Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

У березні 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок залиття, стягнення 3% річних та відшкодування моральної шкоди. Позивач вказує, що є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач є власником та проживає поверхом вище у квартирі [ADDRESS] цього ж будинку. 29.11.2024 з вини відповідача було затоплено квартиру позивача. Відповідно до Висновку експерта №01/2025 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 27.01.2025 розмір матеріальних збитків в результаті залиття квартири [ADDRESS] складає 70579 грн. За викладених обставин позивач просить стягнути зазначений розмір збитків в сумі 70579,00 грн., 3% річних в розмірі 52,21 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., судові витрати та в резолютивній частині судового рішення зазначити, що: «органу (особі), що здійснює примусове виконання судового рішення у даній справі здійснювати нарахування та стягнення 3 процентів річних на фактичну (не сплачену) суму основної заборгованості з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) починаючи з 01.03.2025 до повного виконання рішення суду. Ухвалою суду від 11.03.2025 відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та роз`яснено відповідачу право надати у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, враховуючи принцип достатності доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.01.2025. Відповідно до акту про затоплення від 29.11.2024 затоплення квартири [ADDRESS] сталося по причині: в квартирі [ADDRESS] в кухонній кімнаті залишили відкритим змішувач без нагляду під час відключення світла. При затопленні пошкоджено: видимі сліди затоплення: в кімнаті волога стіна (560 х 260 см) та стеля (520 х 20 см); в коридорі волога стіна (304 х 52 см) та стеля (140 х 20 см; в кухонній кімнаті вологі стіни по периметру (зверху до низу), повноцінно затоплена натяжна стеля та деформована». Судом встановлено, що від даного залиття позивачу була заподіяна шкода. 27 січня 2025 року судовим експертом Малим О.В. складено висновок експерта №01/2025 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи на вирішення якого було поставлено наступне питання: 1. Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести у квартирі [ADDRESS] , для усунення наслідків залиття, яке сталося по причині залишеного без нагляду відкритим змішувача під час відключення світла у вищерозташованій квартирі [ADDRESS] та зафіксовано в акті про залиття від 29 листопада 2024 року? За наслідком проведення вказаної експертизи було зроблено наступний висновок: Вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести у квартирі [ADDRESS] , для усунення, наслідків залиття, яке сталося по причині залишеного без нагляду відкритим змішувача під час відключення світла у вищерозрашованій квартирі [ADDRESS] , що зафіксовано в акті про залиття від 29 листопада 2024 року складає: 70 579 грн. На проведення зазначеної експертизи [PERSON] був вимушений витратити 16 000 грн., що підтверджується договором на надання висновку експерта, рахунком та квитанцією. Суд визнає Висновок експерта №01/2025 від 27.01.2025 належним доказом, оскільки експертиза проведена експертом на замовлення позивача, експерт попереджений про кримінальну відповідальність та наданий Висновок відповідачем не спростовано. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи дане рішення суд враховує також засади ст .6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку. Із ст. 1166 ЦК України вбачається, що шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Зважаючи на викладені обставини вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 70579,00 грн. є такими, що підлягають задоволенню. В тому числі на проведення зазначеної експертизи [PERSON] був вимушений витратити 16 000 грн., що підтверджується договором на надання висновку експерта, рахунком та квитанцією, відтак зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди в сумі 10000 грн. то слід зазначити наступне. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Ст. 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Судом встановлено, що внаслідок залиття позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у стресах, душевних стражданнях, переживаннях за своє майно. Внаслідок залиття позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у стресах, душевних стражданнях, обумовлених, зокрема, тим, що у зв`язку з залиттям житла погіршився стан здоров`я позивача, що підтверджено виписками, а відповідачі не вжити заходів щодо вирішення питання про відшкодування збитків. Судом враховано, що затоплення квартири призвело до змін в житті позивачів, зокрема, пов`язаними з необхідністю проведення робіт по відновленню квартири, докладанням додаткових зусиль для нормалізації свого життя. Позивач перебуває з моменту залиття квартири у стані хвилювання, нервової та психічної напруги через думки про відновлення житлового приміщення. Виходячи з обставин справи суд вважає, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок залиття, в сумі 10000 грн. є завищеним, відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в сумі 5000,00 грн., на користь позивача, що відповідатиме принципу розумності та пропорційності. Щодо заявлених вимог про стягнення 3% за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 52,21 грн. з 20.02.2025 по 28.02.2025 з підстав ст. 625 ЦПК України суд відмовляє у задоволенні заявлених вимог, оскільки на період визначення вартості збитків у відповідача не виникло грошове зобов`язання та обов`язки по його виконанню. В тому числі не підлягають задоволенню вимоги щодо «органу (особі), що здійснює примусове виконання судового рішення у даній справі здійснювати нарахування та стягнення 3 процентів річних на фактичну (не сплачену) суму основної заборгованості з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) починаючи з 01.03.2025 до повного виконання рішення суду зважаючи на те, що у задоволенні стягнення відсотків судом відмовлено, а цивільно-правова відповідальність за невиконання рішення суду визначена Законом, відтак позивач не позбавлений права звернутись з позовом про стягнення коштів за невиконання рішення суду в майбутньому, у разі наявності таких обставин. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial