Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначає, що 11.08.2009 року Утішківською сільською радою Буського району Львівської області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 01. Від шлюбу у подружжя народилася дитина - донька [PERSON] - 05.08.2013 року. Сім?я розпалася фактично. Відповідач постійно зловживає алкогольними напоями. Коли п?яний, виганяє з хати, скандалить та безпричинно кричить. Останнім часом став піднімати руку на позивачку. При чому з кожним разом все гірше. Позивачка вже давно вирішила, що таке життя в подальшому не влаштовує. Подружжя спілкується виключно із питань та інтересів спільної дитини. Позивачці відомо, що з того часу відповідач живе своїм життям, однак решти обставин життя відповідача не відомо. Жодних почуттів любові як до чоловіка немає, як і будь-яких сімейних відносин, щодо спільно нажитого майна, спору немає - за відсутності такого. А збереження даного шлюбу позивачка рахує недоцільним. Просить строку на примирення не надавати, адже примирення неможливе з вищеперерахованих підстав. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву, якою просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач також в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, якою просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, врахувавши заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Стаття 51\~Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що з 11 серпня 2009 року сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому Утішківською сільською радою Буського району Львівської області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб\~серії [NUMBER] , виданим 11 серпня 2009 року. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Єлиховицькою сільською радою Золочівського району Львівської області 13 серпня 2013 року [PERSON] та [PERSON] є батьками. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Частиною 2 ст. 104 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved