Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

14.11.2024 [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про визнання за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері [PERSON] , а саме: житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.2-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , [INFO] , після смерті якої Першою Бориспільською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа. 27.05.2024 позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини на вищевказаний будинок та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав, що спадкоємицею [PERSON] не надано документів, що підтверджують право власності померлої [PERSON] на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим позивач вилущена звернутися до суду для підтвердження набуття права на спадщину, яка на момент смерті належала її померлій матері. Ухвалою від 19.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та витребувано у Першої Бориспільської державної нотаріальної контори копію спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.31-33). Протокольною ухвалою від 30.01.2025 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] та [PERSON] (а.с.58-61). Ухвалою від 25.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с.77). У призначене судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу без їх з позивачкою участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Бориспільською міською радою Київської області також направлено заяву з проханням розглянути справу без участі представника відповідача та ухвалити законне та обґрунтоване рішення за наявними матеріалами справи (а.с.82-83). Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] та [PERSON] були повідомлені про дату та час судового розгляду, також подали до суду заяви, за змістом яких просили розглядати справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують (а.с.68,70). Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, копію спадкової справи № 189/2023, відкритої після смерті [PERSON] , суд дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] у віці 74 років померла мати позивачки [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , про що 28 березня 2014 року Виконавчим комітетом Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області було складено відповідний актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28 березня 2014 року (а.с.9), а також свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданим повторно 17 липня 1990 року Рогозівської сільською радою Бориспільського району Київської області (а.с.50-на звороті). Інші особи, які прийняли спадщину після [PERSON] згідно із даними спадкової справи відсутні. Так, з відповіді Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Бориспільскої міської ради від 11.08.2023 №20-09-1658 встановлено, що у відділі інформація про реєстрацію місця проживання громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутня. Відповідно до погосподарської книги №11 (с.Рогозів) за 2011-2015 роки Рогозівського старостинського округу в списку членів господарства за адресою: [ADDRESS] ,- розділ І зазначено - «Відомості про членів домогосподарства з реєстрацією місця проживання на території ради» : голова домогосподарства [PERSON] , [INFO] , у графі «Відмітка про повне вибуття» - померла [INFO] , актовий запис №15 28.03.2014. Стосовно інших осіб, які проживали з померлою [PERSON] на день її смерті [INFO] , відповідно до вищезазначеної погосподарської книги у розділі І «Відомості про членів домогосподарства з реєстрацією місці проживання на території ради», «Прізвище, ім`я, по батькові» - [PERSON] , [INFO] , у графі «Родинні стосунки до голови домогосподарства» - дочка (а.с.54-на звороті). Ця обставина також підтверджується копією зазначеної погосподарської книги щодо домогосподарства по [ADDRESS] (а.с.10-14), а також Актом обстеження житлово-побутових умов від 12.06.2024 (а.с.15). Рік побудови будинку згідно із даними погосподарської книги щодо домогосподарства по [ADDRESS] , 1963 рік (а.с.12). Таким чином, відсутні відомості про прийняття спадщини іншими спадкоємцями, зокрема [PERSON] та [PERSON] , залученими до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, та які, за твердженнями представника позивача перебували у родинних стосунках із померлою [PERSON] . Згідно із даними Технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, виготовленого 19 червня 2024 року на замовлення позивачки ТОВ «Українська архітектурно-проектна компанія» на домоволодіння [ADDRESS] , встановлено,що житловий будинок загальною площею 68,2 кв.м.,у тому числі житловою площею 51,3 кв., маю прибудову площею 17,9 кв.м., сарай, убиральню, тамбур свердловину, яму вигрібну огорожу, хвіртку, ворота. Реєстраційний номер об`єкта 01.3105899.5022753.20240619.77.0000.06. Кадастровий номер земельної ділянки не зазначений (а.с.16-27). Про наявність порушень будівельних норм та правил, виявлених при технічній інвентаризації, не зазначено. Будь-які дані що земельна ділянка, що розташована в [ADDRESS] , була передана у власність іншій особі відсутні. Згідно із відповіддю Виконавчого комітету Бориспільської міської ради, останньою не приймалося рішень про передачу у приватну власність вказаної земельної ділянки (а.с.81). Також встановлено, що постановою державного нотаріуса Першої Бориспільської державної нотаріальної контори Кардашевською М.В. від 27 травня 2024 року №539/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] після смерті [INFO] матері [PERSON] . Підставою для прийнятого рішення, зазначено те, що спадкоємицею не надано документів, що підтверджують право власності померлої матері [PERSON] на вказаний житловий будинок (а.с.8) За змістом ст. ст. 1216, 1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 5 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу\~України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до роз`яснень викладених в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ч. 2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації. В силу\~вимог ч.3\~цієї статті\~речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що виникли\~до 1\~січня 2013\~року,\~визнаються дійсними\~за наявності\~однієї з\~таких умов: 1)\~реєстрація таких\~прав була\~проведена відповідно\~до законодавства,\~що діяло\~на момент\~їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. В силу вимог ч.4 ст.3 Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. Згідно з листом-роз`ясненням Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року «Щодо державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарчі (присадибні) будівлі і споруди, збудовані до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі за окремою визначеною «спрощеною» процедурою. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування такого об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на об`єкт. Пунктом 42 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Таким чином, будинки, які були збудовані до 1992 року, не потребували введення до експлуатації, при набутті права власності на такі об`єкти. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 26 лютого 2020 року у справі № 607/16873/18, провадження № 61-12451св19; від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17, провадження № 61-1978св20». Таким чином встановлено, що [PERSON] , яка здійснила будівництво житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами на території с.Рогозів Бориспільського району Київської області у 1963 року, і домоволодінню було присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] , - ця обставина відповідно до чинного на момент завершення будівництва законодавства зареєструвати будинок у сільській раді, а також у подальшому право здійснити державну реєстрацію вищезазначеного житлового будинку та господарських будівель і споруд новоствореного нерухомого майна. Встановлено що спір щодо спадщини відсутній. Разом із цим відсутність державної реєстрації зазначеного спадкового нерухомого майна позбавляє позивача можливості оформити право на спадщину. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки позивач набула у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, право на яке належало спадкодавцю [PERSON] на момент її смерті. Вимоги щодо відшкодування понесених витрат позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved