Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

У березні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останньої на його користь матеріальну шкоду на загальну суму 854 460,97 грн.. Позов обґрунтовує тим, що 05.01.2019 року позивач уклав з ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» договір відступлення права вимоги №2. Зазначає, що за умовами вищевказаного договору позивач набув право вимоги до відповідачки про відшкодування матеріальної шкоди, завданої первісному кредитору ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» у загальному розмірі 854 460,97 грн.. Згідно Протоколу Загальних Зборів Учасників ТОВ «Науково-виробнича компанія «Базальт» №03/16 від 03.03.2016 року прийняте рішення про призначення на посаду генерального директора товариства [PERSON] з 04.03.2016 року та зміну найменування ТОВ «Науково-виробнича компанія «Базальт» на ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ». Вказує, що згідно наказу ТОВ «Науково-виробнича компанія «Базальт» №01/16 від 04.03.2016 року відповідачка приступила до виконання обов`язків генерального директора ТОВ «Науково-виробнича компанія «Базальт». Згідно Наказу ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» №02/16 від 06.05.2016 року відповідачка [PERSON] вступила на посаду директора ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ». В період з 04.03.2016 року по 06.12.2017 року відповідальною особою на підприємстві ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» була директор [PERSON] .. Зазначає, що відповідачка була звільнена з займаної посади наказом №4 від 05.12.2017 року на підставі заяви від 21.11.2017 року про звільнення за згодою сторін з 30.11.2017 року, з яким була ознайомлена 05.12.2017 року. Оскільки головний бухгалтер на ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» був відсутній, то облік на підприємстві виконувався особисто однією відповідальною особою, а саме директором [PERSON] .. Вказує, що в цьому випадку на директора особисто покладається вся відповідальність за дотриманням встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, своєчасне подання бухгалтерської та податкової звітності. Відповідальність за правильність записів в облікових регістрах покладається на тих посадових осіб, хто склав і підписав регістри, тобто на директора ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» [PERSON]. Таким чином, за період роботи з 04.03.2016 року по 06.12.2017 року на директора [PERSON] було особисто покладено повну відповідальність як за ведення бухгалтерського обліку так і за отримання, збереження, реалізацію та списання товарно-матеріальних цінностей, які знаходилися на підприємстві ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ». Крім того, при звільненні директора [PERSON] у ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» виникла потреба передачі як справ на підприємстві їх новому керівнику, так і проведення повної інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків для перевірки їх фактичної наявності та документального підтвердження станом на 06.12.2017 року. Наказом № 2/к-12-17 від 06.12.2017 створено інвентаризаційну комісію на підприємстві та відповідно до наказу №3/к-12-17 від 06.12.2017 року призначено проведення повної обов`язкової інвентаризації в зв`язку зі зміною керівництва, з якими [PERSON] була ознайомлена, від підпису остання відмовилась. Зазначає, що директор ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» [PERSON] була усно та письмово попереджена про проведення належної інвентаризації. Однак, на момент інвентаризації [PERSON] не з`явилась ні до головного офісу ні до орендованого складу, який розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим керівництво ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» створило комісію та змушене було зрізати замки на трьох дверях складу в присутності семи осіб, членів комісії, судового експерта та працівників заводу. Вказує, що результати проведеної інвентаризації відображені в Узагальнюючому акті результатів інвентаризації товарно-матеріальних цінностей та необоротних активів станом на 20.12.2017 року, а саме: 1) інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінносте, результатів проведеної інвентаризації на основному складі підприємства. Інвентаризація товарів на складі №3 від 18.12.2017 року. Зроблено співставлення фактичної наявності товарно-матеріальних цінностей із даними бухгалтерського обліку - недостача становить 586 471,97 грн.; 2) інвентаризаційний опис необоротних активів (офісних меблів та офісної техніки), недостача становить 52 182,62 грн.. За даними повної інвентаризації, згідно наказу №3/к-12-17 від 06.12.2017 року, виявлено недостачу в сумі 638 654,59 грн.. Отже, встановлена за активами інвентаризації нестача товарно-матеріальних цінностей на підприємстві ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ», станом на 06.12.2017 року, підтверджується даними бухгалтерського обліку підприємства, фактичними даними наявності товарно-матеріальних цінностей на складі та в офісі на загальну суму 638 654,59 грн., що підтверджується висновком судового експерта за результатами ведення бухгалтерсько-економічного дослідження від 27.03.2018 року №2018/03-1. Крім того, судовим експертом було зроблене економічне дослідження шляхом співставлення касових документів, банківських виписок з рахунками, платіжними відомостями, актами виконаних робіт з метою встановлення правильності і законності здійснення готівкових та безготівкових операцій у національній валюті. За результатами цього дослідження загальна сума заборгованості грошових коштів директора [PERSON] перед підприємством ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» складає 251 806,38 грн.. Вказує, що зазначена заборгованість виникла за період роботи директора [PERSON] в наслідок її протиправних дій, а саме: на підприємстві ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» знаходиться договір без номера від 01.11.2017 року, згідно якого ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» надало позики фізичній особі - засновнику [PERSON] .. Крім того, було встановлено, що по касі підприємства ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» проведено наступні бухгалтерські дії, а саме 28.12.2016 року було отримано в ПАТ «Універсал Банк» 102 026,00 грн., з яких 27 000,00 грн. нібито виплачено [PERSON] , касовим ордером №1 від 28.12.2016 року, підстава договір фінансової допомоги б/н від 01.11.2017 року. Однак, засновник ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» [PERSON] заперечує факт отримання коштів та підпису вказаного касового ордеру. Зазначає, що така операція не має юридичного статусу і не підтверджує проведені виплати - розрахунки з каси підприємства, а тому ця сума фактично є недостачею коштів в касі підприємства. Вказує, що на підприємстві було виявлено договір без номера від 01.02.2017 року згідно якого ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» надало позики на суму 250 000,00 грн. директору підприємства [PERSON] .. 23.03.2017 року директора [PERSON] отримала особисто з каси підприємства 40 000,00 грн. поворотної фінансової допомоги (договір в касовому ордері не вказано), три підписі на ордері належать саме [PERSON] .. Того ж дня, директор [PERSON] отримала з каси підприємства 73 737,14 грн. поворотної фінансової допомоги. Крім того, 10.04.2017 року директор [PERSON] отримала особисто з каси підприємства 70 000,00 грн. поворотної фінансової допомоги (договір в касовому ордері не вказано), три підписи на ордері належать [PERSON] та вказано її особисті паспортні дані. Дані операції по отриманню фінансової допомоги були проведені на бухгалтерському рахунку 6851 «розрахунки з іншими кредиторами». Таким чином, за даними бухгалтерського обліку, [PERSON] не погасила своєї заборгованості по отриманим нею грошовим коштам загальною сумою 183 737,14 грн.. Крім того, при проведенні дослідження, судовим експертом встановлено, що в період роботи генерального директора [PERSON] не нараховувалась та не виплачувалась колишнім працівникам грошова компенсація за невикористану відпустку при звільненні з роботи крім одного разу, коли особисто директор ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» [PERSON] нарахувала собі 5069,24 грн. компенсації за невикористану відпустку при звільненні без належного наказу та відповідного розрахунку, а також не було зроблено відповідних бухгалтерських проводок по підтвердженню та списанню факту виплати коштів. Зазначає, що загальна сума заборгованості грошових коштів директора [PERSON] перед ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» складає всього 854 460,97 грн.. Крім того, Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №12017100100014923 за фактом протиправних дій [PERSON] стосовно завдання матеріальних збитків ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ». У зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. відповідно до витягу з розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 14.08.2013 року №487, є наймачем трикімнатної квартири жилою площею 41,00 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що згідно зазначеного Розпорядження позивач зареєстрований за вказаною адресою з 1986 року родиною з чотирьох осіб (позивач, його батько, мати та брат). Вказує, що [INFO] батько позивача [PERSON] помер. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.2024 року у справі №761/5381/24 [PERSON] , який є братом позивача, визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомостей, наданих Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією, за адресою: . Київ, [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] .. Зазначає, що він разом з [PERSON] , більше 20 років проживають у вказані квартирі, здійснює її утримання, а також утримання прибудинкової території, проведення ремонту квартири, оплати комунальних послуг та інших необхідних платежів щодо цієї квартири. Вказує, що іншого житла позивач не має. 03.10.2024 року позивач звернувся до центру надання адміністративних послуг з заявою про надання адміністративної послуги «Оформлення та видача свідоцтва про право власності на житло», а саме на квартиру [ADDRESS] . Листом від 15.10.2024 №529 відділом (органом) приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації за результатами розгляду заяви [PERSON] , відмовлено у проведенні приватизації житла. Вважає, що вказаною відмовою органом приватизації порушено його право на житло, зокрема, право на приватизацію житла, в якому позивач на законних підставах проживає більше 20 років. У зв`язку з чим вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2022 вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05.12.2022 цивільну справу за зазначеним вище позовом було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Протокольною ухвалою суду від 19.08.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити з підстав, зазначених в позові, та ухвалити відповідне рішення, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, просив відмовити в його задоволенні та ухвалити відповідне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом установлено, що згідно Протоколу загальних зборів учасників ТОВ Науково Виробнича Компанія «Бальзат» №03/16 від 03.03.2016 прийнято рішення про призначення на посаду генерального директора Товариства [PERSON] з 04.03.2016 та зміну найменування ТОВ «Науково Виробнича Компанія «Бальзат» на ТОВ «СІТІ ЛАЙТ». 04 березня 2016 року наказом генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково Виробнича Компанія «Бальзат»№01/16 [PERSON] приступила до виконання обов`язків генерального директора ТОВ Науково Виробнича Компанія «Бальзат`з 04 березня 2016 року. Згідно Наказу ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» №02/16 від 06.05.2016 [PERSON] вступила на посаду директора ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» на підставі Протоколу № 5 Загальних зборів Учасників ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» від 06.05.2016. Згідно п. 12.1 Статуту ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» Виконавчим органом Товариства, який здійснює поточне керівництво діяльністю Товариства, є директор. Відповідно до п. 16.3 вказаного Статуту, посадові особи відповідають за заподіяну ними Товариству шкоду відповідно до чинного законодавства України. Наказом № 4 від 05 грудня 2017 року [PERSON] була звільнена з посади директора Товариства з 05 грудня 2017 року згідно пункту 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Наказом ТОВ «ДісіЛайт» № 3/К-12-17 від 06 грудня 2017 року призначено проведення повної інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження станом на 06 грудня 2017 року. 06 грудня 2017 року наказом директора ТОВ «ДІСІ Лайт» Медвединський В.І. приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «ДісіЛайт» з 06.12.2017 на підставі Протоколу № 07 Загальних зборів учасників ТОВ «ДісіЛайт» від 05 грудня 2017 року. Відповідно до результатів проведеної інвентаризації, які відображені в Узагальнюючому акті результатів інвентаризації товарно-матеріальних цінностей та необоротних активів станом на 20.12.2017, а саме: інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей, результатів проведеної інвентаризації на основному складі підприємства. Інвентаризація товарів на складі №3 від 18.12.2017. Зроблено співставлення фактичної наявності товарно-матеріальних цінностей із даними бухгалтерського обліку, недостача становить 586 471,97 грн.; інвентаризаційний опис необоротних активів (офісних меблів та офісної техніки). Основний підрозділ, недостача становить 52 182,62 грн.. Згідно наказу №3/к-12-17 від 06.12.2017, за даними інвентаризації нестача товарно-матеріальних цінностей на ТОВ «ДісіЛайт», станом на 06.12.2017 становить 638 654,59 грн.. Відповідно до Висновку за результатами проведення бухгалтерського-економічного дослідження від 27.03.2018 року, проведеного судовим експертом Божко Л.М. вбачається, що судовий експерт рекомендує, на основі отриманого дослідження, звернутися до правоохоронних установ щодо виявлених в процесі дослідження порушень в обліку та використанні ТМЦ, грошових коштів колишнім керівником ТОВ «ДісіЛайт» [PERSON] за період роботи з 04.03.2016 по 06.12.2017 загальна сума заборгованості грошових коштів директора [PERSON] перед ТОВ «ДісіЛайт» становить 854 460,97 грн.. 05.01.2019 між ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» в особі директора [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір №2 відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» (Первісний кредитор) передає [PERSON] (Новий кредитор), а [PERSON] (Новий кредитор) набуває право вимоги до [PERSON] (Боржник) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ТОВ «ДІСІ ЛАЙТ» (Первісний кредитор) [PERSON] (Боржник), у загальному розмірі 854 460,97 грн.. 14.07.2020 на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення права вимоги, відповідно до якого останню було повідомлено про те, що належне ТОВ «ДісіЛайт» право вимоги до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої Первісному кредитору Боржником, у загальному розмірі 854 460,97 грн. перейшло до [PERSON] за договором про відступлення права вимоги №2 від 05.01.2019. Крім того, Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №12017100100014923 за фактом протиправних дій [PERSON] стосовно завдання матеріальних збитків ТОВ «ДісіЛайт». Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно приписів ч. 1 ст. 1126 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Відповідно до п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», для вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, суду необхідно з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Згідно із ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Статтею 134 КЗпП України передбачено випадки повної матеріальної відповідальності працівників, зазначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі організації, зокрема у випадках коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно дост. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому на зберігання або для інших цілей. Відповідно до п. 8постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» № 14 від 29.12.1992 року, розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1ст. 134 КЗпП України), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір та чи був він укладений. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. Постановою Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» від 12.09.1991 року № 1545 визначено, що на території України діють законодавчі акти СРСР, якщо вони не суперечать Конституції і законам України. Відповідно до Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються працівниками, з якими підприємство, установа, організація можуть укладати письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС від 28.12.1977 року №447/24, роботи з приймання й обробки для доставки (супроводу) вантажу, багажу, поштових відправлень та інших матеріальних і грошових цінностей, їх доставки (супроводу), видачі (здачі) цінностей, містяться у зазначеному Переліку. Згідно зі ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 цього Кодексу. Частинами 1-3ст. 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Згідно ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тож, позивачем доведено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ДісіЛайт», будучи особою, що несе повну матеріальну відповідальність за схоронність матеріальних цінностей, відповідач порушила посадові обов`язки, заподіявши позивачу збитки. Розмір матеріальної шкоди, завданої ТОВ «ДісіЛайт» склав суму в загальному розмірі 854 460,97 грн.. Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів на спростування обґрунтувань та доводів позову, як і не надано доказів відшкодування завданих матеріальних збитків у добровільному порядку. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивачем надано суду докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, які стороною відповідача не спростовані, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 854 460,97грн. та 8544, 60 грн. Питання про розподіл судових витрат вирішено відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved