Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

11 листопада 2024 року позивачка звернулася до суду через систему «Електронний суд» з відповідним позовом до відповідача, який підписаний її представником адвокатом Гоцуляк Ю.С. У позові зазначила, 17 серпня 2021 року зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 2,1712 га, кадастровий номер 4821180700:05:000:0365, яку успадкувала після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] .26 серпня 2021 року з відповіді управління у Баштанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області дізналася, що вказана земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача, на підставі договору оренди №482110004001122 укладеному між її батьком [PERSON] та ф/г «Борона» строком на 48 років, зареєстрованим 29.12.2012 року. У померлого батька оригінал договору не зберігся, у зв`язку з чим у неї відсутні його оригінал або копія, які також не були надані на адвокатські запити її представника. З дня набуття права власності на земельну ділянку вона не отримувала від відповідача орендної плати. Вона за власний кошт сплачує податок на земельну ділянку, що ставить її у невигідне матеріальне становище. На надісланий 10 вересня 2024 року лист вимогу щодо мирного врегулювання спору відповідач відповіді не надав. Посилаючись на те, що відповідач порушує умови договору оренди земельної ділянки, не сплачує оренду плату, позивач просила суд розірвати договір оренди землі №482110004001122, зареєстрований 29.12.2012 року, укладений на 48 років між [PERSON] та фермерським господарством «Борона», за яким передано в оренду земельну ділянку площею 2,1712 га, кадастровий номер 4821180700:05:000:0365, та стягнути з відповідача 968 грн. 96 коп. судового збору та 30000 грн. гонорару адвоката. Позивач та її представник адвокат Гоцуляк Ю.С. в судове засідання не з`явились, до суду направили заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд доходить наступного. З матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НРК №382497 виданого 17 серпня 2021 року державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за № 628, убачається, що відповідно до договору про поділ спадщини спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] позивач по справі, а спадщина на яку видане свідоцтво складається з земельної ділянки площею 2,1712 га розташованої в межах території Висунської сільської ради Баштанського (Березнегуватського) району Миколаївської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821180700:05:000:0365 (а.с.19). Згідно інформації із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 серпня 2021 року, індексний номер витягу 270812736, земельна ділянка площею 2,1712 га, кадастровий номер 4821180700:05:000:0365 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 628, виданого 17.08.2021 року Березнегуватською державною нотаріальною конторою Миколаївської області перебуває у приватній власності позивача, номер запису про право власності 43520852 ( а.с.18). З копії листа відділу № 1 управління у Баштанському районі Миколаївської області від 21 вересня 2021 року №191/41-21 убачається, що належна позивачці на праві власності земельна ділянка площею 2,1712 га кадастровий номер 4821180700:05:000:0365 перебуває в оренді відповідача фермерського господарства «Борона» відповідно до договору оренди № 482110004001122 укладеного за життя її батьком [PERSON] та фермерським господарством «Борона» строком на 48 років, зареєстрованим 29 грудня 2012 року (а.с.27-28). Зазначене узгоджується з інформацією, наданою за виконання ухвали суду, Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області від 13 січня 2025 року та записами Книги записів державної реєстрації договорів оренди землі по Березнегуватському району, за якими, 29 грудня 2012 року було зареєстровано договір оренди земельної ділянки №482110004001122 укладений між [PERSON] та відповідачем, строком на 48 років, за яким в оренду передано земельну ділянку площею 2,17, розташовану в межах Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, кадастровий номер 4821180700:05:000:0365(а.с.104-107,109-111,129-132). Відповідно суд вважає доведеним факт укладення договору оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,17 га кадастровий номер №4821180700:05:000:0365 між батьком позивачки [PERSON] та фермерським господарством «Борона». Оригіналу договору оренди вказаної земельної ділянки сторони не надали. У позові позивачка стверджувала, що спірний договір оренди земельної ділянки, укладений за життя її покійним батьком з відповідачем у неї відсутній, та не був наданий відповідачем на її письмову вимогу (а.с.20-21). Крім цього судом встановлено, що оригінал або копія такого договору відсутні у Баштанській районній військовій адміністрації, архівному відділі Баштанської райдержадміністрації, Головному управлінні Держгеокадастру у Миколаївській області, у зв`язку з чим не були наданні на виконання ухвал суду про витребування доказів (а.с.50,52,73,78,81-82). Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою\~статті 3 ЦК України\~встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до частини першої\~статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами першою-другою\~статті 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками (частина перша\~статті 78 ЗК України). Частиною першою\~статті 792 ЦК України\~визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина четверта\~статті 124 ЗК України). Відповідно до\~статті 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до частини першої\~статті 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі»\~визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк,а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У частинах першій та другій\~статті 21 Закону України «Про оренду землі»\~визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України. Частинами першою та другою\~статті 651 ЦК України\~передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до частини першої\~статті 32 Закону України «Про оренду землі»\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. У пункті «д» частини першої\~статті 141 ЗК України\~зазначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, законодавство передбачає як необхідну умову для розірвання договору оренди землі - систематичне невиконання умов договору, в тому числі і несплату орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди землі, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18). Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною четвертою\~статті 81 ЦПК України\~у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. З копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 27 травня 2024 року убачається, що з першого кварталу 2020 року по четвертий квартал 2023 року позивач не отримувала доходу у вигляді орендної плати, яка б надходила від відповідача ( а.с.14-17). Звертаючись до суду з позовом [PERSON] просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки, у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати, \~перевіривши наявні у матеріалах справи докази та доводи позивача викладенні у позовній заяві суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, через істотне порушення умов договору оренди земельної ділянки з боку фермерського господарства «Борона» в частині сплати орендної плати у розмірах визначених Договором, що відповідно до вимог чинного законодавства є підставою для розірвання договору оренди землі укладеного між [PERSON] та відповідачем, зареєстрованого 29 грудня 2012 року. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню лише витрати по сплаті судового збору в сумі 968 грн. 96 коп. сплата яких підтверджується квитанцією №9933-6579-7968-9232.

Outcome: approved