно листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мальовільшанської сільської ради від 15.03.2024, наданого на адвокатський запит [PERSON] , причиною для складання лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] є власне його смерть. Підстав для направлення сімейним лікарем [PERSON] на судово-медичну експертизу не було у зв`язку з відсутністю ознак насильницької смерті. Сімейний лікар не може забезпечити постійний нагляд за пацієнтами у зв`язку зі станом їх здоров`я. Він здійснює тільки періодичний медичний нагляд. Факт здійснення піклування щодо хворого [PERSON] може підтвердити його сімейний лікар [PERSON] . Декларацію про вибір лікаря [PERSON] було укладено 26.04.2018. Довіреною особою пацієнта зазначено [PERSON] . Згідно листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мальовільшанської сільської ради від 08.02.2024, наданого на адвокатський запит [PERSON] , [PERSON] перебував на обліку у сімейного лікаря з 26.04.2018 до моменту його смерті [INFO] . Довіреною особою була [PERSON] . Хворий неодноразово лікувався стаціонарно і амбулаторно. Перебував під наглядом ендокринолога БМЛ № 2. Діагноз Цукровий діабет тип ІІ, середньоважка форма, субкомпенсивний. Діабетична полінейропатія, діабетична катаракта, ожиріння ІІІ ст. З моменту укладення декларації (2018) за станом здоров`я хворий відносився до важких пацієнтів (група ризику серцево-судинних ускладнь, ІV вкрай високий ризик). Хворий потребував постійної сторонньої допомоги. Пересувався тільки зі сторонньою допомогою. Дружина пацієнта, яка була його довіреною особою, регулярно, на протязі багатьох років, опікувалася станом здоров`я чоловіка. Вчасно отримувала рецепти на лікування, проводила моніторинг тиску, глюкози, загального стану, допомагала доставляти чоловіка до медичного закладу для проведення консультацій, лабораторних та інструментальних досліджень (ЕКГ, ЕХО, УЗД тощо). Самостійно, без допомоги дружини, [PERSON] у зв`язку з переліченими діагнозами, не мав можливості відвідувати лікаря. Всі призначення, які були рекомендовані пацієнту, ним чітко виконувалися під контролем його дружини [PERSON] . Хворий помер вдома [INFO] о 5.030 год. Дружина хворого викликала невідкладну допомогу. Біло засвідчено факт біологічної смерті та відсутність ознак насильницької смерті (довідка невідкладної допомоги долучена до амбулаторної картки). Причина смерті: І а) Серцева недостатність ІІ; б) Кардіослероз атеросклеротичний та постінфарктний (2005); в) Загальний атеросклероз;. ІІ Цукровий діабет, важка форма.\~ Сімейним лікарем 03.02.2023 видана довідка про смерть № 195. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Згідно ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом. Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно з ч.1 ст. 125 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово ч.1 ст. 1258 ЦК України. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини ч.1 ст. 1266 ЦК України. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи подані сторонами докази, суд приходить до висновку про те, що стороною позивача не надано достатніх та обґрунтованих доказів на підтвердження того, що відповідачка ухилялася від надання допомоги [PERSON] , який перебував у безпорадному стані, з метою заволодінню квартирою останнього. Матеріали справи містять докази того, що відповідачка зазначена довіреною особою [PERSON] при укладенні 26.04.2018 декларації про вибір лікаря останнього (т.2 а.с.56). За інформацією Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітраної допомоги Маловільшанської сільської ради» від 08.02.2024 хворий неодноразово лікувався стаціонарно та амбулаторно. Потребував постійної сторонньої допомоги. Дружина пацієнта, будучи довіреною особою хворого, регулярно, на протязі багатьох років, опікувалася станом здоров`я чоловіка, отримувала рецепти на лікування, допомогала доставляти чоловік до медичного закладу для проведення консультацій, лабораторних та інструментальних досліджень. Самостійно без допомоги дружини [PERSON] не міг самостійно пересуватись та відвідувати лікаря. Після смерті [PERSON] ,\~ дружина викликала невідкладну допомогу, працівниками якої було засвідчено факт біологічної смерті без ознак насильницької смерті (т.2 а.с.60). Згідно довідки про причину смерті [PERSON] від 03 лютого 2023 року, причиною смерті останнього є серцево-судинна недостатність; кардіосклероз атеросклеротичний; загальний атеросклероз; цукровий діабет, важка форма (т.1 а.с.51). Доказів насильницької смерті [PERSON] , чи звернення позивача до правоохоронних органів щодо кримінального переслідування відповідачки, які б могли б стати підставою для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог, матеріали цивільної справи не містять. В задоволенні клопотань про призначення посмертних судово-медичних експертиз, пов`язаних з ексгумацією,\~ щодо причини смерті [PERSON] , судом відмовлено 05 березня 2025 року у зв`язку з тим, що дружина померлого [PERSON] заперечила проти їх проведення та не зазначила точного місця розташування місця поховання [PERSON] (т.2, а.с.118-121). За таких обставин суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю стороною позивача та спростуванням стороною відповідача. Судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної зави та заяви про забезпечення позову, суд відповідно до ч.ч.1-2 ст. 141 ЦПК України, покладає на позивача.

Outcome: dismissed