Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

14.10.2024 позивач [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що 20.09.1980 по 08.07.2004 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . В період шлюбу, а саме 03.10.2003, ними було придбано домоволодіння [ADDRESS] , право власності на який було зареєстровано за [PERSON] . Таким чином, позивачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя належить 1/2 частка домоволодіння [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу з позивачем, [PERSON] проживав однією сім`єю з [PERSON] відповідачем у справі. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно на яке претендує відповідач. З метою отримання свідоцтва про право власності на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] позивач [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиної О.В., на що отримала відмову у видачі вказаного свідоцтва, у зв`язку з неподанням технічної документації та правовстановлюючого документу на спірне домоволодіння та нотаріусом було рекомендовано позивачу звернутись до суду для вирішення цього питання. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] . Представник позивача адвокат Руденко Ю.В. в підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.263 ч.6 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206\~цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.ч.1, 4 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, відповідач позов визнала, відповідно до ст.200\~ч.3, ст.206 ч.4, 263 ч.6 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (який діяв на час виникнення правовідносин), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України (в редакції від 16.01.2003, яка діяла на час виникнення правовідносин), майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, Верховний Суд у постанові від 04.03.2021 у справі №343/1294/18 виклав правову позицію, що якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Факт придбання [PERSON] та [PERSON] , померлим [INFO] , в період зареєстрованого шлюбу домоволодіння [ADDRESS] підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.09.1980 (а.с.12), Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек; Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.13) та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 08.07.2004 (а.с.14). Враховуючи наявність достатніх доказів на підтвердження позовних вимог [PERSON] та відсутності заперечень з боку відповідача [PERSON] , суд вважає необхідним позов задовольнити.

Outcome: approved