Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" звернулось в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором в розмірі 40335,61 грн. В обґрунтування зазначає, що 17.01.2022р. між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2038789113, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 21112 грн на споживчі потреби з фіксованою ставкою 40% за користування кредитом. На виконання своїх зобов`язань за кредитним договором банком було видано відповідачу кредит, що підтверджується випискою по рахунку, доданою до позовної заяви. Позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 40335,61 грн, яка складалась з тіла кредиту в розмірі 20829,42 грн та заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 19506,19 грн. 21.06.2024\~між AT\~«ОТП БАНК»\~та ТОВ\~«ФК «ЕЛІТ\~ФІНАНС»укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2038789113 від 17.01.2022 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився та звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави (тобто положення щодо договору позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підтвердження укладення кредитного договору між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] позивачем надана копія кредитного договору №2038789113 від 17.01.2022р., підписаного сторонами, згідно з яким товариство зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в сумі 21112 грн, дата остаточного повернення кредиту 17.01.2026 року, визначений графік платежів, процентна ставка 40%, повернення кредиту та сплата відсотків відбувається шляхом сплати позичальником атуїтетних платежів, кредит видається протягом одного банківського дня з дати укладення кредитного договору. Позивачем на підтвердження надання АТ «ОТП БАНК»Завацькому Д.П. кредиту додано до позовної заяви виписку по особовим рахункам /а.с.26/. Судом установлено, що зазначений документ не містить відомостей про банківські операції, які підтверджують перерахування на банківський рахунок [PERSON] кредитних коштів у розмірі 21112 грн. Натомість перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника є істотною умовою кредитного договору, в разі невиконання якої договір вважається неукладеним (ст.1046 ЦК України). Тому суд дійшов висновку, що доказів укладення кредитного договору між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] позивачем не надано. За відсутності доказів укладення кредитного договору суд відхиляє твердження позивача про те, що до ТОВ «ФК «ЕЛІТ\~ФІНАНС»перейшло право вимоги до відповідача після укладення договору факторингу від 21.06.2024 між AT «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Крім того, позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором, складений за період з 18.01.2022 по 21.06.2024, на загальну суму 40335,61 грн, з яких 20829,42 грн кредит, 19.506,19 грн проценти /а.с.27/. Зазначений розрахунок не відповідає графіку платежів, який є додатком до кредитного договору, згідно з яким платежі позичальником здійснюються в період з 17.01.2022 по 17.01.2026 в рівних сумах по 888 грн щомісяця, а загальний розмір платежів станом на 17.01.2026 має становити 42550,05 грн, з яких 21112 грн кредит, 21438,05 грн проценти. Оскільки позивачем не надано доказів правомірності зміни в односторонньому порядку графіку платежів первісним кредитором, з цієї підстави суд також не бере до уваги наданий розрахунок заборгованості як доказ наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (ст.83 ЦПК України), а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом установлено, що позивачем не надано доказів, які підтверджують факт перерахування відповідачу коштів у визначеному кредитним договором розмірі, та не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості, а отже, не доведено виникнення у відповідача обов`язку повернути зазначені кошти та сплатити проценти за користування ними. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити. Оскільки в позові відмовлено, відповідно до ст.141 ЦПК України підстави для стягнення з відповідача судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed