Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У вересні 2024 року до суду надійшов вищевказаний позов [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що вона зареєстрована та користується квартирою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є матір`ю позивача, а відповідач [PERSON] - дядьком позивача та рідним братом матері позивача [PERSON] . Підставою реєстрації місця реєстрації у квартирі є ордер № 81 на кімнату в сімейному гуртожитку або в будинку готельного типу, який видано на ім`я [PERSON] та членів її сім`ї [PERSON] , чоловіка, [PERSON] , сина, [PERSON] , дочки. Відповідачі хоч і зареєстровані у вищевказаній квартирі, однак вже тривалий час не проживають за місцем реєстрації та не користуються даним житлом, комунальні послуги не сплачують. Відповідач [PERSON] з 2020 року добровільно залишила квартиру, а відповідач [PERSON] з 2021 року. З наведених підстав, [PERSON] просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] , а також стягнути з відповідачів судові витрати. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29 січня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що проживає у баби [PERSON] після того як матір [PERSON] у 2015 році позбавили батьківських прав, оскільки вона веде аморальний спосіб життя, наразі місцезнаходження матері позивача невідоме, а дядько [PERSON] давно виїхав з жінкою до м. Нова Каховка, що є наразі окупованою територією, з того часу він не повертався. Відповідачі зареєстровані у квартирі, за надання послуг до якої утворилися величезні борги. З наведених підстав, [PERSON] у залі суду заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Від третьої особи - Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області надійшла заява, в якій міська рада просила ухвалити рішення на розсуд суду та за відсутності представника третьої особи. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до\~копії ордеру\~№ 81\~на кімнату\~в сімейному\~гуртожитку чи\~будинку готельного\~типу,\~виданого 21\~липня 1988\~року на\~ім`я [PERSON] , останній надано дозвіл на вселення до кімнати [ADDRESS] , загальною площею 17,3 кв.м. Членами сім`ї [PERSON] в ордері зазначені [PERSON] , чоловік, [PERSON] , син, та [PERSON] , дочка. Згідно свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого 23 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, [PERSON] народилася [INFO] у місті Бровари Київської області, батьком у свідоцтві вказаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відомості про батька позивача [PERSON] зазначені у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00014931990 від 15 січня 2015 року. З Довідки про реєстрацію місця проживання особи від 25.07.2019 вбачається, що позивач [PERSON] з 05.07.2005, тобто з народження, по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2015 року у справі № 361/479/15-ц відповідача [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 05.05.2015 № 271 малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку з тим, що мати дитини, [PERSON] відповідно до вищевказаного рішення суду від 03.04.2015 позбавлена батьківських прав щодо малолітньої доньки, а відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З Витягу з рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 09.06.2015 № 338 видно, що [PERSON] призначено опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] , а також призначено останню відповідальною за збереження права користування квартирою [ADDRESS] , яке має [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 жовтня 2023 року Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Відповідно до Довідки № 1.12.3-04/11169, виданої 20.10.2023 Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, видно, що у померла [PERSON] була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] станом на 25.04.2018 разом з: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З Акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 08 листопада 2023 року депутатом Броварської міської ради Броварського району Київської області Завадським І.В., вбачається, що відповідач [PERSON] з січня 2021 року не проживає за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою з липня 2020 року, в квартирі відключено світло та газ. Згідно Акту про фактичне проживання чи не проживання громадян, які мешкають у багатоквартирних будинках, які перебувають в управлінні КП «ЖЕК-2» № б/н від 09.08.2024, під час обстеження квартири [ADDRESS] встановлено, що фактично не проживають [PERSON] з 2015 року, [PERSON] з 2020 року. У зазначеній квартирі за борги відключено електропостачання та постачання побутового газу, на даний час у квартирі непридатні умови для проживання. З матеріалів справи видно, що у зв`язку з несплатою комунальних послуг, які надавалися до квартири за адресою: [ADDRESS] , утворилася значна заборгованість. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є рідною бабусею позивача [PERSON] по лінії батька, була її опікуном після позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. Підтвердила, що [PERSON] зловживала спиртними напоями й з 2020 року не живе у квартирі за адресою: [ADDRESS] , а дядько жив раніше, потім переїхав. Зазначила, що це єдине житло позивача. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є сестрою [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] живе з [PERSON] , вона її забрала до себе, коли дитині було 8-9 років. Перед початком війни вони зі свідком їздили до квартири [ADDRESS] , вона перебуває у жахливому стані. Восени 2024 року поставили вхідні та кімнатні двері, прибирали, виносили безліч сміття з квартири. Вказувала на те, що у квартирі відсутнє світло та газ. Приїздивши до житла, там нікого не було. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає позивача ще з дитинства, вона жила з [PERSON] приблизно з 9-річного віку. Вказувала на те, що восени 2024 року вивозили сміття з квартири, мили стелю, почали ремонт, клеїли шпалери. Зазначила, що нікого у квартирі не було, жодного разу нікого не бачила. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно статті 123 Житлового кодексу УРСР Порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73 - 76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103 - 106 цього Кодексу. У частині четвертій статті 9 Житлового кодексу УРСР закріплено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71, 72 ЖК УРСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК УРСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 760/13113/14-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 333/6160/17, від 18 березня 2020 року у справі № 182/6536/13-ц. У відповідності до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Згідно статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У ч. 1 ст. 61 ЖК України встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. За змістом положень ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , однак, вже більше чотирьох та п`яти років відповідно ( [PERSON] з 2021 року, [PERSON] з 2020 року) не проживають у квартирі, не користуються нею як своїм житлом, речі у житлі відсутні, витрат на утримання квартири відповідачі не несуть, за комунальні послуги не сплачують. З огляду\~на викладені\~обставини,\~та враховуючи\~норми чинного\~законодавства,\~що регулюють\~спірні правовідносини,\~а також\~те,\~що відповідачі\~більше 6\~місяців без\~поважних причин\~відсутні за\~зареєстрованим місцем\~проживання,\~а факт\~реєстрації перешкоджає\~позивачу вільно\~користуватися житлом,\~суд приходить\~до висновку\~про задоволення\~позовних вимог\~та визнання\~відповідачів такими,\~що втратили\~право користування\~даним будинком. На підставі викладеного, та

Outcome: approved