Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

До Городнянського районного суду Чернігівської області звернулася [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Слєпченко Сергій Анатолійович, який діє на підставі договору про надання правової допомоги № 1/11/07/2024 від 11.07.2024, з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви», в якому просить розірвати договір оренди землі, укладений 14.09.2017 між нею та відповідачем, предметом якого є земельні ділянки (рілля) загальною площею 9,6583 га, кадастрові номери 7421485600:04:000:0346 та 7421485600:04:000:0513. Представник позивачки також просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за договором від 14.09.2017 з урахуванням індексу інфляції у розмірі 40354,33 грн, штрафні санкції у вигляді 3% річних та інфляційні витрати у розмірі 8186,64\~грн. Крім цього, представник позивачки просить стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір та витрати та правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору оренди землі, а саме систематичного невиконання останнім обов`язку щодо сплати орендної плати позивачу за користування земельними ділянками, які належать останній. 21 листопада 2024 року Городнянський районний суд Чернігівської області у цивільній справі № 732/1575/24 (провадження № 2/732/478/24) ухвалив заочне рішення, відповідно до якого: закрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати, в розмірі 13500,00 грн; стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви» на користь [PERSON] заборгованість по виплаті орендної плати за договором оренди землі від 14 вересня 2017 року (в редакції додаткових угод до цього договору від 15 січня 2020 року) в розмірі 26854,33 грн, 3% річних в розмірі 1892,26\~грн та інфляційних нарахувань в розмірі 6294,38 грн; стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 2422,40\~грн та 8000,00\~грн витрат на професійну правничу допомогу. 20 грудня 2024 року до Городнянського районного суду Чернігівської області звернулася адвокат Лутай Наталія Миколаївна, яка діє в інтересах відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви» із заявою про перегляд заочного рішення від 21 листопада 2024 року у справі № 732/1575/24 (провадження № 2/732/478/24) за позовом [PERSON] до СТОВ «Мальви» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати, в якій просила скасувати заочне рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 21.11.2024 по справі № 732/1575/24 за позовом [PERSON] до СТОВ «Мальви» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати, та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03 січня 2025 року заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви» про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2024 року у цивільній справі № 732/1575/24 (провадження № 2/732/478/24) скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення їй судової кореспонденції. (а. с. 163) Представник позивача адвокат Слєпченко С. А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову. Також підтримав свою письмову заяву від 21.11.2024, яку подав через систему «Електронний суд» про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку з тим, що 21.09.2024 відповідач сплатив позивачу суму в розмірі 13500,00 грн в рахунок погашення заборгованості за договором оренди, а також підтримав, надану ним «уточнену позовну заяву». Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, зокрема, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Суд звертає увагу, що процесуальним законодавством не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, а тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінити її як: подання іншого (ще) одного позову; збільшення або зменшення розміру позовних вимог; об`єднання позовних вимог; зміну предмета або підстав позову. На цьому наголошувала Об`єднана палата КЦС ВС по справі № 405/3360/17 у постанові від 01.11.2021. З урахуванням наведеного вище, суд не приймає до уваги подану представником позивача в порушення вимог ЦПК України «уточнену позовну заяву», проте подальший розгляд справи здійснюватиметься з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 20.11.2024. Представник відповідача СТОВ «Мальви» у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог, вказавши, що заборгованість зі сплати орендної плати погашена, відповідач сплатив позивачу орендну плату вже після подання позовної заяви до суду. А, відтак, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. 03.02.2025 від повноважного представника СТОВ «Мальви» надійшов до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач позов не визнає, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Так, позивач у позовній заяві стверджує, що в період з 2020 по 2024 роки, відповідач мав виплатити позивачу орендну плату за ділянку з кадастровим номером 7421485600:04:000:0346 в таких сумах: за 2020 рік з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5945,37 грн; за 2021 рік з урахуванням індексу інфляції у розмірі 6229,81 грн; за 2022 рік з урахуванням індексу інфляції у розмірі 7133,74 грн та за 2023 рік з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5897,68 грн. За земельну ділянку кадастровим номером 7421485600:04:000:0513 в таких сумах: за 2020 рік з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5945,37 грн; за 2021 рік з урахуванням індексу інфляції у розмірі 6229,81 грн; за 2022 рік з урахуванням індексу інфляції у розмірі 7133,74 грн та за 2023 рік з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5897,68 грн. При цьому позивачка стверджує, що відповідач взагалі не виплатив позивачу орендну плату за користування земельними ділянками за 2021-2023 роки включно. Відповідач не погоджується з таким твердженням позивачки, вважає його хибним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Так, відповідачем на виконання умов договору оренди землі, укладеного між ним та позивачкою було виплачено [PERSON] орендну плату за користування земельними ділянками з кадастровими номерами 7421485600:04:000:0346 та 7421485600:04:000:0513 за 2020-2023 роки на загальну суму 35344,20 грн (з урахуванням обов`язкових платежів), що документально підтверджено. Крім того, 18 грудня 2024 року СТОВ «Мальви» було перераховано позивачці 10000,00 грн орендної плати за землю за 2024 рік, що документально підтверджується. Також представник відповідача, посилаючись на ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та ст. 41 Земельного кодексу України, наголошує, що СТОВ «Мальви» використовувалися земельні ділянки за цільовим призначенням з дотриманням екологічних вимог, в повному обсязі сплачено плату за користування спірними земельними ділянками то підстави для припинення права користування земельними ділянками та розірвання договору оренди землі від 14.09.2017 відсутні, а тому вказаний позов не підлягає задоволенню. (а. с. 141-146) З наданої представником позивача відповіді на відзив від 05.02.2025 убачається, що доводи, викладені у відзиві та докази подані відповідачем жодним чином не спростовують заявлених позовних вимог, а навпаки підтверджують їх. Так, відповідно до п. 2, 9, 10-11 Договору оренди землі в оренду передається земельна ділянка загальною площею 9,6583 га, в томі числі рілля 4,6743 га та 4,984 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 74066,74 грн. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій та натуральній формі в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки, що в грошовому вимір на дату укладення договору становить 7406,66 грн. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексу інфляції. Орендна плата по договору вноситься один раз на рік не пізніше 20 числа місяця після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата з визначенням форми оплати. 15.10.2020 між сторонами укладені дві додаткові угоди до договору оренди землі від 14.09.2017, якими внесені зміни та встановлено, що орендна плата за земельну ділянку з кадастровим номером 7421485600:04:000:0346 становить 5590,00 грн та з кадастровим номером 7421485600:04:000:0513 становить 5590,00 грн. Вказане не заперечується відповідачем. Представник позивача звертає увагу суду, що у відзиві представник відповідача не навів жодних заперечень та не надав доказів на спростування факту, що у період з 2018 по 2019 роки він сплачував орендну плату без врахування індексу інфляції. Також твердження відповідача що на виконання умов договору про оренду землі позивачці було виплачено орендну плату за період з 2020 року по 2023 рік на загальну суму 35344,20 грн з вирахуванням обов`язкових податкових платежів, що підтверджується відомостями про виплату грошей. Зі змісту відомостей про виплату грошей № 8 за грудень 2020 року вбачається, що відповідач сплатив на рахунок позивачки оренду плату за 2020 рік у розмірі по 4172,1 грн за кожну земельну ділянку. При цьому орендна плата за кожну земельну ділянку з урахуванням індексу інфляції за 2020 рік складає 5945,37 грн. Зі змісту відомостей про виплату грошей № 8 за грудень 2020 року вбачається, що відповідач сплатив на рахунок позивачки оренду плату за 2021 рік у розмірі по 4500,00 грн за кожну земельну ділянку. При цьому орендна плата за кожну земельну ділянку з урахуванням індексу інфляції за 2021 рік складає 6229,81 грн. Зі змісту виписки з банківського рахунку за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 убачається, що відповідачем сплачена на рахунок позивачки орендна плата за 2022 рік у розмірі 4500 грн. Із касового ордеру від 17.09.2024 №27 убачається, що 17.09.2024 відповідач додатково сплатив на рахунок позивачки 4500 грн в якості орендної плати за 2022 рік. При цьому орендна плата за кожну земельну ділянку з урахуванням індексу інфляції за 2022 рік складає 7133,74 грн. Крім цього, орендну плату за 2022 рік було внесено несвоєчасно, 23.01.2023 та 17.09.2024, хоча за договором останній день виплати мав бути 20.01.2023. Зі змісту видаткових касових ордерів №25, №26 від 17.09.2024 убачається, що відповідач сплатив на рахунок позивачки орендну плату за 2023 рік у розмірі 9000 грн, тобто по 4500 грн за кожну земельну ділянку. При цьому орендна плата за кожну земельну ділянку з урахуванням індексу інфляції за 2023 рік складає 5897,68 грн. Крім цього, орендну плату за 2023 рік було внесено несвоєчасно, 17.09.2024, хоча за договором останній день виплати мав бути 20.01.2024. Окремо представник позивача звертає увагу суд, що докази про сплату орендної плати надані стороною відповідача з порушенням строків, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, а тому судом до уваги прийматися не можуть. Єдиним доказом, який був поданий відповідачем разом з відзивом є копія платіжної інструкції від 18.12.2024, за якою відповідач перерахував на рахунок позивачки 10000,00 грн орендної плати за 2024 рік. Однак вказаний документ не стосується предмету позову, оскільки позовні вимоги охоплюють період з 2018 року по 2023 рік. Отже, наведене вище свідчить про систематичне невиконання умов договору зі сторони відповідача, а, відтак, договір підлягає розірванню. (а. с. 150-153) З наданих письмових пояснень представника відповідача [PERSON] від 07.03.2025 убачається, що твердження позивачки у позовній заяві про те, що відповідач мав виплатити їй орендну плату у період 2020 по 2024 роки орендну плату за користування земельними ділянками з з кадастровим номером 7421485600:04:000:0346 за 2020-2023 включно по 5590 грн за кожен рік, за земельну ділянку кадастровим номером 7421485600:04:000:0513 за 2020-2023 включно по 5590\~грн за кожен рік, спростовується наступним. Так, відповідно до пп. 70.1.1 п. 1701 ст. 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається, виходячи із розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але неменше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. Згідно з п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України доходи, отримані від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою 18 %. Крім цього, такі доходи підлягають оподаткуванню військовим збором. Ставка військового збору у період з 2020 по 2024 роки становила 1,5% від об`єкта оподаткування. Відповідно до пп 2.2 п. 2 Додаткової угоди від 15.01.202 до Договору оренди землі від 14.09.2017 у розділі «Орендна плата» п. 9 змінено на викладено в наступній редакції: «орендна плата вноситься Орендарем у грошовій та натуральній формі в розмірі 9,368% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому вимірі на дату кладення цього договору становить 5590,00 грн». Сплачуючи позивачці орендну плату за користування вказаними земельними ділянками, відповідачем на виконання вимог податкового законодавства було сплачено за [PERSON] і податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Як убачається із розрахунку орендної плати по [PERSON] , СТОВ «Мальви» у період з 2020 по 2023 роки було здійснено нарахування та виплата орендної плати наступним чином: за 2020 рік нарахована сума 5182,73 грн, ПДФО 932,89 грн, військовий збір 77,74 грн та сума до виплати 4172,10 грн; за 2020 рік нарахована сума 5182,73 грн, ПДФО 932,89 грн, військовий збір 77,74 грн та сума до виплати 4172,10 грн; за 2021 рік нарахована сума 5590,06 грн, ПДФО 1006,21 грн, військовий збір 83,85 грн та сума до виплати 4500,00 грн; за 2021 рік нарахована сума 5590,06 грн, ПДФО 1006,21 грн, військовий збір 83,85 грн та сума до виплати 4500,00 грн; за 2022 рік нарахована сума 5590,06 грн, ПДФО 1006,21 грн, військовий збір 83,85 грн та сума до виплати 4500,00 грн; за 2022 рік нарахована сума 5590,06 грн, ПДФО 1006,21 грн, військовий збір 83,85 грн та сума до виплати 4500,00 грн; за 2023 рік нарахована сума 5590,06 грн, ПДФО 1006,21 грн, військовий збір 83,85 грн та сума до виплати 4500,00 грн; за 2023 рік нарахована сума 5590,06 грн, ПДФО 1006,21 грн, військовий збір 83,85 грн та сума до виплати 4500,00 грн; за 2024 рік нарахована сума 5590,06 грн, ПДФО 1006,21 грн, військовий збір 83,85 грн та сума до виплати 4500,00 грн; за 2024 рік нарахована сума 5590,06 грн, ПДФО 1006,21 грн, військовий збір 83,85 грн та сума до виплати 4500,00 грн. Таким чином, СТОВ «Мальви» в період з 2020 по 2024 роки було сплачено орендну плату позивачці за користуванням спірними земельними ділянками в повному обсязі з урахуванням всіх податків та зборів. (а. с. 167-171) Згідно із додатковими поясненнями представника позивача [PERSON] від 21.03.2025, всупереч нормам Цивільного процесуального кодексу України відповідач подав докази у вигляді податкових декларацій разом із письмовими поясненнями, а не разом із відзивом. До того ж жодним чином не обґрунтував причини неподання доказів у встановленому порядку, а тому вказані докази судом до уваги прийматися не можуть. Щодо розміру виплаченої орендної плати з вирахуванням податків та обов`язкових платежів, то представник позивача зазначає, що за умовами договору оренди землі з урахуванням додаткових угод орендна плата вноситься у грошовій та натуральній формі в розмірах 9,247% та 9,368% від нормативної оцінки земельних ділянок, що в грошовому вимірі на дату укладення договору становить по 5590,00 грн за кожну земельну ділянку. Ні договором, ні додатковими угодами не встановлено, що орендна плата виплачується у зменшеному розмірі з вирахуванням сплачених податків. Представник відповідача наголошує, що орендна плата має бути виплачена в повному обсязі в розмірі 5590,00 грн без зменшення на сплачені податки. Якщо навіть суд прийме доводи сторони відповідача це не спростовує факту, що всупереч п. 10 Договору оренди землі, орендна плата з моменту укладення договору виплачувалася без урахування індексації, що підтверджено навіть доказами наданими відповідачем, в яких зазначено про нарахування та виплату орендної плати без врахування індексів інфляції. Крім цього, орендна плата виплачувалася несвоєчасно, відповідачем було виплачено орендну плату вже після подачі позову до суду. (а. с. 271-273) Заслухавши позицію сторін, з`ясувавши обставини справи, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, суд встановив таке. Судом установлено, що позивач [PERSON] є власником двох земельних ділянок: площею 4,6743 га, кадастровий номер 7421485600:04:000:0346 та площею 4,9840 га, кадастровий номер 7421485600:04:000:0513, що розташовані на території Лемешівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 839757 від 10.01.2008 та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 839760 від 10.01.2008. (а. с. 15-16) 14.09.2017 між позивачем (орендодавець за умовами договору) та відповідачем (орендар за умовами договору) укладено договір оренди землі (а. с. 19-24), відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами: рілля 1 7421485600:04:000:0346, рілля 2 7421485600:04:000:0513, які розташовані в адміністративних межах Лемешівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Відповідно до пунктів 2, 9, 10 , 11 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 9,6583 га, в тому числі: рілля 4,6743 га та 4,984 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки (рілля) становить 74066,74 га. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій та натуральній формі в розмірі 5% від нормативної оцінки земельної ділянки, що в грошовому вимірі на дату укладення цього договору становить 7406,66 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції. Оренда плата по договору вноситься у один раз на рік не пізніше 20 числа місяця після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата з визначенням форми оплати. Орендну плату орендодавець отримує особисто або інша особа при наявності доручення. У п. 8 договору визначено, що договір укладено на 10 (десять) років (у разі оренди земельної ділянки (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк оренди не можу бути меншим як сім років. Пунктом 37 договору сторони визначили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, та підлягає реєстрації в Єдиному державному реєстрі. У пунктах 30-34 договору визначено порядок зміни умов договору і припинення його дії. Відповідно до п. 32 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. 15.01.2020 між сторонами укладені дві додаткові угоди до договору від 14.09.2017 (а. с. 22-23), якими внесені зміни та встановлено, що орендна плата за земельну ділянку з кадастровим номером 7421485600:04:000:0346 5590,00 грн та за земельну ділянку з кадастровим номером 7421485600:04:000:0513 5590, 00 грн. Аналіз змісту договору оренди землі від 14.09.2017 укладеного між сторонами та додаткових угод до нього свідчить, що між ними виникли правовідносини оренди землі. Згідно із ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Аналогічним чином оренда землі визначається і в Законі України «Про оренду землі». За змістом ч. 1 ст. 2 цього Закону відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Крім того, згідно із ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Звертаючись з вказаним позовом, позивач зазначила, що відповідач систематично не сплачує орендну плату з липня 2021 року, тим самим порушуючи умови договору. Крім цього, відповідач, всупереч п. 10. Договору, орендну плату з моменту укладення договору виплачував без урахування індексації. Як вбачається з акту приймання-передачі об`єкта оренди від 14.09.2017, [PERSON] передала, а орендар СТОВ «Мальви» в особі директора [PERSON] прийняв в оренду земельні ділянки загальною площею 9,6583 га, у тому числі: рілля 1 площею 4,6743 га, кадастровий номер 7421485600:04:000:0346 та рілля 2 площею 4,984 га, кадастровий номер 7421485600:04:000:0513, які розташована на території Лемешівської сільської ради Городнянського (після реформування Чернігівського) району Чернігівської області. (а. с. 21, 24) 15 січня 2020 року між [PERSON] та СТОВ «Мальви» було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 14.09.2017, за умовами якої сторони продовжили термін дії договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7421485600:04:000:0513, площею 4,984 га на строк до 31.12.2032 включно. Також внесені зміни до договору оренди земельної ділянки від 14.09.2017. У розділі «Об`єкт Оренди» сторони узгодили змінити п. 5 та викласти в такій редакції: «5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення угоди становить: рілля 60450,29 грн». У розділі «Об`єкт Оренди» п. 9 змінити та викласти в такій редакції: «9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій та натуральній формі в розмірі 9,247 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому вимірі на дату укладення цього договору становить 5590,00 грн». (а. с. 22) Також 15 січня 2020 року між [PERSON] та СТОВ «Мальви» було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 14.09.2017, за умовами якої сторони продовжили термін дії договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7421485600:04:000:0346, площею 4,6743 га на строк до 31.12.2032 включно. Також внесені зміни до договору оренди земельної ділянки від 14.09.2017. У розділі «Об`єкт Оренди» сторони узгодили змінити п. 5 та викласти в такій редакції: «5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення угоди становить: рілля 59667,90 грн». У розділі «Об`єкт Оренди» п. 9 змінити та викласти в наступній редакції: «9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій та натуральній формі в розмірі 9,368 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому вимірі на дату укладення цього договору становить 5590,00 грн». (а. с. 23) Позивач у повному обсязі та належним чином виконала взяті на себе договірні зобов`язання, передавши у строкове платне користування відповідачу земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Натомість, відповідач станом на день подачі позову, в порушення строку та обов`язку, що передбачені договором оренди землі, не здійснив виплату на користь позивача суми орендної плати з липня 2021 року, крім цього орендна плата сплачувалася без урахування індексів інфляції. З наданих представником позивача доказів установлено, що СТОВ «Мальви» є платником єдиного податку четвертої групи, за період з 2020 по 2024 рік товариством сплачені податкові зобов`язання за користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення, в тому числі за користування земельними ділянками з кадастровими номерами 7421485600:04:000:0346 та 7421485600:04:000:0513. (а. с. 173-253) Згідно з розрахунком орендної плати [PERSON] , наданим СТОВ «Мальви», за період з 2020 року по 2024 рік: за 2020 рік нарахована сума 5182,73 грн, ПДФО 932,89 грн, військовий збір 77,74 грн та сума до виплати 4172,10 грн; за 2020 рік нарахована сума 5182,73 грн, ПДФО 932,89 грн, військовий збір 77,74 грн та сума до виплати 4172,10 грн;За 2021 рік нарахована сума 5590,06 грн, ПДФО 1006,21 грн, військовий збір 83,85 грн та сума до виплати 4500,00 грн; за 2021 рік нарахована сума 5590,06 грн, ПДФО 1006,21 грн, військовий збір 83,85 грн та сума до виплати 4500,00 грн; за 2022 рік нарахована сума 5590,06 грн, ПДФО 1006,21 грн, військовий збір 83,85 грн та сума до виплати 4500,00 грн; за 2022 рік нарахована сума 5590,06 грн, ПДФО 1006,21 грн, військовий збір 83,85 грн та сума до виплати 4500,00 грн; за 2023 рік нарахована сума 5590,06 грн, ПДФО 1006,21 грн, військовий збір 83,85 грн та сума до виплати 4500,00 грн; за 2023 рік нарахована сума 5590,06 грн, ПДФО 1006,21 грн, військовий збір 83,85 грн та сума до виплати 4500,00 грн; за 2024 рік нарахована сума 5590,06 грн, ПДФО 1006,21 грн, військовий збір 83,85 грн та сума до виплати 4500,00 грн; за 2024 рік нарахована сума 5590,06 грн, ПДФО 1006,21 грн, військовий збір 83,85 грн та сума до виплати 4500,00 грн. (а. с. 254) Як установлено в судовому засіданні, відповідачем було сплачено позивачці орендну плату за користування земельними ділянками з кадастровими номерами 7421485600:04:000:0346 та 7421485600:04:000:0513 за 2020-2023 роки на загальну суму 35344, 20 грн. (а. с. 96-100) Згідно із платіжною інструкцією на безготівковий переказ в національній валюті №13 від 18.12.2024, СТОВ «Мальви» перерахувало на рахунок [PERSON] 10000,00 грн в рахунок орендної плати за землю за 2024 рік. (а. с. 149) Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено за договором оренди. Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Внаслідок невиконання орендарем умов договору оренди землі стосовно виплати орендної плати за землю за 2021-2023 роки виникла заборгованість. Як встановлено судом вище, відповідно до договору оренди від 14.09.2017 та додаткових угод до нього від 15.01.2020, орендна плата за земельну ділянку з кадастровим номером 7421485600:04:000:0513 складає 5590,00 грн та за земельну ділянку з кадастровим номером 7421485600:04:000:0346 складає 5590,00 грн. Так, у період з 2020 року по 2024 рік, відповідач мав сплатити позивачу орендну плату за земельну ділянку з кадастровим номером 7421485600:04:000:0346 у таких розмірах: за 2020 рік 5590,00 грн х 106,357% (індекс інфляції) / 100 = 5945,37 грн, з яких сума індексації становить 355,37\~грн; за 2021 рік 5590,00 грн х 111,446% (індекс інфляції) / 100 = 6229,81 грн, з яких сума індексації становить 639,81 грн; за 2022 рік 5590,00 грн х 127,616% (індекс інфляції) / 100 = 7133,74 грн, з яких сума індексації становить 1543,74 грн; за 2023 рік 5590,00 грн х 105,504% (індекс інфляції) / 100 = 5897,68 грн, з яких сума індексації становить 307,68 грн. У період з 2020 року по 2024 рік, відповідач мав сплатити позивачу орендну плату за земельну ділянку з кадастровим номером 7421485600:04:000:0513 у таких розмірах: за 2020 рік 5590,00\~грн х 106,357% (індекс інфляції) / 100 = 5945,37 грн, з яких сума індексації становить 355,37\~грн; за 2021 рік 5590,00 грн х 111,446% (індекс інфляції) / 100 = 6229,81 грн, з яких сума індексації становить 639,81 грн; за 2022 рік 5590,00 грн х 127,616% (індекс інфляції) / 100 = 7133,74 грн, з яких сума індексації становить 1543,74 грн; за 2023 рік 5590,00 грн х 105,504% (індекс інфляції) / 100 = 5897,68 грн, з яких сума індексації становить 307,68 грн. Під час перевірки правильності розрахунку орендної плати по зазначеним земельним ділянкам, з урахуванням індексу інфляції, строків позовної давності, суд дійшов висновку, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором оренди землі від 14.09.2017 та додаткових угод від 15.01.2020 до цього договору становить 40354,33 грн. Водночас, враховуючи подану позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення заборгованості по орендній платі на суму 13500,00 грн, у зв`язку з її частковою оплатою відповідачем, суд доходить висновку, що спір в частині стягнення орендної плати на суму 13500,00 грн відсутній. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Оскільки матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за орендну плату у розмірі 26854,33 грн (40354,33 грн - 13500,00 грн = 26854,33 грн) Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням положень статті 625 ЦК України, у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов`язання по оплаті орендної плати позивачу за земельні ділянки: 1.\~кадастровий номер 7421485600:04:000:0513, 2. кадастровий номер 7421485600:04:000:0346, з відповідача підлягає стягненню 3% річних на суму 1892,26 грн та інфляційні нарахування на суму 6294, 38 грн. Однак, як встановлено в судовому засіданні, станом на день розгляду справи заборгованість зі сплати орендної плати за період з 2020 по 2024 роки за користуванням спірними земельними ділянками сплачена в повному обсязі з урахуванням всіх податків та зборів, у розмірі 35344,20 грн, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних нарахувань. Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості зі сплати орендної плати задоволенню не підлягають. Щодо позовної вимоги про розірвання договору оренди землі слід зазначити наступне. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном (ч. 1 ст.\~317 ЦК України). При цьому власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Частиною 2 ст. 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частини 1 та 2 ст. 651 ЦК України визначають, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду за вимогою однієї із сторін у разі істотного порушення договору іншою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавлялась того на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими Законами України. Відповідно до пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. При цьому неважливо, чи несплата орендної плати була в повному обсязі або частково. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення Закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. У розумінні вищевказаних норм підставою для припинення права користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди може бути лише систематична несплата орендної плати. Судом встановлено, що незважаючи на те, що орендна плата за спірні періоди була сплачена, проте така сплата відповідачем орендної плати позивачці здійснювалася несвоєчасно, з порушенням строків, визначених договором оренди землі та додаткових угод до договору, яким визначено, що орендна плата вноситься у один раз на рік не пізніше 20 числа місяця після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата. У постанові від 20.11.2024 у справі № 918/391/23 Велика Палата Верховного Суду відступила від своїх висновків, викладених у постанові від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17, та виснувала, зокрема, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі. Також у згаданій вище постанові Велика Палата Верховного Суду послалась на висновки, викладені у постановах КГС ВС від 22.10.2019 у справі № 923/826/18, від 23.03.2021 у справі №\~922/2754/19, від 20.12.2022 у справі № 914/1688/21, від 16.04.2024 у справі № 924/617/22, від 30.04.2024 року у справі № 903/775/23, а також у постанові КЦС ВС від 20.06.2019 у справі №\~383/708/16-ц, про те, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи сплачена заборгованість після звернення позивача з позовом про розірвання договору. Велика Палата Верховного Суду погодилась з вказаними вище висновками про те, що факт погашення орендарем заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позову про розірвання договору оренди. Звідси Велика Палата Верховного Суду виснувала, що сплата орендарем заборгованості з орендної плати має правове значення, якщо до моменту сплати заборгованості орендодавець звернувся з позовом про стягнення такої заборгованості. Водночас подальше погашення заборгованості невчасно сплаченої орендної плати не спростовує факту несплати орендарем орендної плати та не впливає на можливість пред`явлення і задоволення судом позову про розірвання договору. Отже, той факт, що на момент розгляду справи орендар погасив заборгованість за орендною платою, не впливає на право орендодавця вимагати розірвання договору на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України (у разі систематичної (два та більше випадки) повної несплати орендної плати). За встановленими у цій справі обставинами відповідач у 2022 та 2023 роках систематично не сплачував орендну плату за обумовлені договором періоди (орендна плата за 2022 рік сплачена 23.01.2023, а орендна плата за 2023 рік сплачена лише у 17.09.2024), що відповідно до пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України є достатньою підставою для розірвання зазначеного правочину. Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання договору оренди землі з підстав, що передбачені п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України. Таким чином, відповідачем було порушено обов`язок зі сплати орендної плати позивачу, оскільки орендна плата за користування належними останній земельними ділянками за 2022 рік та 2023 рік сплачувалася несвоєчасно, тобто два рази, а отже відбувалося систематичне порушення умов договору з боку відповідача. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000106 від 07.03.2017 (а. с. 25), ордер на надання правничої допомоги серії СВ № 1095236 від 25.07.2024 (а.\~с. 26), договір про надання правової допомоги № 1/11/07/2024 від 11.07.2024 (а. с. 14) та квитанція від 11.07.2024 на суму 8000,00 грн, призначення платежу «сплата за товари / послуги за договором про надання правничої допомоги № 1/11/07/2024 від 11.07.2024». (а. с. 3) Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат представник позивача (адвокат) подав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснені витрати, необхідні для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила встановлюється судом на підставі поданих стороною доказів (договорів, рахунків). При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02.07.2020 у справі №\~362/3912/18 та у додатковій постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц. Заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн на переконання суду, є розумними та такими, що відображають реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, вони є документально підтвердженими, були понесені фактично, а їх сума детально описана та обґрунтована адвокатом у наданих документах. Разом з тим, враховуючи, що позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог позову, а саме у розмірі 4000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки заявлені позивачем позовні вимоги судом задоволені частково, враховуючи, що відповідачем 21.09.2024 сплачено заборгованість по орендній платі в розмірі 13500,00 грн, тобто після відкриття провадження у цій справі, а тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог, а саме у розмірі 1211,20\~грн.

Outcome: partial