Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача основну суму заборгованості за договором позики від 23.03.2020 в розмірі 10000,00 доларів США. Позов мотивований тим, що 23.03.2020 між сторонами у справі укладено письмовий договір позики у вигляді розписки, відповідно до якого [PERSON] позичив [PERSON] для особистих потреб грошові кошти в розмірі 10000,00 доларів США. При цьому, відповідач зобов`язувалась повернути отримані кошти протягом трьох років. Позивачем двічі направлялись в адресу відповідача письмові вимоги щодо виконання грошових зобов`язань за вказаним вище договором позики від 23.03.2020, однак відповідні грошові зобов`язання за договором позики відповідач не виконала, на письмові вимоги не відреагувала, у зв`язку з чим такий змушений звернутися до суду. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 17.05.2022\~відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання. 29.03.2023 представником позивача адвокатом Луньо Б.М. подано письмові пояснення, відповідно до яких на виконання укладеного договору від 23.03.2023 позивач надав грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, а відповідач зобов`язалася вищевказану суму повернути протягом трьох років, таким чином між сторонами був укладений договір позики. Оскільки одержаних в якості позики грошових коштів відповідач не повернула, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 14.06.2023 за клопотанням сторони позивача ухвалою суду призначено у справі судову почеркознавчу діагностичну експертизу. Провадження у справі зупинено. У зв`язку із залишенням без виконання ухвали суду та надходженням до Яворівського районного суду Львівської області матеріалів справи провадження у даній справі поновлено. 01.08.2024 представником позивача адвокатом Чорнієм І.А. скеровано до суду письмові пояснення, в яких той зазначає, що в даному випадку текст розписки від 23.03.2020 виконано [PERSON] , яка будучи допитаною в якості свідка, дала покази про те, що писала розписку під тиском [PERSON] , однак вказані свідчення нею не підтверджені жодними доказами. А відповідно до буквального змісту розписки [PERSON] 23.03.2020 взяла в борг у [PERSON] 10 тисяч доларів США, які зобов`язалася повернути протягом трьох років. Вираження волі [PERSON] відбулось вчиненням певних дій, складанням та підписанням письмового документу (письмової розписки), власноруч написаного відповідачем про те, що вона зобов`язується повернути суму грошових коштів в зазначений строк. Тобто із змісту розписки випливає, що у відповідача наявні грошові зобов`язання перед позивачем. Представником відповідача адвокатом Степаняком І.В. 23.10.2024 надано письмові пояснення, відповідно до яких він категорично заперечує факт отримання коштів відповідачем. Зазначив, що вказану розписку відповідач склала серед ночі під час однієї із сварок з позивачем, з метою отримати згоду чоловіка на розірвання шлюбу. При цьому, відповідач написала про 10 тисяч доларів, не конкретизуючи, що це саме за кошти, а через психоемоційний стан поставила дату 23.20.2020. Зранку, після написання розписки, позивач почав вибачатися за свою поведінку, при цьому сказав, що розписку спалив. Відповідач вибачила позивачу, вони примирилися і продовжили проживати разом орієнтовно до березня-квітня 2021, після чого припинили подружні відносини. Відтак, представник відповідача вважає, що позивачем належним чином не обґрунтовано свої позовні вимоги, просив відмовити у задоволенні позову. Так,\~у судовому засіданні 29.03.2023 позивач [PERSON] будучи допитаним в якості свідка, позовні вимоги підтримав, пояснив, що на час звернення до суду із відповідачем припинив спілкування, однак коли вони ще були одружені вона обіцяла повернути йому 10 тис доларів США та коли підходив строк повернення коштів остання заявила, що не має грошей. Вказану розписку відповідач написала власноручно без жодного тиску та насильства. Також,\~у судовому засіданні 29.03.2023 відповідач [PERSON] будучи допитаною в якості свідка, позовні вимоги заперечила, пояснила, що розписка, яка знаходиться в матеріалах справи написана нею, однак це не була позика грошей. Вказала, що вони разом з позивачем проживали у шлюбі з 2019 року. Однак чоловік часто вживав алкогольні напої, вчиняючи скандали та бійки. Однієї ночі [PERSON] її розбудив та розпочав сварку, на що вона висловила намір розірвати шлюб. Чоловік не заперечував, висловивши одну умову про те, що відповідач повинна повернути йому 10 тис доларів США за придбане майно у шлюбі. Таким чином відповідач була змушена написати розписку під диктовку [PERSON] щодо зобов`язання повернути гроші колишньому чоловіку. Однак зранку вони примирилися та останній їй повідомив, що розписку спалив. Згодом вони все ж припинили подружні відносини. Відповідач вважає, що жодної заборгованості перед позивачем у неї немає. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили. Представники позивача представили на адресу суду заяви, в яких повністю підтримали позовні вимоги та просили задовольнити з підстав, викладених у позові та письмових поясненнях, також просили розглянути справу у їх відсутності. Відповідач та її представник адвокат Степаняк І.В. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надіслали на електронну адресу суду заяву, в якій просили суд розглянути справу за їх відсутності, відмовивши у задоволенні позову. На підставі викладеного, враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи за правилами загального позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів,

Outcome: dismissed