Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із заявою про встановлення факту, що вона станом на\~момент смерті\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] , була його дружиною. Свої вимоги мотивують тим, що 18 жовтня 1960 року Перечинським районним бюро ЗАГС було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] . У свідоцтві про народження її по батькові вказано як « [PERSON] », проте у свідоцтві про шлюб вказано як « [PERSON] ». Зазначає, що [INFO] її чоловік помер. У документах померлого (свідоцтво про шлюб, свідоцтво про смерть, військовий квиток та довідках сільських рад) використовуються різні варіанти написання його імені, зокрема, Афанасій/Афтанасій/Афтаназій. Відповідно до висновку лінгвістичної експертизи подібні варіанти написання є нормою при використанні україномовної/румуномовної версій зазначеного імені та є лінгвістичними відповідниками. Вказує, що при оформленні спадщини у неї виникли перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину, оскільки має місце невідповідність її імені та по батькові ( [PERSON] / [PERSON] , [PERSON] ), а також імені її чоловіка ( [PERSON] / [PERSON] ). Оскільки вказані розбіжності у документах перешкоджають заявниці оформити право на спадкування, тому заявниця звернулася до суду з цією заявою та просить суд встановити родинні відносини між нею і померлим [PERSON] . У судове засідання учасники не з`явилися.\~ Представник заявниці адвокат Логойда В.М. подав заяву, в якій просила суд розглянути справу в їх відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті\~247\~ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, як установлено з копії свідоцтва про народження заявниці її по батькові вказано як « [PERSON] ». Також установлено, що копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , по батькові заявниці вказано як « [PERSON] », а ім`я померлого як « [PERSON] ». При цьому установлено, що у військовому квитку серії [NUMBER] , ім`я померлого також вказано як « [PERSON] ». Однак, з копії свідоцтва про смерть [NUMBER] встановлено, що ім`я померлого вказано як « [PERSON] », замість « [PERSON] ». З висновку експерта № 041224 за результатами лінгвістичного (мовознавчого) дослідження встановлено, що імена [PERSON] /Афтаназій лінгвістично ідентичні, оскільки становлять стилістичні варіанти того самого імені; це розмовні форми, що виникли на основі румунськомовного впливу від офіційного імені Афанасій. Судом установлено, що заявниця не має іншої можливості підтвердити факт\~родинних відносин з померлим чоловіком, але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з таким фактом законодавство пов`язує можливість реалізації спадкових прав заявницею, при цьому, спір про встановлення цього факту відсутній. Надані [PERSON] докази суд визнає належними і допустимими, оскільки такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між нею і померлим [PERSON] . Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Отже, з огляду на наведене та те, що заявниця не має можливості будь-яким іншим чином встановити вказані вище факти, які породжують для неї юридичні наслідки, тому суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому,

Outcome: approved