Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 15.06.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1222-7299. Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 10000,00 грн. зі строком кредитування на 300 днів; базовий період - 21 день; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 15.07.2024 року розмір заборгованості за кредитним договором становить 98950,00 грн., з яких 10000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 88950,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами в сумі 48950,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 50000,00 гривень. Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 50000,00 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області від 09.10.2024 року відкрито провадження у справі та визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив позовні вимоги задовольнити частково в розмірі 15250 гривень, з яких 10000 гривень простроченої заборгованості за кредитом і 5250 гривень простроченої заборгованості за нарахованими процентами мотивуючи тим, що за змістом кредитного договору визначаються фактично два строки, в межах яких здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів, тому в даному випадку спірні умови слід трактувати на користь споживача та виходити зі строку кредитування 20 днів та відповідної ціни кредиту у розмірі 15 250 гривень, які первинно узгоджувались учасниками. Представником позивача подано до суду додаткові пояснення в яких вказує, що відповідач дійшов невірного висновку щодо кінцевого строку кредитування за договором №1222-7299 від 15.06.2023 р., адже за його умовами такий строк становить 300 календарних днів - до 09.04.2024 року, а не до 05.07.2023 року. Пункт 4.8. Договору є діючим та погоджений між сторонами. Відповідач не звертався до суду із позовною заявою та/або зустрічним позовом про визнання договору та/або умов договору, зокрема п. 4,8 Договору недійсним, що свідчить про належність та дійсність умов Договору, зокрема щодо строку договору (кредитування) протягом якого TОB «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» має право на нарахування процентів за користування кредитом. Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. В наданому до позовної заяви розрахунку від 15.07.2024, чітко вбачається заборгованість Відповідача по кредитному договору, оскільки жодного платежу на погашення кредиту [PERSON] за весь час кредитування не було здійснено, що свідчить про свідоме порушення умов кредитного договору та не сплата кредитних коштів. Враховуючи вище викладене, просить позовні вимоги TОB «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити повністю. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що 15.06.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1222-7299. Даний договір було укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором А1884, через електронну адресу: mishavorenko@gmail.com (пп.3.11. Договору №1222-7299 від 15.06.2023 року)/а.с.11,15 звор./. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. За правилами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.12 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Частиною 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 10000,00 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 21 день, знижена ставка 2,50 % в день, стандартна ставка 3,00 % в день. Згідно підпункту 4.8. договору №1222-7299 від 15.06.2023 року сторонами погоджено, що строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, становить 300 календарних днів (до 09.04.2024 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі - строк кредитування). Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Відповідно до підпункту 4.4. договору №1222-7299 від 15.06.2023 року обумовлено базовий період, який складає 21 календарний день. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду, а в силу пп.4.5. сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду. Таким чином строк, зазначений у пп.4.4. договору, не є тотожним строку зазначеного в пп.4.8 договору, а є складовою загального строку кредитування, визначеного у зазначеному пп.4.8., протягом якого позичальник може користуватися кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою. Зазначене вище свідчить, що загальний строк кредитування визначений сторонами у пп.4.8. договору №1222-7299 від 15.06.2023 року та становить 300 календарних днів, тобто до 09.04.2023 року. В умовах договору №1222-7299 від 15.06.2023 року сторонами було погоджено процентну ставку, за якою відповідач має сплачувати відсотки у межах заявленого строку користування кредитом - 21 календарний день (знижена ставка 2,50 % за кожен день користування коштами), а також стандартну процентну ставку протягом всього строку кредитування - 300 календарних днів (стандартна ставка 3 % за кожен день користування коштами). Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, згідно яких позичальника було повідомлено, зокрема, що у разі надання позичальнику кредиту, останній за договором споживчого кредитування зобов`язаний буде сплачувати відсотки, розмір та порядок нарахування яких визначено в договорі, з яким [PERSON] ознайомився та без будь-яких заперечень підписав в електронному вигляді. Крім того, [PERSON] було повідомлено, що орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складатиме 100 000,00 грн. та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом у розмірі 90 000,00 грн. Таким чином, позичальник був повідомлений про загальні витрати, які будуть понесені ним у разі отримання кредиту у відповідній фінансовій установі, зокрема, повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір відсотків, які повинні бути повернуті разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою в кредит. Твердження відповідача у відзиві, що за змістом кредитного договору визначаються фактично два строки, в межах яких здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів, тому в даному випадку спірні умови слід трактувати на користь споживача та виходити зі строку кредитування 20 днів та відповідної ціни кредиту у розмірі 15 250 гривень, які первинно узгоджувались учасниками. Відтак позовні вимоги мають бути задоволені частково в розмірі 15 250 гривень, з яких 10 000 гривень простроченої заборгованості за кредитом і 5 250 гривень простроченої заборгованості за нарахованими процентами, суд не бере до уваги, оскільки враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини з «Укр Кредит Фінанс», якщо дійсно вважав умови договору, встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим, натомість, він погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, [PERSON] засвідчив, що погодився на отримання кредитних коштів саме на умовах, що визначені договором. На момент укладення кредитного договору [PERSON] не звертався до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився з усіма умовами такого договору. Крім того, не дивлячись на своє гарантоване право (пп.6.9. договору) на відмову від договору протягом чотирнадцяти днів з дня його підписання, відповідач користувався коштами позивача і до нього із відповідною заявою не звертався. Як встановлено судом, відповідач порушив визначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього загальний розмір заборгованості перед позивачем становить 50 000 грн., що складається з: прострочена заборгованість за кредитом 10000 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 40000 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилявся від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1222-7299 від 15.06.2023 року. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: approved