Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивач звернулася в суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 12 жовтня 2018 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на життя, після одруження виявилось набагато менше спільних інтересів, ніж вони вважали. Давно втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного, між ними немає ніяких подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, тривалий час проживають окремо. Також їй відомо про зраду її чоловіка, що дня неї є неприпустимою обставиною. У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Також зазначив, що заява позивача про начебто його "зраду" є відвертою брехнею та наклепом, що має на меті принизити його як батька та чоловіка. Подібні звинувачення без жодних доказів є прямим свідченням недобросовісних намірів позивача. Ухвалою від 21 лютого 2025 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У заяві від 20 березня 2025 року представник позивача [PERSON] просить розгляд справи проводити без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] у заяві від 20 березня 2025 року просить справу розглянути без його участі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 жовтня 2018 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 13 червня 2020 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. За положеннями ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов належить задовольнити. За правилами ст.142 ЦПК України, з огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову в сумі 1211,20, що становить 605,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved