Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суд із вищезазначеним позовом відповідно до якого просить суд: 1) Встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер (загинув) [INFO] , відносини дитини [PERSON] , який народився, [INFO] у місті Запоріжжі; 2) Внести зміни до актового запису про народження № 594 складеного 29.10.2020 року Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), а саме у графі «батько» замінити дані, вказавши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянин України, змінивши прізвище дитини на « [PERSON] ». В обґрунтування позову зазначає, що у серпні - вересні 2018 року позивач познайомилася з [PERSON] , і через деякий час почали зустрічатися.Приблизно у червні 2019 року [PERSON] , був призваний на строкову службу та його було направлено до м. Новомосковська Дніпропетровської області. В цей час позивач та [PERSON] , продовжували підтримувати стосунки. Позивач приїжджала до нього раз на два тижні. У лютому 2020 року позивач дізналася, що вона вагітна, строк був 6-8 тижнів. Про свою важність повідомила [PERSON] , телефоном, він зрадів. Що у нього народиться дитина та він стану батьком. [INFO] у них народився син. 29.10.2020 року позивач зареєструвала їхню дитини в органах ДРАЦС, оскільки [PERSON] , проходив строкову військову службу, через що вони не мали можливості до ДРАЦС спільну заяву. На той момент вони ще не перебували у шлюбі. У зв`язку із чим, було зроблено запис про народження дитини відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. У свідоцтві про народження дитини було вказано її дошлюбне прізвище. Після того, як [PERSON] , повернувся зі строкової військової служби то щ 26.11.2020 року вони почали проживати за адресою реєстрації її батьків. З перших днів повномасштабного вторгнення російської федерації в Україні [PERSON] , пішов служити до Національної гвардії України. Весь час вони підтримували зв`язку він приїжджав до позивача та до дитини, коли йому надавали відпустки. 25.08.2022 року позивач та [PERSON] , зареєстрували шлюб у зв`язку із чим у позивача відбулося зміна прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до повідомлення № 5787 від 25.08.2023 року отриманого близькими родичами про загибель [PERSON] [INFO] під час виконання бойового завдання, внаслідок ворожого обстрілу поблизу населеного пункту Мала Токмачка Запорізької області. За життя [PERSON] , визнав свого сина, піклувався про нього та матеріально забезпечував його, всебічно сприяв його фізичному та моральному розвитку та планував офіційно отримати своє батьківство найближчим часом. Батьками [PERSON] , є [PERSON] , та [PERSON] проте з ними позивач не спілкується. Встановлення факту батьківства для родини позивача має юридичне значення, оскільки дитина, походження якої буде встановлено від померлого захисника України, а саме від [PERSON] , буде мати пільги та гарантії як дитини, яка є дитиною померлого захисника, син буде брати участь в розподілі одноразової грошової допомоги між членами родини загиблого захисника, яка передбачене державою у випадку загибелі батька, а також в подальшому буде користуватися усіма пільгами та гарантіями, наданими державою. Крім того, буде отримувати пенсію по втрати померлого годувальника. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2023 року Боєва Є.С. , було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 20.02.2024 року. 20.02.2024 року підготовче судове засідання було відкладено на 27.03.2024 року у зв`язку із неявкою відповідачів. Ухвалою суду від 27.03.2024 року було призначено посмертну судову молекулярну-генетичну експертизу, у зв`язку із чим провадження у справі було зупинено. 25.06.2024 року до суду надійшло клопотання експерта про неможливість проведення експертизи. Ухвалою суду від 23.07.2024 року було поновлено провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 09.08.2024 року. Ухвалою суду від 09.08.2024 року було повторно призначено посмертну судове молекулярну-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 09.10.2024 року було надано експертам дозвіл на повне знищення об`єктів дослідження. 02.12.2024 року до суду надійшов висновок експерта СЕ-19/108-24/16776-БД. Ухвалою суду від 12.12.2024 року було поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 14.02.2025 року. Ухвалою суду від 14.02.2025 року підготовче судове засідання було закрито, справу призначено до судового розгляду на 24.03.2025 року. У судове засідання 24.03.2025 року, сторона позивача не з`явилася, в матеріалах справи, наявна заява за змістом якої, просять розглядати справу за їх відсутності та стягнути з відповідачів судовий збір та витрати на проведення експертизи. Відповідачі повідомлялися про розгляд справи у передбаченому законом порядку, однак у судове засідання не з`явилися. Треті особи районна адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району (орган опіки та піклування), Оріхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському району Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи у передбаченому законом порядку, в матеріалах справи наявні заяви за змістом, яких просять здійснювати розгляд справи за їх відсутності, рішення просять прийняти в інтересах дитини. Третя особа Міністерство оборони України, були повідомлені про розгляд справи у передбаченому законом порядку. В матеріалах справи наявне заперечення від 29.01.2024 року, де зазначають, що для вирішення справи потрібен висновок судової молекулярної-генетичної експерти. Крім того, зазначають, що вони не є належною третьою особою, а тому просять провадження у справі закрити, а також здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізької області, були повідомлені про підготовче судове засідання у передбаченому законом порядку, однак у підготовче судове засідання не з`явилися. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 8 статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Частиною 1 статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до частини 2 статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно з частиною 3 статті 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. За змістом частини 4 статті 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відомості про батька дитини вказані на підставі статті 135 Сімейного кодексу України зі слів матері. 25.08.2022 року [PERSON] та [PERSON] одружилися, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Актом підтвердження про проживання зареєстрованих осіб за місцем реєстрації від 15.09.2023 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] зі своєї дружною [PERSON] , дитиною та батьком дружини. Згідно до повідомлення від 25.08.2023 року № 5787, [PERSON] , [INFO] , під час виконання бойового завдання, внаслідок ворожого обстрілі зі ствольної артилерії поблизу н/п Мала Токмачка, Запорізької області загинув [INFO] . Відповідно до висновку експерта від 02.12.2024 року № СЕ-19/108-24/16776-БД [PERSON] , який помер [INFO] может бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] не менш, ніж 99,9999 %. Також в матеріалах справи наявні фотознімик, які підтверджують обставини, що викладені у позовній заяві. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду, згідно до частини 2 статті 125 СК України. За змістом статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається зі статті 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до статті 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по-батькові дитини записано за вказівкою матері. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року N 3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з п. 9 цієї ж постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по-батькові матері, батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Справи про визнання батьківства щодо дитини суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved