Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат, посилаючись на те, що відповідач є побутовим споживачем електроенергії за особовим рахунком [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . За період з 01.05.2023 року по 01.12.2024 року згідно переданих у відповідності до вимог п. 11 Постанови № 312, п. 4.3 ПРРЕЕ, п. 1.1 Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 8198,88 грн., проте вказану суму боргу за виставленими рахунками відповідач сплатив частково в сумі 496,84 грн., у зв`язку з чим станом на 01.12.2024 року утворилася заборгованість за електричну енергію в сумі 7702,04. Тому, представник позивача був змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 7702,04 грн. та витрат понесених по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. та повернути надміру сплачений судовий збір в розмірі 302,80 грн. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано учасникам строк для подання відзиву та письмових пояснень. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. У разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за її участі нею не надано. Згідно до положення ч.3 ст.131\~ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надала, також не подала відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно довідки КП «ЖУК», квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , оформлена та зареєстрована на праві приватної власності за гр.. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Лозівською міською радою Харківської області 30 березня 2000 року. Відповідач [PERSON] за особовим рахунком [NUMBER] є побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «Харківенергозбут» за адресою: [ADDRESS] , згідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 року. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території. Згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області, таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 № 505). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Згідно з п. 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ) розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. У відповідності з п. 4.7. ПРРЕЕ оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з п. 4.8. ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ «Харківенергозбут» розмішені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua. Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень ЗУ «Про\~ринок електричної\~енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. У відповідності до п. 13 Перехідних положень вказаного закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Враховуючи, що за адресою: [ADDRESS] , фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua, з [PERSON] . Крім того, нарахування за надані послуги з постачання електричної енергії здійснювались за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначений за показниками розрахункового засобу обліку. Відповідач не зверталася до ПрАТ «Харківенергозбут» із заявами про припинення розподілу електричної енергії, відмови від послуг ПрАТ «Харківенергозбут», а фактично користувалася послугами з постачання електричної енергії, визнаючи таким чином наявність правовідносин, взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. Наведені дії відповідача свідчать про прийняття нею умов договору про надання послуг з газопостачання, що узгоджується із положеннями ст. 641, 642 ЦК України. Згідно з п. 5.10 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору. За умовами п. 3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. Відповідно до п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. За період з 01.11.2023 року по 31.05.2024 року за вище вказаною адресою згідно переданих у відповідності до вимог п. 11 Постанови № 312, п. 4.3 ПРРЕЕ, п. 1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу ПрАТ «Харківенергозбут» показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 4298,73 грн. (з урахуванням сплат та корегувань). Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатила, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію в зазначеному розмірі. У спростування зазначеного розрахунку, будь яких доказів відповідачем суду не надано. Згідно з підпунктом 2 п. 5.5.5. ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 9.1. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. Згідно з підпунктом 1 пункту 5.2.1. ПРРЕЕ, електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Статтями 526-527, 530 ЦК України, визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував обов`язок по оплаті наданих їй послуг, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 7702,04 грн. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Що стосується позовних вимог про стягнення з [PERSON] судового збору в розмірі 3028,00 грн., то судом встановлене наступне. Відповідно до п.9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. З ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.03.2024 року про скасування судового наказу №629/923/24, вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи. В матеріалах справи №629/923/24 витребуваної судом із архіву наявна копія довідки МСЕ- №001997, з якої вбачається, що [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3028 грн. слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Також, судом було встановлено, що згідно з платіжною інструкцією №67958 від 04.06.2024 року заявник при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та за платіжною інструкцією №181 від 04.01.2024 302,80 грн.. В загальному розмірі сплачена сума судового збору становить 3330,80 грн. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Згідно з частиною 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Порядок повернення судового збору врегульовано наказом Мінфіну «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» від 03 вересня 2013 року № 787 (далі - Порядок). Пунктом 5 вказаного Порядку зокрема передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. Оскільки позивачем сплачено більшу суму судового збору, ніж це передбачено законом, то позивачу підлягає повернення сума переплаченого судового збору у розмірі 302,80 грн.

Outcome: approved