Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якого діє представник - адвокат Студена М.М. звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області із позовом до [PERSON] , Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на окремий об`єкт нерухомості та просить в судовому порядку: припинити режим майна у вигляді права спільної часткової власності на 1/2 частки магазину, куди входить: 2-1 магазин площею 50,2 кв.м., 2-2 склад площею 16,5 м.кв., 2-3 туалет пл.1,4 м.кв., 2-4 кладовка пл..3,8 м.кв і загальною площею -71,9 кв.м. по [ADDRESS] шляхом його виділу в окрему цілу одиницю; визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , право власності на окремий об`єкт нерухомого майна - приміщення магазину, загальною площею 71,9 кв.м., розміщеного в [ADDRESS] . Посилаючись на те, що в [ADDRESS] розміщено 1/2 частки приміщення магазину, яке належить позивачу на праві власності згідно рішення суду від 4 червня 2003 року . Вказане рішення суду про набуття ним права власності на 1/2 частку приміщення магазину за вказаною адресою зареєстровано 12 листопада 2003 року згідно Витягу про реєстрацію права власності Гусятинським районним комунальним бюро технічної інвентаризації. 2003 році зареєстрував свою 1/2 частку в магазині співвласник [PERSON] та з 2006 року по 2014 рік останній міняє адресу своєї частки, проводить реконструкції та добудови, переобладнює офісні приміщення під квартиру. По документах позивача на право власності на майно за адресою [ADDRESS] в електронному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно його майно не зазначено за такою адресою, та й за адресою будь-якою взагалі. Майно ж відповідача [PERSON] зазначено за адресою [ADDRESS] з зовсім іншою площею - 107, 5 кв.м. і як цілий об`єкт без будь-якого співвласника. За документами, які є у [PERSON] на право власності на половину магазину він не може цю частину відчужити чи вчинити будь-які інші дії, оскільки його частина немає іншого співвласника. Тому виникла необхідність впорядкувати ці моменти, припинити режим часткової власності на 1/2 частину належного позивачу приміщення магазину та визнати право власності на нього як на окремий об`єкт та в подальшому присвоїти йому іншу адресу в органах місцевого самоврядування, коли він вже буде виділений. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду позовну заяву про визнання права власності за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання в приміщенні Гусятинського районного суду Тернопільської області за адресою: селище Гусятин, провулок Героїв Майдану,7 Гусятинського району Тернопільської області, про що повідомлено учасники справи. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Студена М.М. в підготовче судове засідання не з`явилися, згідно письмових заяв поданих через канцелярію суду просили розгляд справи провести без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. 19.03.2025 року подав суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутності. 14.03.2024 року представник відповідача Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської подав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до приписів ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено, [PERSON] на праві приватної власності належить частка приміщення магазину, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .(а.с.8,9). Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 6 грудня 2024 року, складеного суб`єктом господарювання [PERSON] , площа 1/2 частини магазину становить 71,9 к.м. і за технічними показниками об`єкт має окремий вхід і може бути виділений в окремий номер.(а.с.13) Під своє приміщення магазину [PERSON] викуплено земельну ділянку площею 0,0200 га, що підтверджується договором купівлі - продажу від 29.07.2004 р. та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 199620 від 27.12.2004 року.(а.с.14-16, 17) Згідно технічного паспорту, виготовленого Гусятинським РК БТІ на 1/2 частки магазину позивача, в нього входить 2-1 магазин площею 50,2 кв.м., 2-2 склад площею 16,5 м.кв., 2-3 туалет пл.1,4 м.кв., 2-4 кладовка пл..3,8 м.кв і загальною площею -71,9 кв.м. За [PERSON] , приміщення магазину з добудовами і реконструкціями, зареєстровано як окремий цілий об`єкт і має іншу адресу, а саме [ADDRESS] , з зовсім іншою площею - 107, 5 кв.м., як цілий об`єкт без будь-якого співвласника.(а.с.18, 19, 20,21,22,23,24-25) Як вбачається із Довідки про ринкову вартість майна від 16.01.2025, ринкова вартість частини приміщення, загальною площею 71,9 га, який розташований за адресою: [ADDRESS] , становить 243200 грн.. (а.с.27). Таким чином, нерухоме майно складається з житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 99,2 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (колишня - [ADDRESS] ), Державний реєстратор прав на нерухоме майно Гусятинської селищної ради Тернопільської області Вітко І. надала [PERSON] роз`яснення звернення до суду для вирішення питання щодо визнання права власності на майно. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 16 ЦК України встановлює, що способами захисту судом цивільних прав та інтересів особи, між іншим, є визнання права та припинення дії, що порушує право. В силу вимог ст. 182 ЦК України, а також ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права не нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.п. 3.1 та 3.3 «Інструкції щодо проведення виділу, поділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна» затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року №55, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року за №774/14041, розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників щодо зміни часток, за відсутності згоди всіх співвласників - питання вирішується в судовому порядку. Право спільної часткової власності припиняється для всіх його співвласників лише за умови наявності висновку щодо технічної можливості такого поділу. Відповідно до приписів ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до статей 364, 365, 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Частиною 4 ст.206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає таке визнання, що відповідно до ч.4 ст.206, ч.3-4 ст.200 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Приймаючи до уваги вищенаведене та враховуючи встановлені судом обставини позов [PERSON] про визнання права власності на окремий об`єкт нерухомості, підлягає до задоволення.

Outcome: approved