Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку загальною площею 0,3946 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Деснянської селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області, рілля, кадастровий номер: 7422083000:06:000:1104 відповідно до державного акту на право власності на землю серії ЯГ № 837617 від 14 грудня 2006 року; земельну ділянку площею 0,3233 га, кадастровий номер 7422083000:06:000:5056, розташовану на території Деснянської селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 837617 від 14 грудня 2006 року; земельну ділянку площею 0,6010 га, кадастровий номер 7422083000:06:000:3052, розташовану на території Деснянської селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 837617 від 14 грудня 2006 року; в суд звернулась [PERSON] до Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права власності на спадкове майно за законом. В матеріалах справи міститься: - заява позивача про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог; - клопотання за підписом секретаря селищної голови Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Відповідно до частини другої статті 247\~Цивільного процесуального кодексу України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть №115. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять земельна ділянка загальною площею 0,3946 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Деснянської селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області, рілля, кадастровий номер: 7422083000:06:000:1104 відповідно до державного акту на право власності на землю серії ЯГ № 837617 від 14 грудня 2006 року; земельна ділянка площею 0,3233 га, кадастровий номер 7422083000:06:000:5056, розташована на території Деснянської селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 837617 від 14 грудня 2006 року; земельна ділянка площею 0,6010 га, кадастровий номер 7422083000:06:000:3052, розташована на території Деснянської селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 837617 від 14 грудня 2006 року. Після смерті\~\~ [PERSON] , яка померла [INFO] Приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівського області Ткаченко Наталією Володимирівною була заведена спадкова справа № 20/2021, згідно з якою: за життя [PERSON] розпорядилась своїм майном, склавши 29 травня 2020 року заповіт, посвідчений в.о. старости Карпилівського старостинського округу Деснянської селищної ради, за яким заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що матиме на день смерті і на, що вона за законом буде мати право заповіла, [PERSON] . 26 березня 2021 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадкового майна за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 354 від 19.11.2024, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , одна. Таким чином, [PERSON] є такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , проте через відсутність правовстановлюючого документу, так як він втрачений, не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) заповіт є чинним. [PERSON] , як спадкоємець за заповітом на спадщину, прийняла її, але оформити дану спадщину не може через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. 03 липня 2007 року на ім`я [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 14 грудня 2006 року № 455, було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 1,31 га у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст.152ч.3п."а"ЗК\~України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №837617 було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 1,31 га, яка складається з: рілля - площа земельної ділянки становить 0,39 га (кадастровий номер 7422083000:06:000:1104); сіножаті - площа земельної ділянки становить 0,60 га (кадастровий номер 7422083000:06:000:3052); пасовище - площа земельної ділянки становить 0,32 га (кадастровий номер 7422083000:06:000:5059). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31 липня 2024 року за земельними ділянками (кадастрові номери: 7422083000:06:000:1104, 7422083000:06:000:3052, 7422083000:06:000:5059) знаходяться в оренді у ТОВ «УКРЗЕМПРОДУКТ». Таким чином, [PERSON] є такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , проте через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, так як він втрачений, не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Відповідно до ч. 1 ст.1225ЦКУкраїни право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від30травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225ЦКУкраїни право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.\~1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінали правовстановлючих документів на земельні ділянки позивачем втрачені, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення.

Outcome: approved