Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (АТ «Універсал Банк») в особі представника Мєшника К.І., звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за тілом кредиту, як виникла станом на 20.11.2024 за Договором про надання банківських послуг «monobank» від 15.01.2022 у розмірі 8 287,22 гривень, а також судові витрати в розмірі 3028,00 гривень. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог представник позивача зазначив, що «monobank» - проєкт АТ «Універсал Банку, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом є платіжні картки «monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Умови обслуговування рахунків фізичної особи опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланнямhttp://www.monobank.ua/terms/. Витяг з Умов та Тарифи за карткою «monobank» встановлюють всі умови та правила надання такого кредиту. 15.01.2022 відповідач, пройшовши в Мобільному додатку Monobank реєстрацію, підписав із застосуванням цифрового власноручного підпису Анкету заяву до Договору про надання банківських послуг та уклав з позивачем Договір про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobanк/universal Bank (далі Умови), Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі Договір). Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір, та зобов`язуються виконувати його умови. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не виконує свої зобов`язання з погашення заборгованості за тілом кредитом на загальну суму 8 287,22 грн, що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, будь-які клопотання та заяви від відповідача до суду не надходили. Процесуальні дії у справі Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Мєшнік К.І. в судові засідання 25.02.2025 та 19.03.2025 не з`явився, разом з позовоною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення за обставин, викладених ч.1 ст.280 ЦПК не заперечує. Відповідач в судові засідання 25.02.2025 та 19.03.2025 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова, про причини неявки суду не повідомив. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ст. 223, 280ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, на підставі ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом 15.01.2022 через Мобільний застосунок позивача «Monobank» [PERSON] , пройшовши реєстрацію, ідентифікацію та верифікацію, підписав із застосуванням цифрового власноручного підпису Анкету заяву до Договору про надання банківських послуг та уклав з позивачем Договір про надання банківських послуг, який складається з Анкети-заяви, Умов, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту (а.с.18-38). Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір, та зобов`язуються виконувати його умови. На підставі Анкети-заяви відповідачу відкрито поточний рахунок а АТ «Універсал Банк». Відповідно до паспорту споживчого кредиту сума /ліміт кредиту: від 0 до 500000 грн (в залежності від суми, яка погоджена в заявці на кредит та відображена у мобільному додатку). В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за договором\~№б/н\~від 04.12.2023 станом на 20.1.2024, відповідно до якого заборгованість відповідача за вказаним договором становить 8287,22 гривень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), загальний залишок заборгованості за відсотками 0 гривень, заборгованість за пенею - 0 гривень, заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 гривень (а.с. 17). Будь-яких інших документів на підтвердження заборгованості відповідача, зокрема за Договором від 15.01.2022, позивач не надав. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договору приєднання розробляються позивачем, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим позивач має підтвердити, що на час укладення Договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що відповідач лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Водночас надана позивачем Анкета-заява не містить посилання на Умови, тобто з наданих документів не можливо встановити, що саме з цими Умовами погодився відповідач, укладаючи Договір. Крім того, позивач АТ «Універсал Банк» не надав доказів на підтвердження заборгованості позивача. Суд зауважує, що розрахунок заборгованості за договором є внутрішнім документом позивача та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13.05.2020, справа №219/1704/17. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З наведеної норми законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження № 61-4685св19. Такими первинними документами, до прикладу, можуть бути виписки з рахунку, які відповідно до п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.20218 №75 є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем (який до того ж не стосується договору б/н від 04.12.223), не є первинним документом, що підтверджую отримання кредиту, користування ним, а тому не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначений розрахунок із зазначенням конкретних розмірів заборгованості є документом, що створений самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом отримання відповідачем грошових коштів, користування ними, а отже не є належними та достатніми доказами наявності заборгованості, на яку вказує позивач. Активація картки monobank також не підтверджує отримання кредитних коштів та користування ними. Крім того, суд також не бере до уваги наданий позивачем Витяг умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (а.с.24-38), які затверджені Протоколом Правління позивача №49 від 30.11.2022, набули чинності з 01.12.2022, оскільки на дату укладення Договору про надання банківських послуг від 15.01.2022 вини ще не були чинними. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами щодо доведеності позовних вимог, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної зави. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасники справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів з урахуванням положень ЦПК України зазначені ним обставини. Однак, таких доказів він не надав і не ініціював питання про їх витребування. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що будь-яких належних та допустимих доказів фактичної видачі кредиту відповідачу матеріали справи не містять. Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку повернення кредиту будь-яких коштів. З огляду на викладене, АТ «Універсал Банк» не доведено і не обґрунтовано заявлені позовні вимоги, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовував свої вимоги, що є його процесуальним обов`язком, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог банку. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed