Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі позивач, ТОВ «ФК «Ейс»), через систему «Електронний суд», звернувся з позовом до відповідача [PERSON] (далі- відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №00-10679418 від 23 грудня 2023 року у розмірі 31687,50 гривень, судові витрати в розмірі 2422,40 гривень, та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 23 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та [PERSON] укладено кредитний договір №00-10679418, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 6562,50 гривень, за вирахуванням суми комісії, сплаченої за надання Кредиту, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 22 січня 2024 року між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу №22-01/2024 відповідно до умов якого ТОВ «Качай Гроші» відступило ТОВ «Макс Кредит» належне йому право вимоги до відповідача коштів право на одержання яких належить ТОВ «Качай Гроші» за кредитним договором №00-10679418 від 23 грудня 2023 року. 16 серпня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ « ФК «Ейс» укладено договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, у відповідності\~до умов\~якого,\~ ТОВ «Макс Кредит» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Макс Кредит», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за Договором №00-10679418 від 23 грудня 2023 року. Вказав, що у зв`язку з невиконання умов договору відповідачем, заборгованість становить 31687,50 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 6562,50 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 25125 гривень, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 28 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, за клопотанням позивача витребувано докази. Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 18 березня 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-10679418, строк дії кредитної лінії 240 календарних днів, позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавця 19.08.2024. Договір про споживчий кредит укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також підписано паспорт споживчого кредиту. ТОВ «Качай Гроші» виконав умови договору та перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача, зазначеної останньою у договорі, № [NUMBER] , кошти в розмірі 6250 гривень, що підтверджується випискою з карткового рахунку до платіжної картки № [NUMBER] . 22 січня 2024 року між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу №22-01/2024 відповідно до умов якого ТОВ «Качай Гроші» відступило ТОВ «Макс Кредит» належне йому право вимоги до відповідача коштів право на одержання яких належить ТОВ «Качай Гроші» за кредитним договором №00-10679418 від 23 грудня 2023 року. 16 серпня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ « ФК «Ейс» укладено договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, у відповідності\~до умов\~якого,\~ ТОВ «Макс Кредит» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Макс Кредит», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за Договором №00-10679418 від 23 грудня 2023 року. Сума заборгованості відповідача становить 31687,50 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 6562,50 гривень, заборгованості за відсотками 25125 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Качай Гроші». Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору №00-10679418\~від 23\~грудня 2023\~року в\~сумі 31687,50\~гривень,\~з яких:\~6562,50\~гривень -\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу,\~25125\~гривень \~заборгованість за\~відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~512\~ЦК України\~Кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~розрахунку заборгованості,\~наданого позивачем,\~з яким\~погоджується суд,\~відповідач внаслідок\~неналежного виконання\~взятих на\~себе зобов`язань\~має заборгованість\~за кредитним\~договором №00-10679418\~від 23\~грудня 2023\~року: 6250 гривень заборгованість за основним боргом, 25125 гривень - заборгованість за відсотками, що у загальному розмірі складає 31375 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно п.1.5, 1.5.1 Договору №00-10679418\~від 23\~грудня 2023\~року встановлено,\~що за\~надання кредиту\~позичальник зобов`язаний\~сплатити кредитодавцю\~одноразову комісію\~у розмірі\~5\~%\~від суми\~кредиту,\~що складає\~312,50гривень.Позичальник\~зобов`язаний сплатити\~кредитодавцю комісію\~за надання\~кредиту у\~останній день\~повного погашення\~кредиту. Проте, в цій частині вимоги не підлягають задоволенню, бо стягнення комісії, пов`язаної з обслуговуванням безпосередньо цього кредиту, суперечать положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».\~\~ Як наголошено у висновках Верховного Суду України в постановах від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), від 06 вересня 2017 року (справа № 6-2071цс16) і підкреслено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц), з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зміст якого кореспондується до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до змісту складової частини кредитного договору було закладено умови з виплати йому позичальником комісії, зокрема за надання кредиту, як за дії, вчинювані на власну користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості у розмірі 312,50 гривень. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором №00-10679418 від 23 грудня 2023 року у розмірі 31375 гривень, що складаєзаборгованість за основним боргом 6250 гривень, заборгованість за відсотками 25125 гривень, у стягненні 312,50 гривень - відмовити. Також, згідно\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 22 листопада 2024 року між позивачем та адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» укладено договір про надання правничої допомоги №2211/Е, Додаткову угоду № 6 до договору №2211/Е від 22.11.2024 до якого додано акт від 22.11.2024 прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024 до договору №2211/Е від 22.11.2024 в розмірі 7000 гривень, з детальним описом виконаних робіт. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 гривень. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2398,18 гривень.

Outcome: partial