Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, в якій позивач просить: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області. Вимоги позивача мотивує тим, що 06 вересня 2013 року був зареєстрований шлюб між громадянином України [PERSON] та громадянкою України [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області було здійснено актовий запис №249. В шлюбі у позивача та відповідача народилось двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір`ю. Спору з відповідачем про місце проживання дітей та поділ майна немає. Як стало відомо позивачу, відповідач наразі проживає на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим, де вона набула громадянство російської федерації та 26 серпня 2023 року уклала шлюб з громадянином російської федерації [PERSON] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що вони фактично не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, сімейні відносини відсутні, почуття взаємної любові та поваги втрачено. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, згідно змісту заяви представник позивача просив розглядати справу у їх з позивачем відсутність. Крім того, від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки поштовим зв`язком та розміщенням оголошення на вебсайті « Судової влади України» . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 06 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області , зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26 березня 2025 ррку, виданим повторно. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 листопада 2018 року Богодухівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 03, встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] є сторони по справі. Крім того, позивачем надано до суду копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого Євпаторійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, згідно якого батьками дитини є сторонни по справі. Статтею 3\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»\~від 15\~квітня 2014\~року № 1207-VII визначено тимчасово окупованою територією, зокрема, сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ч.ч. 2, 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.\~\~Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тому суд не може прийняти дане свідоцтво про народження дитини , як допустимий доказ. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, беручи до уваги той факт, що подружжя проживає окремо, сторони не ведуть спільний побут та не пов`язані спільним сімейним бюджетом, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211 грн. 20 коп., сплачений при подачі позову до суду. Рішення виноситься у межах заявлених вимог на підставі наданих доказів.

Outcome: approved