Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивач за первісним позовом [PERSON] подав до суду позовну заяву (первісний позов) до [PERSON] (відповідач за первісним позовом), в якій просить стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в розмірі 20\~900,00 грн та моральну шкоду у розмірі 300\~000,00 грн, а також понесені судові витрати. В обґрунтування\~позовних вимог\~щодо предмета\~спору за\~первісним позовом\~покликається на\~те,\~що 29.05.2019 близько 18.00 год сусід [PERSON] наніс йому кілька ударів дерев`яним руків`ям лопати по правій руці, внаслідок чого він отримав 3/відламковий перелом обох к-к правого передпліччя в с/3-д/3 зі зміщенням фрагментів. Внаслідок таких протиправних дій відповідача 04.06.2019 він був прооперований: відкрита репозиція, МОС (металоостеосинтез), а 23.05.2020 повторна операція: видалення металоконструкцій з кісток правового передпліччя. При цьому, він амбулаторно доліковувався, ходив на масаж. За даним фактом Стрийським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження №12019140200000306 від 30.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України. Для проведення діагностування, лікування йому необхідні медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення, без яких проведення лікування було б неможливо і які, звичайно, придбані за рахунок його власних коштів, зокрема набір імплантатів для остеосинтезу кісток передпліччя на суму 20 900,00 грн. До сьогоднішнього дня в добровільному порядку завдану шкоду відповідачем не відшкодовано. Неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідача йому завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. У момент отримання тілесних ушкоджень, після такого він переніс значний фізичний біль, переживав емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. У подальшому, він був вимушений проходити стаціонарне та амбулаторне лікування, витерплювати болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Впродовж всього періоду лікування я почувався незручно, дискомфортно, з необхідністю пристосовуватися до негативних умов існування (ліжковий режим, гігієнічні проблеми, залежність від оточення). В період стаціонарного лікування потребував зовнішньої допомоги з боку близьких, з приводу чого почувався як джерело клопоту та обмежень для родичів. Наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, тривога з приводу майбутнього. Внаслідок обставин отримання тілесних ушкоджень він досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінкою винуватця-відповідача, переживає щодо своєї соціальної репутації. Протиправною поведінкою відповідача порушено його актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації. У зв`язку із ушкодженням здоров`я, заподіяного вчиненням відповідачем кримінального правопорушення, йому була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, яку він оцінює у 300 000,00 грн. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] , [PERSON] (відповідачі за зустрічним позовом) (Т.1 а.с.209-215), у якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю у розмірі 18\~000,00 грн, відшкодування моральної шкоди у сумі 300\~000,00 грн, а також понесені судові витрати. В обґрунтування\~позовних вимог\~щодо предмета\~спору за\~зустрічним позовом\~покликається на\~те,\~що 29.05.2019 позивач за первісним позовом працював на городі, усовуючи наслідки його затоплення. Приблизно о вісімнадцятій годині прийшов [PERSON] , разом зі своїм сином [PERSON] , та з собакою. Спочатку вони травили на позивача собаку, скандалили, лізли в бійку, а потім відтіснили позивача до подвір`я і збили з ніг, кинувши в болото. Потім вони вдвох почали наносити позивачу удари по обличчі, голові, у зв`язку з чим той був вимушений оборонятися. У результаті протиправних дій відповідачів за зустрічною позовною заявою вчинилася бійка та і позивач зазнав тілесних ушкоджень. Після того, 30.05.2019 і відповідачі за зустрічною позовною заявою, і позивач звернулися до правоохоронних органів. Позивач перебував у лікарні з 30.05.2019 до 08.06.2019. Відповідачі за зустрічною позовною заявою є власниками зазначеної собаки, натравлювали її на позивача з метою настання певних наслідків, і з того ж виникає обов`язок відшкодування йому моральної шкоди та шкоди, заподіяної здоров`ю. Вважає, що підставою для задоволення зустрічного позову є сукупність таких обставин: 1) протиправні дії відповідача, які виражаються у недобросовісному користуванні права власності на земельну ділянку, яку невідомі йому особи приєднали до городу відповідача, а отже відповідач закопав рів, внаслідок чого систематично затоплюється як вулиця, так і мій город, і городи сусідів; 2) завдання відповідачами за зустрічним позовом позивачу тілесних ушкоджень; 3) використання відповідачами джерела підвищеної небезпеки (собаки); 4) завдання моральної шкоди, внаслідок протиправних дій відповідачів за зустрічним позовом. Психологічні страждання, спричинені побиттям та травлею собаки, проявилися в наступних формах. Спочатку, це був страх перед схожими тваринами, а також перед виходом на [ADDRESS] безпеки в нього було постійно порушене, позивач почувався непередбачувано та беззахисно. У позивача була підвищена тривожність та постійний стан готовності до нападу, що перешкоджало звичному життю та змушувало його уникати ситуацій, які можуть нагадувати про тілесні ушкодження, яких він зазнав від побиття відповідачами. Такі протиправні дії відповідачів ускладнили на деякий час повсякденне життя позивача та міжособистісні взаємини. Вище наведені фактори стали причиною глибоких моральних страждань, які потребували професійної психологічної підтримки та терапії для подолання стресу. Завдану моральну шкоду оцінює у 300 000,00 грн. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] подав до суду відзив на\~зустрічну позовну\~заяву (Т.2 а.с.87-91), в обґрунтування якого покликаючись на те, що позивач за зустрічним позовом не довів порушення його прав чи інтересів, тобто він є неналежним позивачем у цій справі. Оскільки жодних вироків, інших рішень щодо нього, його сина з приводу нанесення позивачу за зустрічним позовом не ухвалено (вини не встановлено), то і твердження про наявність вини у надуманих позивачем звинуваченнях є безпідставним. Кримінальне провадження за фактом отримання 29.05.2019 позивачем за зустрічним позовом тілесних ушкоджень закрито. Як зазначає позивач, він «перебував у лікарні з 30 травня 2019 року до 8 червня 2019 року». Однак, в матеріалах справи відсутні докази призначення, придбання, доцільності та необхідності придання тих чи інших медичних препаратів. Таким чином, позивачем за зустрічним позовом не доведено причинно-наслідкового зв`язку між отримаю травмою та необхідністю будь-яких витрат. Більш того, позивач за зустрічним позовом перебуває у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Укрзалізниця», піддається впливу шкідливих, небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, пройшов у 2019 році періодичний щорічний медичний огляд, за результатом якого визнаний придатним за етапом здоров`я до роботи. Домашні тварини, хоча б вони і не володіли непокірним норовом, не можуть бути віднесені до джерел підвищеної небезпеки, окрім службових собак та собак бійцівських порід, диких звірів, які є джерелом підвищеної небезпеки лише за умови їх знаходження у володінні людини. Позивачем за зустрічним позовом не доведено належними та допустимими доказами, в т.ч.: наявність шкоди, причинно-наслідкового зв`язку між діями та, як наслідок, нанесення шкоди (матеріальної, моральної). Отже, позивач за зустрічним позовом обґрунтовує моральну шкоду виключно словами, що містяться в зустрічному позові, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння такої та відповідно розміру її компенсації, мотивів нарахування в сумі, яка становить саме 300\~000 грн, а тому такі вимоги не підлягають до задоволення. Представник позивача за зустрічним позовом подав відповідь на\~відзив (Т.2 а.с.103-107), в обґрунтування якої покликаючись на те, що [PERSON] є належним позивачем, про що свідчить ухвала про прийняття зустрічного позову. Кримінальне провадження щодо звинувачення [PERSON] продовжується, а ухвала про закриття цього провадження скасована. Позивач за зустрічним позовом посилається на судову практику, описує конкретні факти і обставини, котрі мали місце у реальному житті. Відповідачі за зустрічним позовом, мало того, що використовують власність на шкоду Громаді села, то ще і проникли на територію позивача за зустрічним позовом і нанесли тілесні ушкодження. Сторона позивача за зустрічним позовом заперечує проти судових витрат на правничу допомогу, котрі зазначив відповідач за зустрічною позовною заявою. У судовому засіданні позивач за первісним позовом свій позов просить задовольнити, зустрічний позов не визнає. Суду пояснив, що його син [PERSON] у той день загортав рівець. Сусід почав вживати до сина нецензурну лайку і з лопатою пішов на останнього. Під час конфлікту він був присутній біля них і сусід вдарив його лопатою по руці, зламавши її. Син схопив за лопату сусіда і почалась шарпанина. Він бити відповідача не міг, бо рука і нога були пошкоджені. Дочка сусіда втрутилася у конфлікт та розборонила їх. Після конфлікту вони звернулися по медичну допомогу. Йому зробили дві операції, поставили дві пластини, а через рік забрали їх. Конфлікт був на межі їх земельних ділянок. Представник позивача за первісним позовом первісний позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини та мотиви, зустрічний позов не визнав повністю, покликаючись на викладені у відзиві обставини. Звернув увагу суду на те, що позивач за первісним позовом має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, яка завдана відповідачем. Він проходив тривале і дороговартісне лікування. Завдана шкода доведена повністю. Крім цього, зауважив, що собака позивача за первісним позовом є дворовою, безпородною і не може вважатися джерелом підвищеної небезпеки. Їй жодних команд і рухів не давалося, на відповідача вона не натравлювалася. Позивач за зустрічним позовом свій позов підтримав повністю, а зустрічний позов не визнав. Суду пояснив, що конфлікт із [PERSON] тривалий. Останній перекрив канаву, щоб вода не текла по ній. Через це розпочався конфлікт у той день. Відповідачі ображали його. Він відмахувався лопатою, щоб вони йому нічого не заподіяли. Не пригадує, чи когось вдарив нею. Син відповідача [PERSON] забіг ззаду і навалився на нього, поваливши його. Під час конфлікту відповідачі били його руками і ногами. Його дочка втрутилася і розборонила. Після конфлікту він звернувся по медичну допомогу. У нього виявили синці по всьому тілу і струс мозку. Лежав у стаціонарі, де проходив лікування. Команд собаці не чув. Але Син і собака не давали йому піти і уникнути конфлікту. Конфлікт розпочався на межі і перейшов на його територію. Представник позивача за зустрічним позовом підтримав повністю зустрічний позов з викладених у ньому мотивів та підстав, а первісний позов не визнав повністю. Звернув увагу суду на те, що конфлікт відбувся на території позивача за зустрічним позовом. При цьому використовувалася собака як джерело підвищеної небезпеки, яка вела себе агресивно. Позивача за зустрічним позовом отримав удари по всьому тілу, від чого довгий час лікувався. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) подано: клопотання про відкладення розгляду справи (Т.1 а.с.173, 182), клопотання про приєднання доказу (Т.2 а.с.109-110), клопотання про витребування доказів (Т.2 а.с.113-114), клопотання про роз`єднання позовних вимог (Т.2 а.с.117-118). Позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) подано клопотання про долучення доказів (Т.2 а.с.3-4). Представником позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) подано: клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (Т.1 а.с.144-146, 166-168), заяву про долучення документа в кабінет електронного суду (Т.1 а.с.162-163), заява про усунення недоліків зустрічної позовної заяви (Т.1 а.с.207), клопотання про долучення доказів (Т.2 а.с.199). Відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] подано клопотання про зупинення розгляду справи (Т.1 а.с.244-245). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 17.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено її до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження (Т.1 а.с.137). Ухвалами від 24.04.2024, 10.06.2024 доручено Шевченківському районному суду м.Львова забезпечити проведення відеоконференції у підготовчому засіданні, а також задоволення клопотання представника відповідача за первісним позовом про проведення відеоконференції поза межами приміщення суду (Т.1 а.с.149, 170-171). Ухвалами підготовчого засідання від 05.08.2024 зустрічну позовну заяву залишено без руху та відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів (Т.1 а.с.192, 193, 217-218, 219-220). Ухвалою підготовчого засідання від 25.09.2024 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом (Т.1 а.с.227, 240-241). Ухвалами підготовчого засідання від 05.11.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів, у роз`єднанні позовних вимог та зупиненні провадження у справі (Т.2 а.с.119, 120, 121, 140-141, 142-143, 144-146). Ухвалою підготовчого засідання від 05.11.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (Т.2 а.с.136-137). Позиція суду. Суд, заслухавши аргументи сторін та їх представників, показання свідка, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з епікриз-виписок №5982 від 29.05.2019, №7024 від 04.07.2019, №4094 від 22.07.2020, листків непрацездатності, а також іншої медичної документації, у [PERSON] виявлено 3/відламкові переломи обох кісток правого передпліччя у с/3-дист./3 зі зміщенням фрагментів від 29.05.2019, забій м/т правого плеча, передпліччя, м/т гематоми. Зі слів хворого 29.05.2019 близько 18 год був побитий сусідом [PERSON] . Прооперований 04.06.2019: відкрита репозиція, МОС правої променевої, ліктьової кісток в с/3-д/3 зі зміщенням фрагментів. 14.06.2019 зняті шви, з покращенням, у стабільному задовільному стані. Л/н з 29.05.2019 по 14.06.2019. Амбулаторне лікування з 14.06.2019. Поступив повторно 04.07.2019 на ІІ етап стаціонарного лікування. Л/н з 04.07.2019 по 12.07.2019. Проведено операцію 23.05.2020 видалення металоконструкцій з кісток правого передпліччя під ТДА з ШВЛ. Л/н з 22.07.2020 по 06.08.2020. [PERSON] здійснювали медикаментозне лікування та проводилися медичні аналізи (Т.1 а.с.9-11, 12-34, 35-37). Відповідно до висновку експерта №61/2019 від 27.06.2019 травма у [PERSON] у вигляді закритих відламкових переломів обох кісток правого передпліччя у середній третині дистальній третині зі зміщенням фрагментів утворилась від тупого (тупих) предмету (предметів), могла виникнути 29.05.2019 при обставинах, які вказує потерпілий, та відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я. Виставлений лікарями діагноз «Забій м/т правого плеча, передпліччя» не враховується при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними даними медичного характеру. Судово-медичних даних, які б вказували на те, що наявні тілесні ушкодження [PERSON] утворилися в результаті падіння на площину з висоти власного росту (вертикального чи близького до нього положення) немає (Т.1 а.с.38-40). Рахунком-фактурою №0306/087 від 03.06.2019 та квитанцією від 05.09.2019 встановлено, що вартість набору імплантатів для остеосинтезу кісток передпліччя без ПДВ становить 20\~900,00 грн, яка оплачена [PERSON] 05.06.2019 (Т.1 а.с.41, 42). Згідно з висновком експерта №55/2019 від 12.06.2019 у [PERSON] при огляді виявлено чотири синці на лівій нижній кінцівці. З медичної документації встановлено, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Ходорівської МЛ в період з 30.05.2019 по 07.06.2019 з діагнозом: «Множинна травма. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забій лівого плеча. Гіпертонічна хвороба СКД. Хронічний холецистит. Коліки жовчного міхура». Також під час огляду лікарями Ходорівської МЛ у нього було виявлено «множинні садна лівої половини обличчя, дрібні підшкірні крововиливи лівої половини волосистої частини голови». «Множинні садна лівої половини обличчя, дрібні підшкірні крововиливи лівої половини волосистої частини голови синці на лівій нижній кінцівці утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів), могли виникнути 29 травня 2019 року при обставинах, на які вказує потерпілий та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Виставлений лікарями Ходорівської МЛ діагноз: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку» не враховуються при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними даними медичного характеру. Виставлений лікарями Ходорівської МЛ діагноз: «Забій лівого плеча» не враховується при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними даними медичного характеру. Враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень у [PERSON] на різних анатомічних поверхнях та ділянках тіла, малоймовірним є утворення їх внаслідок одноразового падіння на площину з висоти власного росту (вертикального чи близького до нього положення) (Т.2 а.с.25-27). Свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких у той день її батько прокопував рів, щоб стекла вода. Прийшов син сусіда [PERSON] і почав цей рів закопувати. Через це між сусідами почався конфлікт, який супроводжувався нецензурною лайкою. У цей час підійшов батько [PERSON] з собакою і між ними всіма почалася сварка. [PERSON] почав підходити до батька через нецензурну лайку на [PERSON] . При цьому батько відмахувався лопатою. [PERSON] повалив батька і почалася шарпанина, у ході якої батька бив [PERSON] , який перебував зверху на батькові, а [PERSON] його копав. Собака була агресивною, гавкала. Потім батько був згори, а [PERSON] знизу. [PERSON] бив батька по голові руками. Потім останній почав кричати, що зламав руку і конфлікт почав припинятися. Собаку не травили. Вона безпородна. У батька через конфлікт була кров і синці. Лежав у лікарні приблизно два тижні. На лікування було використано багато медикаментів за призначенням. Він довго відновлювався після конфлікту, стресував, мав поганий сон, був тривалий час без настрою. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із спричиненням один одному ушкодження здоров`я, через що їм завдана шкода. Норми права, які застосував суд. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини 2 статті 11 ЦК України). Нормами частин 1 та 2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 статті 23 ЦК України встановлено, що якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Нормами частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до положень частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 1, 2 статті 1187 ЦК України). За змістом приписів частини 1 статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Згідно з положеннями частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховний Суд\~у постанові\~від 03\~серпня 2022\~року в\~справі №607/11755/20\~(провадження\~№61-13672св21) дійшов висновку, що завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте, з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Верховний Суд\~у складі\~Об`єднаної палати\~Касаційного цивільного\~суду у\~постанові від\~05\~грудня 2022\~року у\~справі №\~214/7462/20 вказав, що при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності й справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа. Верховний Суд у постанові від 26 червня 2023 року в справі № 686/21298/22 (провадження № 61-5780св23) зазначив, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Також, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені у пунктах 3, 9 постанови №4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за змістом яких під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 29.05.2019 між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виник конфлікт, під час якого [PERSON] отримав тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, а [PERSON] отримав легке тілесне ушкодження. Позивач за первісним позовом [PERSON] оцінив завдану йому майнову шкоду у сумі 20\~900,00 грн, а завдану моральну шкоду у сумі 300\~000,00 грн. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] оцінив завдану йому майнову шкоду у сумі 18\~000,00 грн, а завдану моральну шкоду у сумі 300\~000,00 грн. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для часткового задоволення первісного та зустрічного позовів. Надавши оцінку аргументам сторін, суд звертає увагу на те, що зобов`язання про відшкодування шкоди (як майнової, так і моральної) виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно. Суд зазначає, що обставини конфлікту, який мав місце 29.05.2019 між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , і тривалі неприязні стосунки між сторонами останніми визнаються, а відтак в силу приписів частини 1 статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Суд зауважує, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження того, хто з учасників конфлікту був його ініціатором, як і не містять належних і допустимих доказів, які б дозволяли дійти висновку, що [PERSON] , [PERSON] або [PERSON] під час конфлікту діяли у стані необхідної оборони (вчиняли дії з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони) або перебували у стані сильного душевного хвилювання (стані фізіологічного афекту, що становить собою короткочасну інтенсивну емоцію, яка домінує в свідомості людини, котра значною мірою втрачає контроль над своїми діями і здатністю керувати ними). Обставина наявності шкоди, завданої позивачу за первісним позовом [PERSON] у зв`язку з ушкодженням здоров`я та завдання такої саме [PERSON] шляхом нанесення удару тупим предметом (лопатою) доведена належними та допустимим доказами, які не викликають сумнівів у достовірності викладеної в них інформації, зокрема наявною у матеріалах справи медичною документацією та висновком експерта №61/2019 від 27.06.2019. Зокрема, медичною документацією підтверджується звернення [PERSON] по медичну допомогу саме 29.05.2019 та встановлення йому діагнозу закриті відламкові переломи обох кісток правого передпліччя у середній третині дистальній третині зі зміщенням фрагментів. Водночас, висновок експерта №61/2019 від 27.06.2019 підтверджує встановлений діагноз та встановлює ступінь тяжкості тілесного ушкодження. І хоч цей висновок не є категоричним щодо часу утворення зазначеного тілесного ушкодження, однак підтверджує ймовірність його утворення саме 29.05.2019 від дій саме [PERSON] та виключає ймовірність утворення такого в результаті падіння на площину з висоти власного росту (вертикального чи близького до нього положення), що, у свою чергу, узгоджуються з показаннями свідка [PERSON] , яка ствердила суду, що під час конфлікту батько махав лопатою і вона чула, як [PERSON] сказав, що він зламав руку. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: а) позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок; б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Матеріали справи не містять доказів, які б дозволяли стверджувати, що [PERSON] під час конфлікту діяв правомірно, завдавши [PERSON] зазначеного тілесного ушкодження. Також, [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на спростування презумпції вини заподіювача шкоди, отже належним чином її не спростовано. За наведених обставин, суд доходить переконання, що [PERSON] 29.05.2019, діючи протиправно, завдав шкоди [PERSON] ушкодженням його здоров`я, а саме: завдавши йому середньої тяжкості тілесне ушкодження і він винний у завданні цієї шкоди. Суд звертає увагу на те, що позивачем за первісним позовом надано суду докази понесених витрат на лікування, а саме: рахунок-фактуру №0306/087 від 03.06.2019 та квитанцію від 05.09.2019, які підтверджують придбання набору імплантатів для остеосинтезу кісток передпліччя без ПДВ вартістю 20\~900,00 грн. Необхідність придбання цього набору узгоджуються з отриманою [PERSON] 29.05.2019 травмою та проведеними йому операціями, а відтак суд вважає вказані докази належними, допустимим, достовірними та достатніми для доведення вартості завданої [PERSON] майнової шкоди на вказану суму. Окрім завданої позивачу за первісним позовом [PERSON] майнової шкоди, суд доходить переконання, що у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача за первісним позовом [PERSON] відносно [PERSON] під час подій, які мали місце 29.05.2019 року, останньому була завдана також і моральна шкода. Так, позивач за первісним позовом [PERSON] зазнав фізичного болю та страждань, змушений був тривалий період часу перебувати на лікарняному, перебувати на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, яке було дороговартісне, зазнавати у зв`язку з тілесним ушкодженням оперативних втручань, що в сукупності порушило його нормальні та усталені життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя. Визначаючи розмір грошової компенсації на відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що протиправними діями відповідача за первісним позовом позивачу спричинено тілесне ушкодження, яке відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що призвело до тривалого розладу здоров`я та негативних наслідків (необхідності оперативного втручання, вимушеного припинення роботи), а тому, враховуючи глибину та тривалість фізичних і душевних страждань позивача, перенесений стрес та переживання, суд вважає, що засадам розумності та справедливості, за встановлених обставин справи, відповідатиме розмір грошової компенсації моральної шкоди у сумі 50\~000,00 грн. З огляду на викладене у своїй сукупності, первісний позов слід задовольнити частково. Обставина завдання позивачу за зустрічним позовом [PERSON] тілесних ушкоджень та завдання таких саме [PERSON] і [PERSON] шляхом нанесення ударів по його тілу та голові доведена належними та допустимим доказами, які узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у достовірності викладеної в них інформації, зокрема наявним у матеріалах справи висновком експерта №55/2019 від 12.06.2019 та показаннями свідка [PERSON] . Матеріали справи не містять доказів, які б дозволяли стверджувати, що [PERSON] і [PERSON] під час конфлікту також діяли правомірно, завдавши [PERSON] тілесних ушкоджень. Окрім цього, [PERSON] і [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на спростування презумпції вини заподіювачів шкоди, отже належним чином її також не спростовано. За наведених обставин, суд доходить переконання, що [PERSON] і [PERSON] 29.05.2019, діючи протиправно, завдали шкоди [PERSON] ушкодженням його здоров`я, а саме: завдавши йому легкого тілесного ушкодження і вони винні у завданні цієї шкоди. Однак, на підтвердження завдання [PERSON] майнової шкоди у сумі 18\~000,00 грн стороною позивача за зустрічним позовом не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів, відтак позов у цій частині суд вважає необґрунтованим. Водночас, суд зазначає, що у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачів за зустрічним позовом [PERSON] і [PERSON] відносно [PERSON] під час подій, які мали місце 29.05.2019 року, останньому завдана моральна шкода. Так, позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазнав фізичного болю та страждань, змушений був певний період часу перебувати на стаціонарному лікуванні, що також порушило його нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження усталеного життя. Окрім цього, він зазнав протиправних дій з боку двох осіб, один з яких був значно молодший за нього, що також породило у нього відчуття незахищеності та переживання. Суд відхиляє аргументи сторони позивача за зустрічним позовом про використання відповідачами за зустрічним позовом собаки як джерела підвищеної небезпеки, оскільки як встановлено судом при розгляді справи, зокрема показаннями свідка [PERSON] , які узгоджуються з поясненнями сторони відповідача за зустрічним позовом [PERSON] , зазначена собака є безпородною, у той час як джерелом підвищеної небезпеки, у розумінні ЦК України, є утримання службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку, зокрема, для інших осіб. Агресивність такої собаки не є критерієм віднесення її до джерела підвищеної небезпеки. Більше того, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять фактичних даних на підтвердження того, що ця собака створювала небезпеку для позивача за зустрічним позовом чи інших осіб, а також завдала йому чи іншим особам шкоди. Таким чином, визначаючи розмір грошової компенсації на відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що протиправними діями відповідачів за зустрічним позовом позивачу спричинено тілесне ушкодження, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що призвело до нетривалого розладу здоров`я, а тому, враховуючи глибину та тривалість фізичних і душевних страждань позивача за зустрічним позовом, перенесений стрес та переживання, суд вважає, що засадам розумності та справедливості, за встановлених обставин справи, відповідатиме розмір грошової компенсації моральної шкоди у сумі 10\~000,00 грн. З огляду на викладене у своїй сукупності, зустрічний позов слід задовольнити частково. Розподіл між сторонами судових витрат. Відшкодування витрат на професійну правничу допомогу стороні позивача за первісним позовом. Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40\~000,00 грн, які представник позивача за первісним позовом просить покласти на відповідача, підтверджуються доданими до позовної заяви: договором про надання правової допомоги від 23.02.2024, у якому, зокрема, передбачено, що загальна вартість послуг Адвоката за цим Договором становить 30\~000,00 грн (Т.1 а.с.43). Суд зауважує, що за загальним правилом розподілу судових витрат, передбаченим у частині 2 статті 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу, з огляду на повне задоволення позову, покладається на відповідача. Водночас, суд звертає увагу на те, що у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: partial