Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що з 08.04.1984 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Шидловецькою сільською радою Чемеровецького району Хмельницької області, актовий запис №2. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що сімейне життя з чоловіком не склалося, через непорозуміння з питань ведення спільного господарства і мети сімейного життя, вони фактично не приділяють один одному належну увагу як подружжю. З 2014 року вони з чоловіком перестали проживати як подружжя, кожен живе своїм життям, в неї з чоловіком немає спільних інтересів, вони не вирішують спільні сімейні проблеми. Фактично, сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, на примирення не згодна. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17.01.2025 року заяву відповідача про надання строку на примирення було задоволено, надано сторонам строк на примирення тривалістю 1 (один) місяць. Ухвалою суду від 03.03.2025 року поновлено провадження у справі та призначене судове засідання. В судове засідання після надання строку на примирення позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві просила суд розглядати справу без її участі, задовольнити позовні вимоги, проти прийняття заочного рішення не заперечуавала. В судове засідання після надання строку на примирення відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 08.04.1984 року між позивачкою та відповідачем Шидловецькою сільською радою Чемеровецького району Хмельницької області, зареєстровано шлюб, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 2). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалось, через непорозуміння з питань ведення спільного господарства і мети сімейного життя, сторони фактично не приділяють один одному належну увагу як подружжю. З 2014 року сторони перестали проживати як подружжя, кожен живе своїм життям, у сторін немає спільних інтересів, вони не вирішують спільні сімейні проблеми. Враховуючи те, що збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить суд розірвати шлюб, оскільки подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам. Положеннями ст. 111 Сімейного кодексу України встановлено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом, з метою збереження сім`ї, за клопотанням відповідача подружжю надавався строк на примирення, але після закінчення строку на примирення від позивача не надійшло заяв про відмову від позову чи залишення позову без розгляду, що свідчить про те, що сторони не примирились і позиція позивачки не змінилась. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Клопотання про зміну прізвища від позивачки не надходило. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved