Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

До суду звернулося ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» (скорочена назва ТОВ «ФК «АБЕКОР») з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28.09.2024 ТОВ «ФК «АБЕКОР» та [PERSON] , за допомого інформаційно-телекомунікаційної системи TOB «ФК «АБЕКОР», уклали електронний кредитний договір «988038», згідно якого відповідачу було видано кредит в розмірі 7000 грн. шляхом перерахування їх на поточний рахунок позичальника, строком на 80 днів до 16.12.2024 року. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, разом з тим, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом утворилась заборгованість в загальному розмірі 11032,00 грн., яку у добровільному порядку не погашає, а тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2025 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 березня 2025 року вирішено проводити заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходив із наступного. Так, судом встановлено, що 28.09.2024 року між ТОВ «ФК «АБЕКОР» та [PERSON] укладено кредитний договір №988038. Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису, одноразовим ідентифікатором (а.с.10-14). Крім того, відповідач одноразовим ідентифікатором w65919 підписав додаток 1 до примірного кредитного договору №988038 від 28.09.2024 року, у якому зокрема міститься таблиця (графік платежів) обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.14). Згідно приписів ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створенням електронного документа. Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору, сума кредиту складає 7000 грн.. Відповідно до пункту 1.3. кредитного договору строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до 16 грудня 2024 року включно. Пунктами 1.4.1 та 1.4.2 кредитного договору встановлено, що базова та основна процентна ставка становлять 0,99% в день, що застосовується протягом першого та другого періоду користування кредитом. Кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, укладаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , що емітована банком України (п. 2.1 кредитного договору). Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і борг не погасив, в результаті чого станом на 16.12.2024р. утворилась заборгованість у розмірі 11032 грн., яка складається із: тіла кредиту 7000 грн. та нараховані проценти 4032 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №19994-1363-146700975 від 28.09.2024 року (а.с.15), карткою обліку договору надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту №988038 від 28.09.2024 р. (а.с.16-17). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання щодо умов вищевказаного кредитного договору №988038\~від 28.09.2024року, а тому слід стягнути з нього в користь ТОВ «ФК «АБЕКОР» заборгованість по кредитному договору №988038\~від 28.09.2024року на загальну суму 11032 грн., з них: 7000 грн. заборгованість за сумою кредиту; 4032 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати. Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь ТОВ «ФК «АБЕКОР» 2422,40 гривень сплаченого судового збору. При цьому суд бере до уваги платіжну інструкцію №118 від 20.01.2025 року про сплату позивачем судового збору (а.с.6). На підставі наведеного та

Outcome: approved