Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

[PERSON] , інтереси якого представляє [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Державний реєстратор Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діана Василівна, про скасування рішення державного реєстратора про перехід права власності на нерухоме майно, згідно з якою просить скасувати рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Д.В. від 19.10.2021 № 61001293 про державну реєстрацію переходу права власності на предмет іпотеки-будинок в [ADDRESS] від [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» код ЄДРПОУ 42649746. Визнати правовідносини за іпотечним договором №357/Zфквіп-07-01 що укладений 19 жовтня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» код 19357325 (правонаступник якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» код 42649746) та [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ) посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. у реєстрі за №6470 - такими що припинені. Зобов?язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» вчинити дії з припинення обтяження у Державному реєстрі речових прав щодо будинку [ADDRESS] реєстраційний номер нерухомого майна 2481721421040 забороною (номер запису про обтяження 5776324) та іпотекою (номер запису про іпотеку №5776323). Позовні вимоги мотивує тим, що 19 жовтня 2007 року в м.Мукачево між ТОВ Укрпромбанк (кредитор) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 357/ФКВ-07 за умовами якого банк зобов?язався видати позичальнику грошові кошти в сумі 19000 доларів США під 12 % річних з кінцевим терміном повернення до 18 жовтня 2022 року для споживчих потреб. 19 жовтня 2007 року в м. Мукачево між ТОВ "Укрпромбанк" (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець) укладено іпотечний договір №357/Zфквп-07-01 за умовами якого іпотекодавець в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 357/ФКВ-07 передав в іпотеку будинок в [ADDRESS] . Договір іпотеки посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. за № 6470. Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 12.07.2012 р. стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №357/ФКВ-07 в сумі 156 556.67 грн. Вказане рішення перебувало на примусовому виконанні у відділі ДВС м. Мукачево ВП №40790515. Рішенням державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Д.В. від 19.10.2021 р. №61001293 проведено державну реєстрацію переходу права власності на предмет іпотеки будинок в [ADDRESS] від [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс». Як вбачається з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.08.2024 р. №343154858 підставою для державної реєстрації переходу права власності від Іпотекодержателя до Іпотекодавця є іпотечний договір № 357/Zфквп-07-01 від 19.10.2007 р., повідомлення - вимога від 07.09.2020 р., висновок про вартість об?єкта оцінки від 11.10.2021 р., повідомлення Укрпошти б/н, довідка про стан заборгованості від 12.10.2021 р., висновок про вартість майна. Позивач та його представник вважають рішення державного реєстратора від 19.10.2021 р. №61001293 незаконним виходячи з наступного. Обов`язковою умовою при вирішенні питання перереєстрації права власності на іпотечне майно є наявність доказів отримання іпотекодавцем письмової вимоги та дотримання строку, зазначеного в ньому. Проте у даній справі відсутні докази вручення повідомлення-вимоги боржниці. Відповідно до матеріалів справи поштове відправлення повернулося без вручення адресату за сплином строку зберігання, що було перешкодою у вчиненні державним реєстратором оспорюваних реєстраційних дій. 3 повідомлення та поштових відправлень адресою позивача, іпотекодавця [PERSON] зазначено [ADDRESS] . Позивач на вказаною адресою не проживав станом на дату надсилання повідомлень у так як вироком Мукачівського міськрайонного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 303/2892/19, провадження 1-кп/303/39/20 визнано [PERSON] винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. На підставі ч.1, 4 ст. 71 КК України, шляхом частково складання покарань за цим вироком і вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2018 року призначено [PERSON] остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць. Вказаний вирок залишено без змін ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 02 жовтня 2020 року. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 11 січня 2022 року справа №308/17988/21 Подання виконувача обов`язків начальника Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» полковника внутрішньої служби та заступника Ужгородського міського голови, заступника голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради, про вирішення питання умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст.8 КК України відносно засудженого [PERSON] - задоволено. Звільнено умовно-достроково [PERSON] , від відбування покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.02.2020 року на невідбуту частину покарання, що становить на день винесення рішення у даній справі 11 місяців 14 днів. Вказане свідчить що позивач не отримував повідомлення з об`єктивних вимог і причини не отримання вказано. У вимозі від 07.09.2020 р. №63/1з/лід зазначено що заборгованість позичальника по кредитному договору становить 966 331/32 грн. з яких 473 663.91 грн. сума несплачених відсотків та несплачених комісій на суму 44 832.24 грн. Аналіз заборгованості а саме сум (473 663.91+44 832.24) свідчить що сума боргу не повинна перевищувати 518 496. 15 грн. У довідці про стан заборгованості яка подана реєстратору зазначено що заборгованість за кредитним договором №357/ФКВ-07 становить 966 331.32 грн. з яких: 473 663.91 грн. заборгованість по тілу (основній сумі) кредиту; 447 835.17 грн. сума заборгованість по відсотках. Однак, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 липня 2012 року у справі №0707/4655/2012 солідарно стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суму заборгованості в розмірі 155\~006,67 грн. за кредитним договором №357/ФКВ-07 від 19 жовтня 2007 року та судові витрати в розмірі 1\~550,07 грн. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 20 квітня 2021 року замінено первісного стягувана - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» у виконавчому провадженні №40790515, відкритому 22.11.2013 року Мукачівським МВ ДВС (Мукачівський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Івано-Франківськ), по стягненню з боржника [PERSON] суми заборгованості в розмірі 155 006,67 грн. за кредитним договором №357/ФКВ-07 від 19.10.2007 р. та судових витрат в розмірі 1\~550,07 грн., за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2012 року по цивільній справі №0707/4655/2012 за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Отже зазначення боргу в сумі 966 331.32 грн. не узгоджується зі змістом рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16.07.2012 р. та суперечить добросовісній поведінці кредитора який супереч визначеній попереднім кредитором заборгованості у остаточному судовому рішенні зазначив таку заборгованість. Вказане свідчить, що вимога від 07.09.2020 р. не відповідає вимогам ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», а тому не підлягала до задоволення. Щодо вартості предмета іпотеки: у висновку про вартість зазначено, що вартість квартири станом на 11.10.2021 р. становила 140 000 грн. Вказує, що у 2021 році вартість будинку становила понад 1 млн грн., а не 140 000 грн. як визначено виконавцем звіту Давимука І.Я. Так, згідно з пунктом 50 Національного стандарту N 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки. Статтею 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки. Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний), підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього. У свою чергу, у висновках про вартість майна відсутні дані про неможливість особистого огляду об`єктів дослідження, не зазначені обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду, що є порушенням п. 56 Національного стандарту N 1 та пунктів 1,6 статті 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". На підставі рішення суду стягувач ТОВ «Діджи Фінанс» погодився з розміром заборгованості, отримав виконавчий лист та на протязі 8 років стягував з позичальника та поручителя заборгованості. Відповідач погодившись з рішенням суду щодо боргу подав клопотання про правонаступництво у виконавчому провадженні та ухвалою державного виконавця від 10 листопада 2021 року набув статус стягувача та отримував залишок коштів за рішенням суду. За наведеної обставини позичальник та майновий поручитель виконали рішення суду, яким було визначено борг по кредитному договору та позивача було додатково позбавлено права власності на майно за боргом, який очевидно не відповідає дійсності. Якщо відповідач надсилав досудову вимогу про сплату боргу позичальнику та майновому поручителю зазначаючи, що борг по кредитному договору становить 966 331.32 грн. то діяв не у відповідності до умов договору так як у договорі зазначено що валютою зобов`язання є долар США а не гривня. Отже досудове врегулювання спору не узгоджується з умовами договору. За таких обставин позивач зазнав непропорційного втручання у право власності якого був позбавлений незаконними діями відповідача та рішення третьої особи які підлягають скасуванню. Починаючи з лютого 2022 року позивач проходить військову службу по мобілізації, а тому був позбавлений ще у червні 2022 року після погашення кредиту позичальником ставити питання припинення дії іпотечного договору. Про існування переходу права власності позивач не був взагалі обізнаний так як до січня 2022 року перебував у місцях відбування покарання, а з лютого 2022 р по теперішній час на службі у Збройних Силах України. Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону №1952-IV та статті 37 Закону №898-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Проте державний реєстратор Тячівської міської ради Лазар Д.В. проводивши дії по/ переходу права власності на невідповідність документів вимогам законодавства уваги не звернув, залишив поза увагою ту обставину що для реєстрації не подано доказу отримання повідомлення вимоги Іпотекодержателем що є підставою для зупинки розгляду заяви про реєстрацію а у подальшому для відмови. Окрім скасування рішення державного реєстратора позивач в особі представника ставить вимогу про визнання правовідносин за іпотечним договором такими що припинені так як заборгованість по кредитному договору від 17.10.2007 р. №357/ФКВ-07 по якому Мукачівський міськрайонний суд прийняв рішення №0707/4655/12 про стягнення боргу виконано у межах виконавчого провадження № 40790515. Оскільки забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, то зобов`язання за договорами іпотеки, які є похідними від кредитного договору, припиняються. За положеннями частини першої статті 559, частини першої статті 593 ЦК України припинення поруки та права іпотеки у разі належного виконання основного зобов`язання, презюмується. За таких обставин окрім визнання протиправним та скасування рішення про перехід права власності від іпотекодержателя до іпотекодавця позивач ставить вимогу про припинення правовідносин за договором та зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.08.2024 заяву представника позивача представника позивача [PERSON] про забезпечення позову в цивільній справі [PERSON] , інтереси якого представляє [PERSON] до Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Державний реєстратор Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діана Василівна, про скасування рішення держаного реєстратора про перехід права власності на нерухоме майно задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову в цивільній справі № 303/6849/24 шляхом накладення арешту на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 2481721421040. В задоволенні іншої частини вимог за заявою про забезпечення позову відмовити. Ухвалою суду від 21.08.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 12.10.2024 року від представника відповідача надійшов відзив, у якому просить відмовити в повному обсязі та скасувати арешт на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладений відповідно до ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.08.2024 року у справі 303/6849/24. Крім того, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 30000,00 грн. У відзиві зазначив, що 28 липня 2020 р. відбулися торги (електронний аукціон) з продажу лоту, до складу якого входив кредитний портфель (ПАТ «Дельта Банк»), що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 1631 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою, 29 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами, 3 кредитними договорами, що забезпечені іншою заставою, та 127 беззаставними кредитними договорами. До складу кредитного портфеля входило, зокрема, право вимоги за кредитним договором №357/ФКВ-07 від 19.10.2007 року та договором забезпечення (Іпотечним договором №357/Zфквіп-07-01 від 19.10.2007 року). За результатом аукціону переможцем відкритих торгів стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс». Відповідно до результатів вказаних відкритих торгів 02 вересня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», був укладений Договір про відступлення прав вимоги №2303/К/1, який 02 вересня 2020 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. і зареєстрований в реєстрі за №1609. Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зокрема, право вимоги до [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , (Позичальник) за кредитним договором №357/ФК-07 від 19.10.2007 року та іпотечним договором №357/Zфквіп-07-01 від 19.10.2007 року. Права вимоги за вказаним Кредитним договором і Договором іпотеки у свій час були одержані ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» від ТОВ «УКРПРОМБАНК». ТОВ «Діджи Фінанс» направляло Позивачу повідомлення-вимогу № 63/1/з/лід від 07.09.2020 р., а також повторно повідомлення-вимогу № 63/3/лід-п від 09.03.2021 р.; боржнику [PERSON] повідомлення-вимогу N? 63/3/лід від 07.09.2020 р., а також повторно повідомлення-вимогу № 63/з/лід-п від 09.03.2021 р., в яких повідомляло, що воно є новим кредитором, просило усунути порушення зобов`язання і погасити заборгованість, а також вказувало про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі, якщо заборгованість не буде погашена в 30-денний строк. Після відмови Позивача та боржника владнати питання заборгованості, ТОВ «Діджи Фінанс» з метою задоволення своїх кредиторських вимог було вимушено звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». 07.09.2020 року цінним листом за номером штрих коду 05 003 513 069 40 та 05 003 513 066 13 з описом вкладення та зворотнім повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" Відповідач направив Позивачу та боржнику ( [PERSON] ) ПОВІДОМЛЕННЯ - ВИМОГУ за Вих. № 63/1/3/ лід від "07" вересня 2020 року та 63/з/лід від 07.09.2000 року. Вказане поштове відправлення було повернуто Відповідачу з відміткою «Адресата немає вдома». У зв`язку із неотриманням Позивачем зазначеного (першого) вищевказаного повідомлення-вимоги, 09 березня 2021 року Відповідач вдруге (повторно) направив Позивачеві та боржнику повторне повідомлення-вимогу за № 63/1/3/лід-п від 09.03.2001 року та 63/з/лід-п від "09" березня 2021 року (цінний лист за номером штрих коду 05 003 709 315 70 та 05 003 709 319 95 з описом вкладення та зворотнім повідомленням про вручення). Відповідачем вартості пересилання повідомлень за списком, а також копії поштових конвертів за вищезазначеними номерами штрих кодів, які повернулися без вручення. Отже, поверненню кожного поштового відправлення за номером штрих коду 05 003 513 069 40 та 05 003 513 066 та 05 003 709 315 70 та 05 003 709 319 95 мали передувати щонайменше 2 сповіщення Позивача працівником поштового відділення про надходження реєстрованого поштового відправлення, в т. ч. вкладенням до поштової скриньки Позивача повідомлення про надходження реєстрованого поштового відправлення. Висновок Позивача про неможливість отримання ним повідомлення-вимог не знайшов свого документального підтвердження, оскільки повідомлення-вимоги направлялись Позивачу та Іпотекодавцю на адресу: [ADDRESS] . При цьому така адреса ( [ADDRESS] ) зазначена Позивачем/ Іпотекодавцем при укладенні Кредитного договору та Іпотечного договору. Тобто, повідомлення-вимоги направлялась саме на ту адресу, яка зазначалась Позивачем в договорах. Доказів повідомлення кредитору/ іпотекодержателю про зміну своєї адреси проживання або місця знаходження для направлення кореспонденції Позивачем до позову не надано. Також відповідач вважає за необхідне зазначити, що розмір прав вимоги, які перейшли до Нового кредитора (Відповідача), вказаний у Додатку №2 до Договору про відступлення прав вимоги. Як вбачається із Додатку №2 до Договору про відступлення прав вимоги, станом на 02.09.2020 р. АТ "ДЕЛЬТА БАНК" обліковував наступну заборгованість Позивача: 473 663,91 грн. - заборгованість з оплати тіла кредиту; 447 835,17 грн.- заборгованість з оплати відсотків. Відповідач не нараховував Позивачеві ніяких платежів, а лише вказав заборгованість, нараховану попереднім кредитором (АТ "Дельта Банк") по дату відступлення права вимоги і вказана сума є обгрунтованою. Між тим, договір відступлення прав вимоги є діючим і Відповідач на законних підставах отримав права вимоги за Кредитним договором та Іпотечним договором до Позивача. Позивачем не надано належних та допустимих доказів виконання ним рішення суду по справі №0707/4655/2012, яким стягнуто з нього визначену суму заборгованості, а тому зобов`язання, ним взяті за Кредитним договором, не виконані належним чином та відповідно до умов Кредитного договору. Отже, зобов`язання Позивача за Кредитним договором є діючими, оскільки а ні доказів його припинення, а ні доказів погашення боргу в повному обсязі Позивачем не надано. Припущення представником позивача щодо заниження вартості предмета іпотеки є необґрунтованим. Згідно з підпунктом 3 пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вимагається подання відомостей про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності станом на відповідну дату. Такі відомості були надані відповідачем, вони наявні у реєстраційній справі, містяться у висновку про вартість об`єкта оцінки, виконаному 11 жовтня 2021 року оцінювачем [PERSON] , кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 30 від 18.03.2017 р., посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 1866-ПК від 21.03.2019 р., свідоцтво про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів № 164 від 03.07.2017 року. Оцінка будинку проведена у повній відповідності до вимог законодавства, висновок оцінювача [PERSON] про вартість об`єкта оцінки від 11.10.2021 є дійсним. Внаслідок проведеної оцінки було визначено, що ринкова вартість будинку становила 140 000 грн. Позивач не надає доказів, що ринкова вартість будинку була іншою. Щодо припинення іпотечних відносин повністю заперечує, оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу - платіжного документу, що підтверджує факт сплати божником заборгованості саме за вищевказаним виконавчим провадженням відповідно до рішення суду, на яке посилається сам позивач. Отже, факт повного виконання боржником зобов`язань за Кредитним договором не знайшло свого документального підтвердження та є безпідставним. Враховуючи, що Позивачем не доведено факту припинення іпотеки, у зв`язку з чим такі його вимоги не підлягають задоволенню. Між тим, Відповідач вважає за доцільне відзначити, що норми, на які посилається Позивач в обґрунтуванні своїх позовних вимог, передбачають припинення іпотеки, а не іпотечних правовідносин, як відзначає в прохальній частині позову Позивач. 17.10.2024 року представник позивача подав до суду заяву, у якій просить приєднати до матеріалів справи копію постанови відділу ДВС м.Мукачево про закінчення виконавчого провадження та довідку про суми які стягувалися з боржника у межах примусового виконання судового рішення. 30.10.2024 року від представника відповідача надійшло до суду клопотання щодо приєднання до матеріалів справи копію висновку про вартість об`єкту оцінки, а саме домоволодіння, що розташоване [ADDRESS] . Сторони в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між ТОВ «Український Промисловий Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 357/ФКВ-07 від 19.10.2007, за яким остання отримала споживчий кредит у сумі 19 000,00 доларів США строком до 18.10.2022 зі сплатою 12,00 % річних. Для забезпечення виконання зобов`язання позичальника за цим кредитним договором між ТОВ «Український Промисловий Банк» та [PERSON] , був укладений іпотечний договір від 19.10.2007 №357/Zфквп-07-01. Згідно з пунктом 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Предмет іпотеки належав на праві приватної власності іпотекодавцю на підставі договору дарюванню, посвідченого Мукачівською державною нотаріальною конторою 15 серпня 2000 року за реєстром №ІІ-2375. У пункті 1.3 договору іпотеки його сторони узгодили що оцінюють предмет іпотеки у 191900,00 грн. Згідно з пунктами 4.3, 4.4, 4.4.1 іпотечного договору сторони передбачили умови щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, яким передбачено прийняття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2012 року у цивільній справі № 0707/4655/2012 позов ПАТ «Дельта банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості в розмірі 155 006 (сто п`ятдесят п`ять тисяч шість) грн. 67 коп. за кредитним договором №357/ФКВ-07 від 19 жовтня 2007 року та судові витрати в розмірі 1 550 \~грн. 07 коп.. Наявність судового рішення про стягнення з боржника на корить кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Згідно з договором про відступлення прав вимоги №2303/К/1 від 02.09.2020 ПАТ «Дельта Банк» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс», зокрема, право вимоги до [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , за кредитним договором № 357/ФКВ-07 від 19.10.2007 року та до [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] за іпотечним договором №357/Zфквп-07-01 від 19.10.2007 року. Відповідно до пункту 1 Договору про відступлення прав вимоги, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку № І до цього Договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. ТОВ «Діджи Фінанс», як переможець торгів, здійснило оплату коштів на користь AT «Дельта Банк» у розмірі 36\~621 000,00 грн., як визначено пунктом 4 та пунктом 4.1. Договору про відступлення права вимоги. Згідно з копією платіжного доручення № 126 від 20.08.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» сплачено АТ «Дельта Банк» суму 36\~621\~000,00 грн. згідно протоколу №UA-EA-2020-07-06-000033-b від 28.07.2020 (копія протоколу додана до матеріалів справи). Відповідно до пункту 2 Договору про відступлення прав вимоги, новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 2 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0 % річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при наявності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсним договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство боржників, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, договорами із арбітражними керуючими боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів боржників тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку №2 до цього Договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.04.2021 року замінено первісного стягувана - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (Ідентифікаційний код згідно ЄДРПОУ: 42649746, 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, рахунок IBAN: [NUMBER] в AT «Альфа-Банк», МФО: 300346) у виконавчому провадженні №40790515, відкритому 22.11.2013 року Мукачівським МВ ДВС (Мукачівський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Івано-Франківськ), по стягненню з боржника [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП : [NUMBER] , [ADDRESS] ) суми заборгованості в розмірі 155 006 (сто п`ятдесят п`ять тисяч шість) грн. 67 коп. за кредитним договором №357/ФКВ-07 від 19.10.2007 р. та судових витрат в розмірі 1 550 грн. 07 коп., за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2012 року по цивільній справі №0707/4655/2012 за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Доказів виконання рішення суду у справі № 0707/4655/2012 за період з 06.09.2012 (набрання законної сили рішення суду) до придбання кредитного портфелю ТОВ «Діджи Фінанс» позивачем не надано. Новий кредитор ТОВ «Діджи Фінанс», набувши статусу іпотекодержателя за іпотечним договором від 19.10.2007 №357/Zфквп-07-01, звернув стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, шляхом набуття у власність предмету іпотеки. У даній справі спір є спором про цивільне право власності на домоволодіння. Спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Так, 12.10.2021 державним реєстратором відділу реєстрації Тячівської районної ради Лазар Діаною Василівною зареєстровано право власності за ТОВ «Діджи Фінанс» на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 61001293 від 19.10.2021, 12:25:46 номер запису про право власності: 48407407, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2481721421040, об`єкт нерухомого майна: домоволодіння загальною площею 109.2 кв.м., житловою площею 29.4 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з доданими до справи Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 280061053 від 19.10.2021 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 390334148 від 09.08.2024 підставою для державної реєстрації права власності за ТОВ «Діджи Фінанс» вказано: 1) іпотечний договір, серія та номер: 357/Zфквіп-07-01, виданий 19.10.2007, видавник: приватний нотаріус Герцускі-Торжаш В.Л.; 2) повідомлення-вимога, серія та номер: 63/з/лід, виданий 07.09.2020, видавник: ТОВ «Діджи Фінанс»; 3) повідомлення-вимога, серія та номер: 63/1/з/лід, виданий 07.09.2020, видавник: ТОВ «Діджи Фінанс»; 4) повторне повідомлення-вимога, серія та номер: 63/з/лід, виданий 09.03.2021, видавник: ТОВ «Діджи Фінанс»; 5) повторне повідомлення-вимога, серія та номер: 63/1/з/лід-п, виданий 09.03.2021, видавник: ТОВ «Діджи Фінанс»; 6) висновок про вартість об`єкта оцінки, серія та номер: б/н, виданий 11.10.2021, видавник: Оцінювач [PERSON] ; 7) повідомлення про порушення основного зобов`язання, серія та номер: б/н, видавник: УКРПОШТА; 8) повідомлення про порушення основного зобов`язання, серія та номер: б/н, видавник: УКРПОШТА; 9) повідомлення про порушення основного зобов`язання, серія та номер: б/н, видавник: УКРПОШТА; 10) довідка про стан заборгованості, серія та номер: 71/1/ДФ, виданий 12.10.2021, видавник: ТОВ «Діджи Фінанс»; 11) повідомлення про порушення основного зобов`язання, серія та номер: б/н, видавник: УКРПОШТА. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції станом на день проведення реєстрації) передбачено підстави для відмови в державній реєстрації прав: 1) заявлене речове право,обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього право набувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим право набувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 13) відсутність згоди заставодержателя (іпотекодержателя) на дострокове припинення дії договору емфітевзису, суперфіцію щодо державної реєстрації припинення таких прав, що перебувають у заставі (іпотеці). Вимогами ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Згідно з п. 61 Постанови КМУ №1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, набуття права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), також подаються: 1) оригінал або засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або оригінал або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або оригінал або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, комунікаційної або інформаційно-комунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, або інші документи, передбачені договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, що підтверджують факт належного виконання іпотекодержателем вимог законодавства щодо направлення вимоги, зазначеної упідпункті 1 цього пункту, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами, або інші документи, передбачені договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, що підтверджують факт належного виконання іпотекодержателем вимог законодавства щодо направлення вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту). Вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, незалежно від обраного іпотекодержателем способу її направлення, передбаченого цим підпунктом, повинна бути надіслана не раніше шести місяців до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; \~ \~ \~ \~ 3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше 10 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; 4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк. \~ \~ \~ \~ При цьому, суд зазначає, що ТОВ «Діджи Фінанс» до відзиву на позовну заяву приєднувало копії документів, які направлялись державному реєстратору. Так наданими до суду письмовими доказами підтверджено, що ТОВ «Діджи Фінанс»: 07.09.2020 вих.№63/з/лід надіслало [PERSON] та вих.№63/1/з/лід [PERSON] за адресою: [ADDRESS] повідомлення-вимогу до [PERSON] , за кредитним договором № 357/ФКВ-07 від 19.10.2007 року та до [PERSON] , за іпотечним договором №357/Zфквп-07-01 від 19.10.2007 року з вимогою про сплату заборгованості на суму 966\~331,32 грн. у 30-денний строк. Тобто, докази належного надсилання за адресою, вказаною у договорі, з доказами повернення з відміткою «Адресата немає вдома», а також належного повторного надсилання повідомлення-вимоги від 09.03.2021 № 63/1/3/лід-п та 09.03.2021 №63/з/лід-п, з доказами повернення з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Пунктом 4.2.4 кредитного договору передбачено порядок письмового повідомлення банку про зміну фактичної адреси, даних щодо реєстрації. Вироком Мукачівського міськрайонного суду від 21.02.2020 року [PERSON] засуджено та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строк 2 роки 1 місяць. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 11.01.2022 року його звільнено умовно-достроково від відбування покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду від 21.02.2020 року на невідбуту частину покарання. Належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270. Суд звертає увагу на те, що належним дотриманням іпотекодержателем процедури повідомлення іпотекодавця про вимогу стосовно усунення порушення слід вважати таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання. Тобто, в разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодержателя про необхідність усунення порушень основного зобов`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем в загальному порядку. Вказаний висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в пунктах 55, 57, 60 постанови від 29.09.2020 у справі № 757/13243/17, який відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Суд не бере до уваги доводи позивача щодо зміни місця проживання, оскільки до справи не надано належних і допустимих доказів повідомлення первісного чи нового кредитора про зміну місця проживання [PERSON] . Отже, для державної реєстрації права власності ТОВ «Діджи Фінанс» було надано копії рекомендованих поштових відправлень, якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога позичальнику та іпотекодавцю, які повернулися відправнику у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення та відсутністю адресата за вказаною адресою, що свідчить про дотримання ТОВ «Діджи Фінанс» пункту 61 Порядку №1127 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Також позивачем не надано доказів, що з часу набрання законної рішенням суду про стягнення заборгованості (06.09.2012) і до липня 2020 року (часу придбання кредитного портфелю ТОВ «Діджи Фінанс») боржником [PERSON] вживались заходи для погашення заборгованості перед АТ «Дельта Банк», чи надалі перед новим кредитором ТОВ «Діджи Фінанс», хоча інформація про нового іпотекодержателя є доступною та міститься у Державних реєстрі речових прав та обтяжень. Ще однією з підстав позову вказано невідповідність висновку про вартість об`єкта оцінки вимогам нормативно-правових актів, а саме Національному стандарту №1 та №2 щодо забезпечення замовником оцінки доступу суб`єкта оціночної діяльності до майна. Так, статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження № 12-18гс18) дійшла висновку про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів. Пунктом 51 Національного стандарту N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. N 1440, передбачено, що незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби). Пунктом 56 передбачено, що звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість ; висновок про вартість майна; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки від 11 жовтня 2021 року, складеного оцінювачем [PERSON] слідує, що ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 109,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 140\~000,00 грн. При цьому\~оцінка суб`єкта\~оціночної діяльності\~ [PERSON] \~від 11.10.2021\~ніким не\~була оспорена,\~вона є\~дійсною на\~час розгляду\~справи.\~Позивач у\~даній справі\~не навів\~доводів та\~не довів\~обставин щодо\~порушення порядку\~проведення такої\~оцінки,\~невідповідності цієї\~оцінки вимогам\~законодавства,\~невідповідності вимогам\~Національного стандарту\~№1\~«Загальні засади\~оцінки майна\~і майнових\~прав»,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України №1440\~від 10.09.2003. Позивач не надав доказів, що ринкова вартість будинку на дату реєстрації права власності за ТОВ «Діджи Фінанси» була іншою. У силу положень пункту 1 частини третьої статті 10 та пункту 4 частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор перевіряє подані йому документи на предмет їх наявності, повноти та їх відповідності вимогам законодавства щодо форми, встановлюючи при цьому наявність підстав для вчинення або відмови у вчиненні реєстраційної дії. Перевірка правильності нарахування іпотекодержателем кредитної заборгованості та встановлення факту співмірності такої заборгованості з вартістю предмета іпотеки до повноважень державного реєстратора не належить. Враховуючи, що позивач не оскаржив проведену суб`єктом оціночної діяльності оцінку предмета іпотеки, яка була чинною на момент прийняття оспорюваних рішень державного реєстратора, суд не приймає доводи позовної заяви щодо неправомірного визначення розміру заборгованості за кредитним договором та незаконність оцінки щодо вартості предмета іпотеки. При розгляді судом спору щодо оскарження рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, суд має встановити не лише наявність підстав, з якими закон пов`язує скасування рішення про реєстрацію права власності, але й чи було порушене цивільне право або інтерес особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право (інтерес) позивача порушене та в чому полягає порушення. Особа, яка звертається до суду з позовом про оскарження рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси безпосередньо порушені такою реєстрацією і в результаті її скасування права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові. При вирішенні справи суд, беручи до уваги принцип диспозитивності, враховує, що [PERSON] , [PERSON] не оспорювали факту переходу права власності на предмет іпотеки до ТОВ «Діджи Фінанс», не заявляли позовних вимог щодо скасування відповідного рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності ТОВ «Діджи Фінанс» на предмет іпотеки. Розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог [PERSON] , перевіряючи яке саме право позивача порушено, судом встановлено, що у даній справі іпотекодержатель ТОВ «Діджи Фінанс» належним чином надіслав вимогу позивачеві [PERSON] відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку». Щодо визнання правовідносини за іпотечним договором такими що припинені та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» вчинити дії з припинення обтяження у Державному реєстрі речових прав щодо будинку [ADDRESS] реєстраційний номер нерухомого майна 2481721421040 забороною та іпотекою, суд зазначає наступне. Статтею 16 ЦК України, не передбачено такого способу захисту права та інтересу, як визнання договору припиненим, а реалізація такого способу захисту, як зміна або припинення правовідносин, може відбуватися шляхом розірвання договору. Позивач прагне досягти правової визначеності, тобто прагне підтвердження судом припинення прав. Водночас згідно з абзацом другим частини другої статті 20 ГПК України у цьому разі належним способом захисту є визнання відсутності права відповідача. Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку. Отже, за наявності вказаних обставин власник майна не позбавлений права звернутися з вимогою, зокрема, про визнання права іпотеки відсутнім і саме такий спосіб захисту може бути належним та ефективним у спірних правовідносинах. Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Подібний висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі №925/642/19 (пункт 52), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155)». Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Враховуючи подані суду докази, суд вважає, що під час розгляду справи не підтвердились твердження вказані у позовній заяві, у їх задоволенні слід відмовити. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн. На підтвердження понесення відповідачем витрат на правничу допомогу до відзиву на позовну заяву надані такі докази: договір про надання правничої допомоги №03/24 від 21.03.2024 року; додаток №1 до договору про надання правничої допомоги від 21.03.2024 року; акт приймання-передачі правничої допомоги від 10.10.2024 року; довіреність; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься вст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами ч. 3ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг. Статтею 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Верховний Суд у постанові № 905/1795/18 від 07.11.2019 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved