Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

16 грудня 2024 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов позов [PERSON] (далі, позивач) до [PERSON] (далі, відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. За змістом позовних вимог стверджується, що позивач є сином відповідача, досяг повноліття, однак з 01.09.2024 року вступив на стаціонарне навчання в Київський національний університет імені Тараса Шевченка, строк навчання до 30.06.2028 року. Позивач стверджує, що не працює у зв`язку із навчанням, його забезпечує матір, яка надає кошти для харчування та для забезпечення витрат на навчання. На разі батько не приймаю участь в утриманні повнолітнього сина, грошових коштів добровільно не надає і у зв`язку із цим існують достатні правові підстави для стягнення аліментів на його утримання в розмірі усіх видів заробітку відповідача щомісячно, з моменту подання позовної заяви і до закінчення навчання, до 30.06.2028 року. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2024 року відкрито строщене позовне провадження в цій справі, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву (а. с. 58-59). Відповідач, діючи через свого представника, подав відзив на позовну заяву, позов визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, однак вважав, що існують обставини для істотного зменшення розміру аліментів, зокрема, з огляду на отриманні під час військової служби поранення, звільнення з військової служби у зв`язку зі станом здоров`я, встановленням групи інвалідності, відсутністю у відповідача роботи, а також враховуючи те, що обов`язок утримання дітей є спільним обов`язком батьків, стверджував про можливість стягнення на користь позивача у якості аліментів грошові кошти у сумі 1 900 гривень щомісячно, що відповідає 10 % пенсії відповідача (а. с. 84-88). Судове засідання, призначене на 30 січня 2025 року, було відкладеним за клопотанням відповідача. В судовому засіданні, призначеному на 18 лютого 2025 року приймали участь представниця позивача, відповідач та його представниця. В судовому засіданні були наданими пояснення щодо суті спору та було долучено копію висновку № 9 від 05.02.2025 року лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом ІІ групи [PERSON] внаслідок обмеженої здатності до спілкування та обмеженої здатності контролювати поведінку. В судовому засіданні було оголошено перерву до 11 березня 2025 року. В судове засідання, призначене на 11 березня 2025 року, прибули представниця позивача та представниця відповідача, не з`явився відповідач, надав клопотання про проведення судового засідання без його участі. В судовому засіданні представники сторін надали додаткові пояснення щодо суті спору та висловили свої заперечення щодо позицій іншої сторони. Узагальнений зміст пояснень представниці позивача свідчить про те, що вона наполягає на стягненні аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі, зазначеному в позовній заяві, так як відповідача має стабільний дохід у вигляді пенсії, не несе витрат на лікування та реабілітацію, не надав інформації щодо наявності інших утриманців, а доходи матері позивача є істотно нижчими в порівняні з доходами відповідача. Крім цього, представницею позивача акцентовано увагу, що згідно наданим медичним документам відповідач може працювати, у випадку створення необхідних для того умов. Узагальнений зміст пояснень представниці відповідача свідчить про її незгоду з заявленим до стягнення розміром аліментів, враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати дитини, тоді як в даному випадку цей обов`язок повністю покладається на відповідача. Крім того, представницею відповідача додатково акцентовано увагу на наявності у відповідача поранень і захворювань, встановлення йому ІІ групи інвалідності, необхідності забезпечення стороннього догляду для відповідача, потреба якого підтверджується долученими медичними документами. Представницею відповідача зазначено, що на разі відповідач не працює, не має свого житла, вимушений нести витрати на лікування, є одинокою людиною. Представницею відповідача додатково зазначено, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 1/10 частки від його доходів. На уточнюючі питання представниками сторін зазначено, що позивач навчається на стаціонарі, бюджетна форма навчання, за навчання не сплачує, несе витрати пов`язані з проживання у гуртожитку, ці витрати мають мінливий характер. Додатково зазначено, що відповідач на підставі усної домовленості проживає в будинку, належному його колишній дружині, за проживання не сплачує, однак несе витрати на утримання будинку та сплату комунальних послуг. В будинок був вселеним, як член сім`ї власника, а не як тимчасовий мешканець, домовленість на проживання є тимчасовою. Відповідач не працює, отримує пенсію, інших утриманців немає. Заслухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши письмові матеріали справи, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення, у відповідності до приписів абзацу 2 частини 1 статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 19.03.2025 року до 10.00. Дослідивши зміст заяв по суті спору, заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження від 25.07.2006 року, серія [NUMBER] (а. с. 9). Позивач досяг повноліття і продовжує навчання у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка. Форма навчання денна, ступінь вищої освіти бакалавр. Строк навчання до 01.07.2028 року. Фінансування навчання здійснюється за рахунок видатків державного бюджету. Зазначені обставини підтверджуються договором на навчання № 1496ІБМ від 10.08.2024 року (а. с. 18-19, зворот). Матір позивача є працездатною, офіційно працевлаштована та отримує заробітну плату. Зазначена обставина підтверджується довідкою про доходи №119 від 06.11.2024 року (а. с. 21). Позивач не є працевлаштованим та не отримує доходи, що підтверджується довідкою за формою ОК-7 та ОК-5(а. с. 23, 27). Позивач несе витрати за проживання у гуртожитку, що підтверджується платіжними інструкціями, долученими до матеріалів справи (а. с. 38). Позивач проживає в гуртожитку, що підтверджується договором № 333879 від 29 серпня 2024 року (а. с. 39-40, зворот). Відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія [NUMBER] від 21 липня 2016 року (а. с. 72). Відповідач є інвалідом другої групи, що підтверджується посвідченням серія [NUMBER] від 05 вересня 2024 року (а. с. 73). Відповідач має ряд захворювань, в тому числі пов`язаних із захистом Батьківщини, що підтверджується свідоцтвом про хворобу № 6509 від 20.03.2024 року (а. с. 94-97). Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ № 1079448 [PERSON] встановлена ІІ група інвалідності із 22.08.2024 року, захворювання пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно з цією довідкою відповідач може працювати в створених умовах, при цьому характер умов не деталізований (а. с. 101-102). Відповідач звільнений з військової служби у відставку за станом здоров`я. Зазначена обставина підтверджується витягом з Наказу командира військової частини [NUMBER] № 187 від 11.06.2024 року (а. с. 103). Відповідач отримує пенсію по інвалідності. Вказана обставина підтверджується довідкою ГУ ПФУ в Київській області про доходи № 9241202724400239 від 08.01.2025 року (а. с. 105). Після звільнення з військової служби відповідач не працює та не отримує інших доходів, окрім пенсії. Зазначена обставина підтверджується довідками за формою ОК-5, ОК-7 (а. с. 106-113). Згідно з висновком лікарської комісії № 9 від 05.02.2025 року відповідач внаслідок психічного захворювання потребує стороннього догляду (а. с. 127). Встановивши відповідні обставини справи, суд вважає, що спірні правовідносини сторін спору урегульовані наступними правовими нормами. Так, згідно приписів частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Згідно з приписами частини 2 цієї статті, право на\~утримання припиняється\~у разі\~припинення навчання. Згідно приписів частини 3 цієї статті, право на\~звернення до\~суду з\~позовом про\~стягнення аліментів\~має той\~з батьків,\~з ким\~проживає дочка,\~син,\~а також\~самі дочка,\~син,\~які продовжують\~навчання. Згідно приписів частини 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього\~Кодексу. Згідно приписів частини 2 цієї статті, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з\~роз`ясненнями,\~викладеними в\~пункті 20\~Постанови Пленуму\~ВСУ «Про\~застосування судами\~окремих норм\~сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»,\~обов`язок\~батьків утримувати\~повнолітніх дочку,\~сина,\~які продовжують\~ навчатися\~ після\~досягнення повноліття\~(незалежно\~від форми\~навчання),\~виникає за\~обов`язкової\~сукупності таких\~юридичних фактів:\~досягнення дочкою,\~сином віку,\~який перевищує\~18,\~але є\~меншим 23\~років;\~продовження ними\~навчання;\~потреба у\~зв`язку\~з цим\~у матеріальній\~допомозі;\~наявність у\~батьків можливості\~надавати таку\~допомогу. Сторони спору не заперечують, що відповідач є батьком позивача і у зв`язку із навчанням останнього зобов`язаний сплачувати аліменти на його утримання. Спір існує щодо розміру аліментів, які мають бути присудженими на утримання позивача. В контексті наведених обставин та правових норм, що регулюють спірні правовідносини, суд, визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, враховує наступні обставини. Так, судом враховано, що позивач навчається на денній формі навчання і фінансування навчання здійснюється за рахунок видатків державного бюджету. Позивач проживає в гуртожитку та несе витрати на проживання. Позивач має матір, яка працевлаштована та отримує заробітну плату. Відомостей щодо інших утриманців матері позивача судом не встановлено. Відповідач не працює, є інвалідом другої групи, має захворювання, в тому числі пов`язані із захистом Батьківщини, звільнений з військової служби за станом здоров`я. відповідач потребує стороннього догляду. Згідно пояснень представниці відповідача, він несе витрати на утримання будинку, однак доказів таких витрат та їх розміру до матеріалів справи не долучено. Згідно тверджень представниці відповідача, він несе витрати щодо придбання ліків, у випадку відсутності вітчизняних аналогів лікарських препаратів, однак доказів на підтвердження цих обставин не надано. До матеріалів справи не долучено доказів, що відповідач несе витрати, пов`язані з організацією стороннього догляду. Згідно тверджень представниці відповідача, він не має інших непрацездатних утриманців. Доказів супротивного до матеріалів справи не долучено. З урахуванням наведених вище обставин, зокрема, навчання позивача на денній формі з відшкодуванням витрат на навчання за рахунок коштів державного бюджету, його витрат на проживання у гуртожитку, відсутності у позивача інших доходів, наявності працевлаштованої та працездатної матері, стану здоров`я відповідача, відсутності роботи в останнього, отримання ним пенсії, наявності інвалідності та встановленої потреби догляду, однак відсутності відомостей про характер та розмір витрат відповідача на лікування та сторонній догляд, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку щомісячно на період навчання сина. Такий розмір аліментів враховуватиме спільний обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання та, на думку суду, не буде надмірно обтяжливим для відповідача і відповідатиме засадам справедливості, добросовісності та розумності, передбаченим статтею 3 ЦК України. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial