Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») в особі його представника Романенка М.Е. звернулося до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (відповідач, позичальник), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3374705 від 29.04.2021 у розмірі 23250,00 грн, витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422,40 грн, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.04.2021 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан», кредитодавець) був укладений кредитний договір № 3374705, відповідно до умов якого відповідач отримав від кредитодавця кредит в сумі 5 000 грн на картковий рахунок, на умовах платності та зворотності. Кредитний договір укладений в електронній формі через офіційний вебсайт ТОВ «Мілоан» та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, отриманим ним на фінансовий номер, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», та має силу договору, який укладений в письмовій формі. 10.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») укладено договір відступлення прав вимоги №06Т, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступив ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги до відповідача за вказаним Кредитним договором. Таким чином позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором. Оскільки відповідач не виконав умови Кредитного договору, в наслідок чого утворилась заборгованість в сумі 23250 грн, з яких: 5000 грн заборгованість за тілом кредиту; 17250 грн заборгованість за відсотками, 1000,00 грн заборгованість за комісійними винагородами, позивач звернувся з даним позовом до суду. Крім того позивач просить стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн та 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач правом на подачу відзиву не скористався. Процесуальні дії у справі Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судові засідання 11.02.2025 та 03.03.2025 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання 11.02.2025, 03.03.2025 та 31.03.2025 не з`явився, письмових заяв не надав, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, а саме: рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення на останню відому адресу місця реєстрації/проживання, що зазначена в Кредитному договорі, а також оголошенням про виклик на сайті Судової влади України. Відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, на підставі ст. 280, 281 ЦПК України 31.03.2025 суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права 29.04.2021 між відповідачем та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит № 3374705 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 5000,00 грн, на умовах строковості, зворотності та платності, строком на 30 днів, до 29.05.2021. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 2 п.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що Кредитний договір з додатками укладений за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) кредитодавця, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, та маює силу договору, який укладений в письмовій формі. Перед укладення Кредитного договору кредитодавець надав позичальнику всю переддоговірну інформацію, шляхом розміщення її на офіційному вебсайті кредитодавця, крім того відповідач письмово підтвердив ознайомлення з умовами кредитування своїм підписом паспорту споживчого кредиту. На виконання Кредитного договору кредитодавець надав відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн на картковий рахунок позивача, що підтверджується копією платіжного доручення 44997184 (а.с.51). Отже, ТОВ «Мілоан» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі,\~відповідно до умов Кредитного договору. Відповідно до Договору про відступлення прав вимоги 10.08.2021 №06Т та Витягу з Додатку до зазначеного договору (сформовано 09.1.2024) ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги до відповідача за Кредитним договором (а.с.15, 19-33) Відступлення права вимоги відповідає умовам Кредитного договору (п.3.2.6), а також положенням ст.1077, 1080, 1082 ЦК України. В силу вимог ст. 512, 513, 514, 516, 517\~ЦК України\~у зобов`язанні позичальника за Кредитним договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Згідно з ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, вимоги щодо стягнення тіла кредиту в сумі 5000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо нарахування відсотків (процентів за користування кредитом) суд дійшов таких висновків. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. Відповідно до п.1.3 Кредитного договору кредит надається строком на 30 днів до 29.05.2021 (строк кредитування). Пунктом 2.3 Кредитного договору встановлений порядок пролонгації строку кредитування, який, зокрема, передбачає вчинення певних дій. Пунктом 1.5.2 Кредитного договору визначений розмір процентів за користування кредитом: 2250,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6 Кредитного договору встановлена стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Положення п 2.3 Кредитного договору визначають порядок пролонгації строку кредитування, відповідно до якого можлива пролонгація на пільгових умовах (зі сплатою комісії за управління та обслуговування кредиту та певної частки заборгованості за кредитом) та на стандартних умовах, відповідно до яких нарахування процентів відбувається за стандартною (базовою) ставкою. Збільшення (продовження) строку користування кредитом відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Виходячи з наданої позивачем відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с.16) нарахування процентів протягом строку користування (30 днів) здійснювалося за ставкою 1,5% та загальна сума їх становить 2250,00 грн; нарахування процентів протягом пролонгованого строку кредитування здійснювалося за ставкою 5% та загальна сума їх становить 15000,00 грн що відповідає умовам Кредитного договору, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Водночас, відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с.16-17) в загальну суму заборгованості входить «борг по пені» в сумі 1000,00 грн. Суд зауважує, що в силу приписів п.6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» відповідач звільнений від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором. А відтак, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за договором порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, права вимоги за яким перейшло до позивача, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в сумі 22250,00 грн, з яких 5000,00 грн -тіло кредиту та 17250,00 грн- відсотки. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до \~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат представник позивача надав Договір №42649746 про надання правової допомоги від 01.11.2024 та Детальний опис робіт (наданих послуг), Акт на підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30.11.2024,відповідно до яких загальна сума витрат на правничу допомогу становить 6\~000 грн. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, , тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підставі викладеного, та зважаючи на вимоги ст.141 ЦПК України, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 5 000 грн.

Outcome: partial