Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.01.2023 відповідач [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 31.01.2023 відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1) тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200\~000 гривень (п. 1.2 договору); 2) тип кредитної карти: картка «Універсальна GOLD»; 3) строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2 договору); 4) процентна ставка, відсотків річних: 40,8 % (п. 1.3 договору); 5) кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального рекомендованого платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4 договору); 6) розмір мінімального обов`язкового платежу: 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 гривень, щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 гривень щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4 договору); 7) проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00 % (п. 1.5, п. 2.1.1.2.12 договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля в якості простого електронного підпису погоджено із відповідачем у Анкеті-опитувальнику від 30.12.2022, яка підписана відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 06/26, тип Універсальна GOLD, згодом було отримано кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 08/27, тип - Універсальна GOLD, що підтверджується випискою по рахунку. Як стверджує позивач, [PERSON] користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином згідно з Положенням про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 22.01.2025 має заборгованість: 40\~864,72 гривень яка складається з наступного: 32848,02 гривень заборгованість за тілом кредиту; 8016,70 гривень заборгованість за простроченими відсотками. Відтак, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.01.2023 у розмірі: 40\~864,72 гривень, яка складається з: 32848,02 гривень заборгованість за тілом кредиту; 8016,70 гривень заборгованість за простроченими відсотками. Стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 04.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості.\~Клопотання пресдтавника\~позивача про\~розгляд справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~виклику сторін\~задоволено частково. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. До позовної заяви долучено клопотання про дослідження доказів, у якому представник позивача на підставі ст. 228, 229 ЦПК України просить суд в процесі дослідження доказів по цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості дослідити копію Заяви про приєднання умов та правил надання банківських послуг від 31.01.2023. що містить розмір відсоткової ставки 42,0 % річних для карт Універсальна, 40,8 % - для карт Універсальна GOLD та підписана клієнтом, як докази позовних вимог та обставин погодження відсоткової ставки між банком і клієнтом (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України). Доказам, поданим з дотриманням порядку їх подання, судом буде надана належна оцінка. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не направив до суду свого представника (а.с. 59). Представник позивача Кіріченко В.М., належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився (а.с. 60). До позовної заяви долучено клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, датоване 27.01.2025, у якому представник позивача просив суд згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 31.01.2023 розглянути без участі представника позивача. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ КБ «ПриватБанк» відсутні (а.с. 7). Як передбачено ч. 7 ст. 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Відповідачу [PERSON] ухвала про відкриття провадження у справі від 04.02.2025, судові повістки на 24.02.2025, 19.03.2025, надсилалися судом на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця його проживання (а.с. 56-57; 61-62). Однак, конверти повернулися до суду із відміткою органів поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» та «адресат відмовився». Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тобто, відповідач є належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання в силу вимог ст. 128 ЦПК України. Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог ЦПК України. Відповідач [PERSON] не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, та не подав відзив на позовну заяву. Згідно з\~ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.\~5\~ЦПК\~України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України закріплює право особи на захист цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~1056-1\~ЦК України\~процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним\~договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). В силу приписів ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як закріплено у ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За правилом частини першої ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Як закріплено у ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів врегульовані Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти\~електронний договір\~(оферта)\~може бути\~зроблена шляхом\~надсилання комерційного\~електронного повідомлення,\~розміщення пропозиції\~(оферти)\~у мережі\~Інтернет або\~інших інформаційно-комунікаційних\~системах. (ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Судом встановлено, що 30.12.2022 [PERSON] власноручно підписав Анкету-опитувальник клієнта-фізичної особи АТ КБ «ПриватБанк», яка, серед іншого, містила угоду про використання простого електронного підпису (а.с. 24). 31.01.2023 [PERSON] електронним підписом підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 19-23) та Паспорт споживчого кредиту (а.с. 25-29). Згідно з п. 3 Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого Постановою Правління НБУ № 151 від 13.12.2019 (втратила чинність на підставі Постанови НБУ № 172 від 20.12.2023, проте була чинна станом на 31.01.2023, тобто станом на день підписання відповідачем [PERSON] заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг) терміни, що використовуються в цьому Положенні, уживаються в таких значеннях: 1)\~електронний сенсорний\~пристрій -\~електронний пристрій\~із сенсорним\~екраном,\~на якому\~особа може\~створити власноручний\~підпис за\~допомогою спеціально\~призначеного пера\~(стилуса);\~2)\~клієнт банку\~-\~фізична особа,\~яка користується\~банківськими та/або\~фінансовими послугами,\~не пов`язаними\~з підприємницькою\~діяльністю;\~3)\~кваліфікована електронна\~позначка часу\~-\~електронна позначка\~часу,\~отримана від\~кваліфікованого надавача\~електронних довірчих\~послуг;\~4)\~оброблення електронних\~документів -\~створення,\~оброблення,\~відправлення,\~передавання,\~одержання,\~зберігання,\~використання та\~знищення електронних\~документів;\~5)\~цифровий власноручний\~підпис -\~власноручний підпис\~фізичної особи,\~створений на\~екрані електронного\~сенсорного пристрою\~та нерозривно\~пов`язаний\~з електронним\~документом,\~підписаним цим\~підписом; 6) уповноважений працівник банку - працівник банку, до повноважень якого згідно з внутрішніми положеннями банку віднесено підписання з клієнтами банку договорів та інших документів від імені банку. Цифровий власноручний\~підпис має\~таку саму\~юридичну силу,\~як і\~власноручний підпис,\~та прирівнюється\~до власноручного\~підпису в\~разі дотримання\~норм цього\~Положення. Використання\~цифрового власноручного\~підпису клієнтом\~банку не\~вимагає наявності\~попередньо укладеного\~договору між\~банком та\~клієнтом. Банк\~самостійно визначає\~технологію створення\~електронних документів,\~які клієнт\~підписує цифровим\~власноручним підписом,\~та забезпечує\~дотримання вимог\~цього Положення. Банк має право застосовувати процедури фото та/або відеофіксації, інші процедури з метою документування та контролю за процесом підписання документа клієнтом з використанням цифрового власноручного підпису. Застосування зазначених процедур повинно здійснюватися за умови попередньо отриманої згоди клієнта. Цифровий власноручний підпис зберігається як реквізит електронного документа, що підписується, та нерозривно з ним поєднується (п. 6-9, 15 Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України). Отже, Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «ПриватБанк» від 31.01.2023 підписана цифровим власноручним підписом [PERSON] . Згідно із Заявою про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «ПриватБанк» від 31.01.2023 [PERSON] , який діє на підставі власного волевиявлення, згідно ст. 634 ЦК України приєднується до розділів «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Регулярні платежі» Умов та Правил надання банківських послуг Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять змішаний договір: договір банківського рахунка, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка», далі Договір, приймає всі права та обов`язки, встановлені у цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Як передбачено п.п. 1.2-1.3 п. 1 Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «ПриватБанк» Істотні умови Договору «Кредитні картки», основні умови кредитування: тип кредиту: відновлювана кредитна лінія; сума/ліміт кредиту, грн: розмір кредитного ліміту не перевищує 200\~000 гривень для карт «Універсальна» GOLD, строк кредиутвання: 12 місяців з пролонгацією, мета отримання кредиту: споживчі цілі, спосіб отримання кредиту: безготівковим шляхом. Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка: 42,0 % - для карт «Універсальна»; 40,8 % - для карт Універсальна Gold. Тип процентної ставки: фіксована. Загальні витрати за кредитом: 55122,00 гривень для карт Універсальна Gold. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) (за припущення, що сума використаного кредитного ліміту становить: 20\~000,00 гривень: за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами в межах пільгового періоду: 20240 гривень для карт Універсальна Gold; за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашенню кредита мінімальними платежами: 64194,00 гривень для карт Універсальна, 75122,00 гривень для карт Універсальна Gold. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних: за умови здійснення розрахунків з виростанням платіжної картки та користування коштами в межах пільгового періоду: 0 % - для карт Універсальна, 1,2 % - для карт Універсальна Gold; за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашенню кредита мінімальними платежами: 51,09 % - для карт Універсальна, 51,76 % - для карт Універсальна Gold. До позовної заяви долучено копію паспорта споживчого кредиту кредитодавець: АТ КБ «ПриватБанк», що містить, зокрема, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію. Паспорт споживчого кредиту містить цифровий власноручний підпис [PERSON] . Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 31.01.2023, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] , заборгованість відповідача станом на 22.01.2025 становить 40864,72 гривень, яка складається з: 32848,02 гривень заборгованість за тілом кредиту; 8016,70 гривень заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 10-14). Відповідач згідно з укладеним договором № б/н від 31.01.2023 отримав можливість користуватися послугами банку, в тому числі і користуватися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Як передбачено п. 63 Постанови Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України» виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом,що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Таким чином, виписка за договром № б/н за період з 01.01.2023 по 22.01.2025, що міститься в матеріалах справи (а.с. 15-18), є належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом. Зазначена виписка по рахунку [PERSON] за договором № б/н за період з 01.01.2023 по 22.01.2025, свідчить про те, що він користувався кредитними коштами в межах наданого банком кредитного ліміту, оскільки відповідач купував товари та погашав кредитну заборгованість. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, то це свідчить про порушення прав позивача, яке підлягає захисту шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт існування в [PERSON] перед позивачем заборгованості за вищевказаним кредитним договором, яка ним добровільно не сплачується. Станом на час розгляду справи відповідач не надав доказів сплати ним зазначеної суми заборгованості за кредитом. [PERSON] не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій, не подав відзиву на позовну заяву, не надав контррозрахунку заборгованості, не навів жодних доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин. Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивач при пред`явленні позову до суду сплатив судовий збір в сумі 2422,40 гривень (а.с. 42). Така сума судового збору була сплачена позивачем з огляду на положення ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, з огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 2422,40 гривень на відшкодування понесених позивачем судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved