Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження, у якому просить суд: - встановити факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON] , [INFO] , народженого в м. Можайськ, Московської області російської федерації. - провести державну реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] , народженого в м. Можайськ, Московської області російської федерації, матір`ю якого є [PERSON] , батька вказати відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України - [PERSON] . - зобов`язати Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) провести реєстрацію народження [PERSON] шляхом поновлення актового запису. Стислий виклад позиції позивача Позовні вимоги позивача [PERSON] обґрунтовані тим, що тривалий час його рідна мати - [PERSON] , [INFO] , перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] . Вони вели спільне господарство, займались його вихованням. Від цих відносин народився [PERSON] .. Все своє життя він мешкав на території України. Оскільки позивач [PERSON] народився на території російської федерації в м. Можайськ, його родичі, які займались його вихованням, зазначили його прізвище: « [PERSON] ». Однак, зі слів матері позивача [PERSON] його батько - [PERSON] , [INFO] , хоча це документально не підтверджено, оскільки його мати вказала відомості про батька з її слів, у зв`язку з тим, що його батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі на момент його народження. Так, відповідно до довідки №17 від 10.02.2025 року [PERSON] навчався в Краснокосянській загальноосвітній школі І-ІІ ступеня з 16.04.2013 року по 06.02.2014 року. Згідно довідки №58 від 21.02.2025 року [PERSON] був зарахований до 1 класу Молозької ЗОШ І-ІІІ ступенів (наказ №31 від 01.09.2006 року), потім в 7 класі навчався в Краснокосянській загальноосвітній школі І-ІІ ступеня, потім був зарахований до 8 класу Молозької ЗОШ І-ІІІ ступенів (наказ №5 від 06.02.2014 року). Випущено зі школи без видачі документів про базову загальну середню освіту, тому що позивач [PERSON] є особою без громадянства. Видано табель про закінчення 9 класу. Витребувати відомості щодо реєстрації народження [PERSON] з російської федерації не передбачається можливим. Також його батько позбавлений можливості внести зміни до актового запису про його народження, а саме внести відомості про його батьківство, оскільки актовий запис складено на території російської федерації. Встановлення факту народження необхідно [PERSON] для отримання паспорту, який він не отримав при досягненні повноліття. Отже, через те, що батьки позивача не зареєстрували його народження в органах реєстрації цивільного стану, він станом на теперішній час не має відповідних документів, які би підтвердили його особу, тому він звертається з даною позовною заявою до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів. Процесуальні дії у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 березня 2025 року було відкрито провадження по вказаній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, однак адвокат Бережна Т.Г., яка діє в його інтересах, надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засіданн я не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення, справу просив розглядати за його відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку. За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Положенням ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини справи, встановлені судом, їх нормативно правове обґрунтування та позиція суду. Судом встановлено, що тривалий час рідна мати позивача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] . Вони вели спільне господарство, займались вихованням позивача. Від цих відносин народився [PERSON] .. Все своє життя він мешкав на території України. Оскільки позивач [PERSON] народився на території російської федерації в м. Можайськ, його родичі, які займались його вихованням, зазначили його прізвище: « [PERSON] ». Однак, зі слів матері позивача [PERSON] його батько - [PERSON] , [INFO] , хоча це документально не підтверджено, оскільки його мати вказала відомості про батька з її слів, у зв`язку з тим, що його батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі на момент його народження. Так, відповідно до довідки №17 від 10.02.2025 року [PERSON] навчався в Краснокосянській загальноосвітній школі І-ІІ ступеня з 16.04.2013 року по 06.02.2014 року. Згідно довідки №58 від 21.02.2025 року [PERSON] був зарахований до 1 класу Молозької ЗОШ І-ІІІ ступенів (наказ №31 від 01.09.2006 року), потім в 7 класі навчався в Краснокосянській загальноосвітній школі І-ІІ ступеня, потім був зарахований до 8 класу Молозької ЗОШ І-ІІІ ступенів (наказ №5 від 06.02.2014 року). Випущено зі школи без видачі документів про базову загальну середню освіту, тому що позивач [PERSON] є особою без громадянства. Видано табель про закінчення 9 класу. Витребувати відомості щодо реєстрації народження [PERSON] з російської федерації не передбачається можливим. Також його батько позбавлений можливості внести зміни до актового запису про його народження, а саме внести відомості про його батьківство, оскільки актовий запис складено на території російської федерації. Встановлення факту народження необхідно [PERSON] для отримання паспорту, який він не отримав при досягненні повноліття. Отже, через те, що батьки позивача не зареєстрували його народження в органах реєстрації цивільного стану, він станом на теперішній час не має відповідних документів, які би підтвердили його особу, тому він звертається з даною позовною заявою до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі, чи поза ним. Факт народження дитини породжує виникнення біологічного та морального зв`язку між нею та її батьком і матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 24.02.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки і діти мають взаємні особисті немайнові та майнові права та обв`язки. Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України. Згідно ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини ; за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі №643/9245/18 (провадження №61-16732св19) зроблено висновок по застосуванню статті 130 СК України та вказано, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України». Однак, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-текст є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, параграф 34, від 07 травня 2009 року). Аналогічні висновки зроблені Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїх постановах у праві №159/3926/18 (у ЄДРСР № 93053415) та у справі №530/1231/16-ц (у ЄДРСР № 88016592). Згідно рекомендацій, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження та, за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно роз`яснень даних у п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою ВРУ № 789-ХП від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved