Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 листопада 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблений актовий запис № 2336 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У даному шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя. У зв`язку з цим між ними практично припинилися шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Шлюб існує лише формально, проти примирення позивач категорично заперечує. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте 21 лютого 2025 року подав заяву про залишення позовної заяви без розгляду, яку 31 березня 2025 року відкликав, та подав до суду заяву у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву у якій позов визнає, просить проводити розгляд справи у її відсутності, у зв`язку із зайнятістю на роботі. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку\~з неявкою\~учасників справи,\~з підстав\~передбачених ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, сторони 17 листопада 2007 року зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, зроблено відповідний актовий запис за № 2336. У шлюбі в подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 13 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечила щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивач не заявляв вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved