Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно завдану матеріальну шкоду у розмірі 114\~496,00 грн., моральну шкоду у розмірі 20\~000,00 грн., витрати на проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 12\~000,00 грн., а також стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є співвласником квартири [ADDRESS] (далі квартира [ADDRESS] ), де проживає разом з дружиною та малолітньою дитиною. 13.02.2024 у вказаному житловому приміщенні відбулось залиття. Відповідно до акту про затоплення квартини [ADDRESS] , складеного 13.02.2024 головою правління ОСББ «Сихівська 10», встановлено, що залиття відбулось з вини квартири [ADDRESS] (далі квартира [ADDRESS] ), де проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] , та ремонт залитих приміщень має бути виконано за їх рахунок, як осіб, відповідальних за домогосподарство та завдання шкоди сусідам. З метою встановлення вартості матеріальної шкоди, позивач звернувся до експерта задля проведення будівельно-технічної експертизи, за висновком якої встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] відбулось через квартиру [ADDRESS] , вартість відновлювальних робіт по ліквідації наслідків залиття у квартирі [ADDRESS] становить 114\~496 грн. з урахуванням ПДВ. 30.03.2024 позивач на адресу відповідачів скерував письмову вимогу щодо відшкодування завданих ними збитків. Однак, така повернулась на його адресу, оскільки відповідачі відмовились отримувати лист. Також позивач додатково скерував відповідачу [PERSON] таку вимогу через застосунок «Telegram». Проте, вимога відповідачами залишена без належного реагування, завдана ними шкода залишається не відшкодованою. Зважаючи на викладене та те, що відповідачі відповідальні за належний стан санітарно-технічного обладнання вказаного житлового приміщення, зобов`язаний такий стан контролювати та докладати зусиль, щоб не порушувати права інших осіб, покликаючись на положення ст. ст. 22, 23, 1166 ЦК України, просить позов задовольнити. 10.08.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи [PERSON] , відповідно до яких зазначає, що 13.02.2024 до ОСББ «Сихівська 10» звернувся позивач [PERSON] , мешканець квартири [ADDRESS] , з проханням обстежити житлову квартиру з метою встановлення факту залиття такої сусідами з квартири [ADDRESS] . Актом про затоплення квартири [ADDRESS] встановлено, що причиною залиття є безгосподарне відношення до сантехобладнання мешканців квартири [ADDRESS] . Повідомляє, що у квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] та неповнолітня [PERSON] . Щодо задоволення позову не заперечує та вважає такий обґрунтованим. 16.12.2024 через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, подані представником позивача [PERSON] , згідно з якими вказує, що з метою підтвердження факту заподіяння майнової шкоди та обґрунтування позовних вимог в частині її розміру, позивач був змушений звернутись до експерта, який [INFO] оглянув квартиру позивача, зафіксував наслідки затоплення квартири у короткий термін з моменту завдання шкоди. Враховуючи наведене та те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази та твердження щодо спростування вини відповідачів, те, що остання не спростували розміру завданої шкоди, в добровільному порядку ухиляються від її відшкодування, вважає, що існують підстави для стягнення солідарно з них матеріальної шкоди у розмірі 114\~496,00 грн. та 12\~000,00 грн. витрат на проведення будівельно-технічної експертизи. Крім того, зважаючи на те, що внаслідок неправомірних дій відповідачів пошкоджено майно позивача, чим порушено звичайний спосіб життя його сім`ї, призвело до душевних страждань, емоційного стресу, переживань, у зв`язку із чим просить стягнути з відповідачів завдану ними моральну шкоду у розмірі 20\~000,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2024 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 21.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 27.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що мешканці квартири [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , неодноразово затоплюють квартиру, в якій він проживає зі своєю сім`єю, що призводить до порушення його звичних умов життя. Неодноразово намагався в позасудовому порядку домовитись з відповідачами, однак останні відмовляються відшкодовувати завдану шкоду в добровільному порядку, повідомили його, що не мають жодних намірів повертати кошти. Позов підтримав, просив такий задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав, що в ньому викладені, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися, будь-яких заяв чи клопотань до суду не скеровували. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За умовами ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наявності всіх наведених вище умов суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи Расяк М.В. в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про проведення розгляду справи за її відсутності. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Частиною 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Відповідно до ст. 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; проводити за власні кошти ремонт квартири (наймач (орендар) - згідно з договором найму (оренди); використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Положеннями ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у ст. 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди, необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Водночас відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду від 10.12.2018 у справі № 902/320/17). При цьому, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду від 27.12.2019 у справі №686/11256/16-ц). Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При дослідженні доказів, судом встановлено наступне. [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] , виданого 24.12.1997 Виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів (а. с. 8). Згідно з актом, затвердженим 13.02.2024 головою правління ОСББ «Сихівська 10» Расяк М.В., у квартирі [ADDRESS] виявлено світлі мокрім плями від залиття у коридорі на стелі і стіні, також залито стіни і стелю у ванній та туалеті, наявні старі плями на стелі у кухні і кімнаті. Причиною залиття сьогодні як і попередні рази є безгосподарне ставлення до сантехобладнання мешканцями квартири [ADDRESS] . Ремонт залиття приміщень має бути виконано за рахунок коштів мешканців квартири [ADDRESS] (а. с. 34). Відповідно до висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи за заявою [PERSON] №21/02/24-БД від 15.03.2024, експертом встановлено, що причиною залиття приміщень в квартирі [ADDRESS] є проникнення рідини з приміщень квартири [ADDRESS] , що розташована над квартирою [ADDRESS] . Вартість відновлювальних робіт по ліквідації наслідків залиття у квартирі [ADDRESS] становить 114\~496,00 грн. (а. с. 10-31). Таким чином встановлено, що 13.02.2024 у приміщенні квартири [ADDRESS] , співвласником якої є та в якій проживає позивач [PERSON] , відбулось залиття внаслідок проникнення рідини з приміщень квартири [ADDRESS] , в якій проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок затоплення приміщень квартири [ADDRESS] позивачу завдано матеріальної шкоди у розмірі 114\~496,00 грн., що підтверджується висновком будівельно-технічної експертизи №21/02/24-БД від 15.03.2024. Враховуючи наведене та з урахуванням вищевикладених норм законодавства, суд вважає, що відповідачі, як користувачі квартири, несуть обов`язок по забезпеченню схоронності такого житла, санітарно-технічного його стану, недотримання якого в даному випадку стало причиною залиття квартири позивача, а тому суд приходить до висновку, що відповідальність за завдану шкоду мають нести саме відповідачі. Відповідачами не спростовано своєї вини у залитті квартири позивача, хоча це є їх процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди, а також розміру збитків, завданих внаслідок затоплення квартири, визначеного висновком будівельно-технічної експертизи. Зважаючи на вищевикладене в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позову про стягнення солідарно з відповідачів матеріальної шкоди у розмірі 114\~496,00 грн. є обґрунтованими та підставними, відтак підлягають до задоволення. Розглядаючи вимогу позову про стягнення моральної шкоди у розмірі 20\~000,00 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №752/17832/14-ц вказано, що моральна шкода це страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення стосунків з оточенням, до інших негативних наслідків морального характеру. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. При вирішенні питання щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди, суд погоджується з доводами позивача про те, що внаслідок залиття належної йому квартири, в якій останній проживає разом із дружиною та неповнолітньою дитиною, було порушено їх звичайний спосіб життя, завдано йому душевних страждань та емоційного стресу, переживань, те, що внаслідок протиправних дій відповідачів позивач був змушений вчиняти дії, спрямовані на усунення завданої шкоди, що вимагало від нього додаткових витрат часу та коштів, а також те, що позивач звертався до відповідачів з вимогою відшкодувати завдані збитку у позасудовому порядку, які залишились безрезультатними, у зв`язку із чим вважає, що позивачу була заподіяна моральна шкода, яка має бути відшкодована відповідачами. Разом з тим, позивачем не долучено достатніх доказів на підтвердження розміру моральної шкоди, визначеної ним у розмірі 20\~000,00 грн., відтак, на думку суду, такий розмір з огляду на характер і тривалість страждань позивача, є завищеним. За наведених обставин, з урахуванням принципу розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку, що позов в цій частині слід задовольнити частково, та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача завдану моральну шкоду у розмірі 2\~000,00 грн., що буде достатнім та розумним розміром для задоволення моральної шкоди, понесеної позивачем внаслідок доведеного у цій справі факту залиття його квартири відповідачами. Розглядаючи вимогу позову про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 12\~000,00 грн., суд виходить з наступного. З матеріалів справи встановлено, що позивачем, з метою визначення розміру матеріальних збитків, завданих затопленням його квартири відповідачами, понесено витрати на залучення експерта для проведення будівельно-технічної експертизи вартістю 12\~000,00 грн., що підтверджується договором №21/02/24-БД від 21.02.2024, рахунком та актом приймання-передачі наданих послуг (а. с. 32-33). Водночас, витрати на залучення експерта та проведення експертизи з огляду на положення ст. 133 ЦПК України відносяться до витрат, пов`язаних із розглядом справи, відтак питання про їх стягнення підлягає вирішенню судом при вирішенні питання щодо розподілу витрат. За змістом ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Таким чином, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги висновок суду про задоволення вимоги позову про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди у повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути по 6\~000,00 грн. понесених ним витрат на проведення будівельно-технічної експертизи. Крім того, встановлено, що стороною позивача заявлено розмір витрат на професійну правничу допомогу, що становить 16\~956,80 грн (а. с. 118-120). На підтвердження розміру витрат, понесених на професійну правничу допомогу, адвокатом Буловчак Х.Р. надано наступні докази: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1270810 від 26.03.2024, копію договору №13/03/24 від 19.03.2024, укладеного між адвокатом Буловчак Х.В. та [PERSON] , копію акту виконаних робіт від 05.12.2024, копію додатку до договору. Так, відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином,\~враховуючи складність\~справи,\~зважаючи на\~час,\~витрачений адвокатом\~на надання\~правничої допомоги,\~обсяг наданих\~послуг та\~виконаних робіт,\~ціну позову,\~значення справи\~для сторони\~та беручи\~до уваги\~принцип співмірності, реальності та розумності розміру витрат, а також висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правову допомогу до 6\~000,00 грн., оскільки такий розмір витрат на оплату послуг адвоката відповідатиме критеріям, закріпленим ЦПК України. Окрім цього, з квитанції №1251-7505-1966-6464 від 28.05.2024 вбачається, що позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір у розмірі 1\~464,96 грн., виходячи з ціни позову 146\~496 грн. (матеріальна шкода 114\~496,00 грн., моральна шкода 20\~000,00 грн., витрати на проведення експертизи 12\~000,00 грн). Разом з тим, зважаючи на те, що витрати на проведення експертизи згідно з положеннями ЦПК України відносяться до витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх стягнення вирішується судом при вирішенні питання про розподіл судових витрат, відтак сума, понесена позивачем у зв`язку із залученням експерта, не підлягає врахуванню під час визначення ціни позову у даній справі. Отже, при зверненні до суду з даним позовом підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1\~344,96 грн., таким чином кошти у розмірі 120,00 грн. є надміру сплаченим позивачем. Беручи до уваги викладене, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 582,50 грн. судового збору, що відповідатиме пропорційності розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial