Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», в інтересах якого діє представник - Пархомчук С.В., звернулося до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №186279 від 01.04.2021 у розмірі 15840,00 грн., з яких: 3000 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 12840 грн. - прострочена заборгованість за процентами. В обґрунтування позову посилається на те, що 01 квітня 2021 року між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір № 186279 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальникм одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Сума виданого кредиту становить 3000 грн., дата надання кредиту 01.04.2021, строк кредиту 29 днів, стандартна процентна ставка 2% в день або 730 % річних. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 25.06.2024 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 15840,00 грн., яка складається з прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 3000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 12840,00 грн. На виконання вимог ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 186279 від 01.04.2021 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена Відповідачем без виконання. 17 лютого 2022 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2022 року до договору факторингу ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Ухвалою суду від 09 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 11.09.2024 року від представник відповідача надав відзив, в якому просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування представник відповідача зазначив, що Договір факторингу №01-17022022 від 17 лютого 2022 року наданий до суду не в повному обсязі. До договору не надано його додатків, які є його невід`ємними частинами та зазначені в Розділі 8 Договору. Звертав увагу, що в додатку вказаного Договору факторингу є додаток «Реєстр Боржників»», який до суду не надано разом із іншими додатками. Надана до суду копія таблиці з прізвищами осіб та незрозумілими даними не може вважатися належним «Реєстром Боржників», адже не містить ані назв граф, ані вказання, як називається документ. Таким чином, не зрозуміло чи було відступлено право вимоги за Договором укладеним між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] №186279 від 01 квітня 2021 року та чи має позивач право вимоги за вказаним Договором. Також до позову надано вимогу про погашення заборгованості, адресовану [PERSON] . Однак, разом з нею не надано до суду доказів її направлення та доказів її отримання чи не отримання відповідачем. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за Кредитним договором №186279 від 01 квітня 2021 року, у сумі 15840 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 3000 гривень та прострочена заборгованість за процентами в розмірі 12 840 грн. Разом з тим, з матеріалів позовної заяви не зрозуміло, як проводився розрахунок за процентами в розмірі 12 840 грн. та за який період проведено нарахування процентів. Також не зрозуміло відповідно до якого пункту Кредитного договору нараховані проценти та відповідно до яких норм права. Також, просив врахувати, що Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введенню воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом неодноразово продовжувався та триває досі, станом на день розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи положення ч. 2 ст. 516 ЦК України, відповідно до якої якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Разом з тим, докази того, що відповідач, як боржник за кредитним договором був поінформований про перехід прав вимоги за зобов`язанням до нових кредиторів - відсутні. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) також викладено правові висновки про те, що після направлення кредитодавцем вимоги про дострокове повернення кредитної заборгованості та, відповідно, припинення дії кредитного договору права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Однак, позивачем не подано суду доказів про розмір наданого відповідачу кредиту, наявної у [PERSON] заборгованості за тілом кредиту, не наведено обґрунтувань та належного розрахунку з посиланням на відповідні умови кредитного договору, не доведено правомірності підстав нарахування відсотків після закінчення строку дії кредитного договору, що позбавляє можливості перевірити правильність здійсненого позивачем розрахунку боргу, що, в свою чергу, також вказує на недоведеність позивачем належними доказами розміру існуючої заборгованості. Первинні бухгалтерські документи - квитанції, розписки, чеки, меморіальні ордери, платіжні доручення - до матеріалів справи не долучені. Окрім того, просив врахувати, що позивач бажає стягнути відсотки, які є занадто завищеними. Враховуючи тривалий строк кредитування, слід дійти висновку, що на правовідносини сторін поширюються положення Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів» у відповідній частині. Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Відтак, нарахування відсотків, що становить 12 840,00 грн, є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 12 840,00 грн не є співрозмірною сумі кредиту у 3000,00 грн, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 3 000,00 гривень. Згідно ст. 258 Цивільного Кодексу України для окремих видів вимого законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, скорочена або більш тривала, порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Оскільки, до суду не надано розрахунку відсотків, то не зрозуміло з якого часу варто рахувати позовну давність для відсотків і можливо до цієї суми підлягає застосуванню строк позовної давності. З аналізу норм ЦК України вбачається, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до частин 3, 4 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість. Якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності в разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач. З матеріалів справи вбачається, що позивач направив позов на адресу суду після спливу трирічного строку з часу закінчення терміну виконання кредитного зобов`язання. При цьому, позивачем не надано суду доказів, які б вказували на переривання строку позовної давності, заяв про поновлення позовної давності й доказів існування поважних причин пропуску строку звернення до суду. Суду також не надано доказів існування домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності. В зв`язку із викладеним вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. 25.09.2024 року від уповноваженого представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій останній просить стягнути з відповідача на їх користь витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 500,00 грн. В обґрунтування посилається на те, що під час подання позовної заяви Позивач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 12 922,40 грн., які складаються з витрат на судовий збір (2 422,40 грн) та витрат на професійну правову допомогу, яка орієнтовно становила 10 500,00 грн. Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи № 645/4678/24 в суді першої інстанції становить 10 500,00 грн., що підтверджується Актом про отримання правової допомоги від 23.09.2024 та квитанцією про оплату зазначеної правової допомоги від 23.09.2024. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України заначено розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 21.01.2025 року від уповноваженого представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких останній просить відзив на позовну заяву Відповідача у справі залишити без розгляду та задоволення. В обґрунтування зазначає, що 01.04.2021р. [PERSON] укладаючи кредитний договір № 186279 з ТОВ «ЗАЙМЕР» погодився на наступні умови визначені цим договором. Відповідно п.1.1 за цим Договором, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності (далі -кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.1.2. за цим Договором, Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 30-04-2021. Строк дії договору 30 днів. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання Сторонами. Відповідно до п.1.3. за цим Договором, За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Відповідно п.4.3 за цим Договором, Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Таким чином, Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Щодо тверджень Відповідача про безпідставність нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору, звертаємо увагу суду на те що, Постановою Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, зокрема, зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч.2 ст.625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника («за користування кредитом»). Звертали увагу суду на те, що у відповідності до умов укладеного Договору нарахування відсотків здійснювалось саме за кожен день користування кредитом, тобто умовами Договору не передбачена відповідальність за неналежне виконання зобов`язання Позичальником згідно статті 625 ЦК України. Позичальник погодився на умови визначені Договором щодо його пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, тому твердження Відповідача про незаконність нарахування процентів є необґрунтованим. Твердження представника відповідача щодо ненадання первинних бухгалтерських документів не знайшли свого підтвердження, оскільки Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 806/1033/17, наголошено, що неістотні недоліки в оформленні первинних документів не є такими, що нівелюють правове значення первинного документа та реальність господарської операції. Таким чином, первинні документи підтверджують господарські операції для ведення бухгалтерського обліку та подачі фінансової звітності та є доказом перерахування на рахунок кредитора грошових коштів та відображає рух коштів за кредитним договором. Слід зауважити, що розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. З огляду на вищевикладене, слід наголосити на тому, що ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» в повній мірі доведено факт отримання Відповідачем кредитних коштів та наявності відповідної заборгованості. 17.02.2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу №01-17/02/202. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором № 186279 від 01.04.2021 року має часові рамки з 17.02.2022 по 17.02.2025 року. ТОВ ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з позовною заявою у серпні 2024 року, відповідно строк позовної давності ще не сплинув. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (№211), запроваджено з 12.03.2020 р. до 22.05.2020 р. на всій території України карантин. У подальшому його було неодноразово продовжено (востаннє Постанова Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р, якою продовжено карантин до 30.06.2023). А впровадження карантину в Україні певним чином впливає на перебіг позовної давності. 30.03.2020 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (№ 540-IX), відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 12. Зазначений Закон України від 30.03.2020 № 540-IX набрав чинності 02.04.2020. Згідно з п.12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто, продовження строків позовної давності в період дії карантину є безумовним та автоматичним в силу закону, і тому обґрунтування причин, за яких дія карантину не дала б змоги особі подати позов вчасно, не вимагається. Враховуючи вищезазначене, строк позовної давності щодо звернення до суду з позовною вимогою про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 186279 від 01.04.2021 року було продовжено на строк дії карантину. Крім того, відповідно до пункту 19 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Враховуючи та беручи до уваги вищевикладене, можна дійти висновку що строк позивної давності не підлягає застосуванню до позивних вимог про стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається Відповідач у Відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволені позовних вимог в повному обсязі - є не обґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відповідну заяву, де просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача - адвокат Пекаренін А.А. в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві. Вислухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами судового процесу докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 01 квітня 2021 між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №186279, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора AV7792. На умовах, встановлених договором, товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 3000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 30.04.2021. Строк дії договору 30 днів. Але в будь-якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами. За користуванням кредиту клієнт сплачує товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. За використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту клієнт зобов`язаний сплатити товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту. Датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розмішена на сайті товариства www.cly.com.ua (розділ 1 договору). Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.1 договору). Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки (п. 2.3 договору). Товариство має право без згоди клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним договором третій особі, у зв`язку із чим, відбудеться заміна сторони - кредитодавця за цим договором (п. 3.1.4 договору). Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому договором (п. 3.4.2 договору). Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №186279 від 01.04.2021 є графік розрахунків та загальна вартість кредиту, відповідно до якого загальна вартість кредиту становить 5250 грн., який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора AV7792. ТОВ «Займер» довідкою про ідентифікацію підтвердила, що клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір №186279 від 01.04.2021 ідентифікований ТОВ «Займер». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.cly.com.ua/. Одноразовий ідентифікатор KL7792, дата відправки 01.04.2021, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 666550761. Інформаційною довідкою за вих.№3591/05 від 20 травня 2024 року ТОВ «Платежі онлайн», як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція. Сайт торговця CLY.COM.UA, тип транзакції - видача. Дані транзакції: номер транзакції 31730-78044-11913, номер замовлення А386863В194710CLY186279Т1264899, сума 3000 грн., дата та час проведення 2021-04-01 23:10:06, номер платіжної картки [NUMBER] , емітент платіжної картки PRIVAT BANK, код авторизації 996617, опис - видача кредиту #186279. 17 лютого 2022 року між ТОВ «Займер» (клієнт) та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (фактор) укладено договір факторингу № 01-17/02/2022. Предметом договору є право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На умовах даного договору та

Outcome: approved