Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

09 січня 2025 року на адресу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей Позичальників. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 травня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] підписано кредитний договір № 23173-05/2023. Цей Договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТOB «Аванс кредит» (розміщені на вебсайті ТОВ «Аванс кредит» та з якими Позичальник ознайомився до укладення Договору та до яких Позичальник приєднався підписавши Договір) складають єдиний кредитний договір. Відповідно до умов Паспорту кредиту, кредитного договору № 23173-05/2023 від 29.05.2023 позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 7000,00 гривень; строк користування 360 днів, процентна ставка, річних відсотків 1,99 в день, що становить 726,35 % річних. Кредит відповідачем отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Паспорті кредиту (п. 1.6), отже Кредитодавець свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. 21.03.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21032024 від 21.03.2024, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «Аванс кредит» суму фінансування, а ТОВ «Аванс кредит» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Акту до договору факторингу № 21032024 від 21.03.2024, витягу з реєстру боржників, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 11956,51 грн., в тому числі: загальна заборгованість за основною сумою боргу 11850,60 грн.; загальна заборгованість по відсоткам 105,91 грн. 30.12.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 72177111. 14.06.2021 між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 12 від 22.11.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31332,50 грн., з яких: 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22322,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Оскільки зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав позивач як новий кредитор вимагає стягнення на його користь зазначеної суми заборгованості. В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 15.01.2025 з Верхньодніпровської міської ради отримано відповідь № 151/0/2-25 щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 16 січня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам направлено копію ухвали від 16 січня 2025 2024 року, а також відповідачу позивачем направлено копію позовної заяви із додатками. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав. Відповідач про\~розгляд справи\~в порядку\~спрощеного провадження\~без виклику\~сторін повідомлена\~належним чином,\~отримала особисто\~28.01.2025.\~Відповідач у встановлений судом строк не надала відзиву на позовну заяву. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29 05.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] підписано кредитний договір № 23173-05/2023. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі 7000,00 грн та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту: кредит; сума кредиту: мета кредиту : на власні потреби; строк, на який надається кредит: 360 днів. Пункт 1.4.1 кредитного договору передбачає, що процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. Відповідно до 1.6 кредит надається безготівковим шляхом на рахунок Клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № 5363-54хх-хххх-0493, протягом 1 (одного) робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Позичальник підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних ним умов кредитування, про що свідчить електронний підпис (а.с. 6-11). 21.03.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено договір факторингу № 21032024 від 21.03.2024 (далі - Договір факторингу), відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «Аванс кредит» суму фінансування, а ТОВ «Аванс кредит» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними. Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що Існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Розділу 3 Порядку розрахунків , п. 3.1 загальна сума Прав вимоги що відступаються за цим Договором, ЦінамПродажу та Одинична Ціна визначаються в день передачі по Акту прийому передачі Реєстру Боржників, який складається та підписується в день укладання даного Договору. Пункт 3.2 встановлює, що загальна сума Прав Вимоги, що відступається за Договором становить …. (пусте поле для інформації). Пункт 3.3 Ціна Продажу за Договором становить…. (пусте поле для інформації). Пункт 3.4 встановлює обов`язок фактора сплатити Клієнту 100% Ціни Продажу, передбаченої п. 3.3 цього договору протягом 6 робочих днів шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі. Згідно з актом прийому-передачі Реєстру прав вимоги за договором факторингу № 21032024 від 21.03.2024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр Прав Вимоги кількістю кредитних договорів, після чого з урахуванням п. 1.2 договору факторингу № 21032024 від 21.03.2024 від Клієнта до Фактора переходять права вимоги боргу від позичальника і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів. Загальна сума боргу складає…(пусте поле для інформації) (а.с. 15). Суду наданий витяг з Реєстру прав вимог до Договору факторингу № 21032024 від 21.03.2024 на підтвердження того, що ТОВ «ФК«ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 23173-05/2023 від 29 травня 2023 року в сумі 11956,51 грн., з яких загальна заборгованість по тілу кредиту 11850,60 грн.; загальна заборгованість по відсоткам 105,91 грн. (а.с. 16). Крім того, судом встановлено, що 30.12.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 72177111. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 30 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п. 2 Договору позики, сума позики 9000,00 грн., строк позики - 30 днів, процентна ставка 2,5 % (фіксована) (а.с.20-22). 14.06.2021 між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 23-25). Відповідно до п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2 , після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Зі змісту Додаткової угоди № 13 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року укладеного в м. Київ 22 листопада 2023 р. загальна сума Прав Вимоги, що відступаються згідно з реєстру Боржників № 12 від 22 листопада 2023 року становить …(пусте поле для інформації). Пункт 2 вказує, що в якості ціни Продажу згідно Реєстру Боржників №12 від 22 листопада 2023 року Фактор сплачує Клієнтові суму грошових коштів, яка становить …(пусте поле для інформації) від основної суми заборгованості (тіло кредиту), що становить …(пусте поле для інформації) (а.с. 26). Відповідно до акту прийому - передачі Реєстру Боржників № 12 від 22.11.2023 за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників № 12 кількістю …(пусте поле для інформації), після чого з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає …(пусте поле для інформації) (а.с. 27). Витяг з реєстру боржників № 12 від 22.11.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, містить інформацію про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31332,50 грн., з яких: 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22335,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с. 28) Всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісних кредиторів. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених, зокрема із договорів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (утому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання водному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з не додержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За положеннями ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо),яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. За положеннями п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У рішенні від 11.07.2013 № 7-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Виходячи з зазначених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦПК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами частин 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Позивач просить стягнути заборгованість за кредитними договорами № 23173-05/2023 від 29 травня 2023 та кредитним договором № 72177111 від 30 грудня 2022 року кредитодавцем яких виступав ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Щодо відступлення ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги позивачу суд зазначає таке. У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі № 5026/886/2012 тощо). Доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 21032024 від 21.03.2024, що передбачена умовами цього договору, позивачем не надано. Крім того, із змісту дослідженого договору встановлено, на який посилається позивач, що він (п. 3.3) взагалі не містить суми оплати. Крім того, акт прийому передачі вимог Реєстру Прав Вимоги за договором факторингу № 21032024 від 21.03.2024 не містить інформації щодо кількості Реєстрів Прав вимоги та загальної суми заборгованості за цими реєстрами, по яких Фактор стає кредитором по відношенню до Позичальників. А також доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, що передбачена умовами цього договору, позивачем не надано. Крім того, із змісту дослідженого договору встановлено, на який посилається позивач, (п. 3.1) що загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору. Додаткова угода № 13 від 22.11.2023 взагалі не містить суми оплати. Крім того, акт прийому передачі вимог Реєстру Прав Вимоги за договором факторингу № 12 від 22.11.2023 не містить інформації щодо кількості Реєстрів Прав вимоги та загальної суми заборгованості за цими реєстрами, по яких Фактор стає кредитором по відношенню до Позичальників. До матеріалів справи не надано платіжного доручення на підтвердження того, що позивачем здійснена оплата за вищевказаними договорами факторингу. Тобто позивач не довів належними та допустимими доказами факт набуття права вимоги за зазначеним договором. З урахуванням викладеного, суд вважає, що в ході судового розгляду цієї справи не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які позивач посилався в обґрунтування своєї позовної вимоги про стягнення на його користь з відповідача заборгованості, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати на відповідача не покладаються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed