Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 11.10.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] в електронному вигляді укладено договір про споживчий кредит №4381976, згідно якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 10600,00 грн. 26 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» укладений договір № 26-01/2022-83, згідно якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 4381976. 10 березня 2023 року згідно договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4381976. Заборгованість за кредитним договором №4381976 становить 62805,00 грн, у тому числі: тіло кредиту 10600,00 грн, проценти на дату відступлення права вимоги 51145,00 грн., заборгованість за комісіями - 1060,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача розмір заборгованості за кредитним договором 62805 грн 00 коп., судові витрати на сплату судового збору 3028 грн, на правову допомогу 17000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтвердив та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Заяву про слухання справи за її відсутністю не надавала. Про причини неявки суд не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст.128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ст.280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11 жовтня 2021 року між позичальником [PERSON] та кредитодавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» укладений договір про споживчий кредит №4381976, згідно якого позичальнику наданий кредит у розмірі 10600,00 грн. строком на 30 днів, проценти за користування кредитом 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту. Дата повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом 11 листопада 2021 року. 26 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» укладений договір факторингу № 26-01/2022-83, згідно якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі до [PERSON] за договором про споживчий кредит №4381976 від 11 жовтня 2021 року. 10 березня 2023 року згідно договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №4381976. Згідно розрахунку, наданого первісним кредитором ТОВ «Мілоан», заборгованість за кредитним договором №4381976 від 11 жовтня 2021 року станом на дату відступлення права вимоги становить 47435,00 грн, у тому числі: тіло кредиту 10600,00 грн, проценти на дату відступлення права вимоги 35775,00 грн., заборгованість за комісіями - 1060,00 грн. Отже, після первісного відступлення права вимоги продовжувалися нараховуватися відсотки. За умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за кредитним договором лише 30 календарних днів, починаючим з дня укладення договору у разі неповернення боржником грошових коштів. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154 цс 18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Отже, з урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за кредитним договором №4381976 проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані в межах строку кредитування 30 днів, починаючи з дня укладення договору, а тому розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором з врахуванням умов договору складає 3975,00 грн. (10600,00 грн. х 1,25% х 30 днів). Враховуючи викладене, суд вважає наданий позивачем розрахунок щодо заборгованості за кредитом таким, що частково не відповідає умовам договору та нормам чинного законодавства. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість: - за кредитним договором в розмірі 14575,00 грн., яка складається з наступного: 10600,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3975,00 грн. сума заборгованості за відсотками в межах строку кредитування 30 календарних днів. Щодо нарахованої комісії в розмірі 1060,00 грн. суд зазначає, що між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. За своєю правовою природою вказана комісія є платою за користування кредитом. Однак з [PERSON] вже стягується борг по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 3975,00 грн. Подвійне стягнення і комісії, і процентів за користування кредитом не передбачено чинним цивільним законодавством та не кореспондується з принципами справедливості, добросовісності та розумності, які згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України відносяться до загальних засад цивільного законодавства. Тому вимоги про стягнення комісії в розмірі 1060,00 грн. не підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у мінімальному розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру юридичною особою 3028 грн. Майнові вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, тому сплачена позивачем мінімальна сума судового збору є пропорційною розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 702,70 грн. Згідно зпунктом 3 частини 2 статті 141ЦПК України, іншісудові витрати,пов`язані зрозглядом справи,покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлена вимога про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 17000 грн. Відповідно до положень статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. До позовної заяви додана копія договору про надання правової допомоги № 07-06/2024 від 07 червня 2024 р., укладеного між клієнтом Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс». За змістом цього договору адвокатське об`єднання надає клієнту юридичну допомогу, у тому числі представляє інтереси клієнта в судах під час розгляду правових спорів. Згідно пунктів 4.1, 4.2 договору вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Якщо інше не передбачено заявкою на надання юридичної допомоги, клієнт зобов`язується оплатити надані адвокатським об`єднанням послуги у строк до 60 банківських днів з моменту підписання акту про надання юридичної допомоги та надання адвокатським об`єднанням клієнту відповідного рахунку для оплати. Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс» підписано заявку на надання юридичної допомоги №3 від 10 червня 2024 року та витяг з акту про надання юридичної допомоги. За змістом цих документів сторонами договору про надання правової допомоги погоджено кількість та вартість юридичних послуг стосовно супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: усна консультація (дві години) 4000 грн, підготовка пропозицій 1000,00 грн., складання позовної заяви (чотири години) 12000 грн. Загальний розмір витрат на правову допомогу 17000 грн. Клопотання про зменшення цих витрат у зв`язку з їх неспівмірністю не надходило. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Пропорційно розміру вимог, які підлягають задоволенню (23 відсотків) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу 17000 : 100 х 23 = 3910,00 грн.

Outcome: partial