Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Представник позивачів [PERSON] в інтересах [PERSON] , [PERSON] звернулася із позовом до Новокаховської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності. Позов обгрунтований тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.07.2000, виданого виконавчим комітетом Новокаховської міської Ради народних депутатів, видане згідно з розпорядженням (наказом) від 31.07.2000 р. № 705-к/9587, позивачам: [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею - 31, 5 кв.м, житловою площею - 12, 0 кв. м. На правовстановлюючому документі Каховським державним Бюро технічної інвентаризації вчинений реєстраційний напис, про те, що квартира [ADDRESS] зареєстрована Каховським ДБТІ на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло і записана у реєстрову книгу за № 13148/50. Як вбачається з технічного паспорту, квартира розташована на 4 поверсі дев`ятиповерхового будинку та складається з 1 кімнати, житловою площею - 12,0 кв. м, в тому числі: 1-а кімната - 12,0 кв. м, кухні, площею 6,9 кв. м, ванної кімнати - 2,6 кв. м; вбиральні (поєднаної) - 1,0 кв. м, коридору 5,42 кв. м, вбудованої шафи - 0,4 кв.м, обладнана балконом (терасою) - 3,7 кв. м, загальна площа квартири - 31,5 кв. м, висота приміщень 2, 65 м. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивачі були змушені переміститись з місця свого проживання у м. Дніпро та на теперішній час є внутрішньо переміщеними особами. Позивачам відомо, що внаслідок воєнних дій їх квартира була пошкоджена. Оцінити характер та обсяг наявних пошкоджень квартири на теперішній час не вбачається можливим з огляду на відсутність у позивачів спеціальних знань, а також беручи до уваги безпекову ситуацію, що має місце у місті Нова Каховка Херсонської області. 23 лютого 2023 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 2923-ІХ «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України». Зазначений закон визначає правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна. Постановами Кабінету Міністрів України від 21.04.2023 № 381 та від 30.05.2023 № 600 затверджені відповідні порядки, якими деталізовані та впроваджуються механізми, визначені положеннями закону про компенсацію. Однією з обов`язкових умов отримання компенсації за пошкоджене житло згідно цих положень є наявність відомостей про пошкоджений об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна отримувачу компенсації необхідно провести дії щодо державної реєстрації припинення такого права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Будучи потенційними отримувачами компенсації для відновлення своєї квартири, пошкодженої внаслідок бойових дій, та виконуючи встановлені нормативно-правовими актами умови для отримання компенсації, 10.05.2024 року позивачі звернулися із заявою про державну реєстрацію прав до державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області. Однак, рішенням державного реєстратора № 73835192 від 26 червня 2024 року відмовлено в проведенні реєстраційних дій з огляду на те, що державному реєстратору не вдалось отримати відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано до 01 січня 2013 року. Зазначене рішення унеможливлює отримання в майбутньому позивачами компенсації для відновлення своєї квартири, а також позбавляє можливості розпоряджатися своїм майном. Враховуючи відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення невизнаного права власності на квартиру, позивачі вимушені звертатися з даним позовом у порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. У зв`язку з викладеним, представник позивача просила визнати право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загальна площа квартири - 31,5 кв. м, житлова площа - 12,0 кв. м. У судове засідання представник позивачів не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала та з урахуванням визнання відповідачем позову просила винести рішення у підготовчому засіданні. Представник відповідача Новокаховської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника, позов визнав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 12.02.2025 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 01.04.2025 постановлено про ухвалення рішення у підготовчому провадженні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Фактичні обставини, які встановив суд. За свідоцтвом про право власності на житло від 31.07.2000, виданого виконавчим комітетом Новокаховської міської Ради народних депутатів, видане згідно з розпорядженням (наказом) від 31.07.2000 р. № 705-к/9587, позивачам: [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею - 31, 5 кв. м, житловою площею - 12, 0 кв. м (а. с. 15). На правовстановлюючому документі Каховським державним Бюро технічної інвентаризації вчинений реєстраційний напис, про те, що квартира [ADDRESS] зареєстрована Каховським ДБТІ на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло і записана у реєстрову книгу за № 13148/50. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №401950140 від 01.11.2024, відсутній запис про право власності щодо квартири [ADDRESS] (а. с. 18). За технічним паспортом, квартира розташована на 4 поверсі дев`ятиповерхового будинку та складається з 1 кімнати, житловою площею - 12,0 кв. м, в тому числі: 1-а кімната - 12,0 кв. м, кухні, площею 6,9 кв. м, ванної кімнати - 2,6 кв. м; вбиральні (поєднаної) - 1,0 кв. м, коридору 5,42 кв. м, вбудованої шафи - 0,4 кв. м, обладнана балконом (терасою) - 3,7 кв. м, загальна площа квартири - 31,5 кв. м, висота приміщень 2, 65 м (а. с. 17). За довідкою від 27.06.2022 №1201-5001795250, [PERSON] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа; місце реєстрації значиться: квартира [ADDRESS] (а. с. 11). За довідкою від 27.06.2022 №1201-5001795392, [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа; місце реєстрації значиться: квартира [ADDRESS] (а. с. 14). Рішенням №73835192 від 26.06.2024, державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON] відмовив у проведенні реєстраційних дій за заявою у зв`язку з неусуненням обставин, що були підставою для прийняття рішення для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав (а. с. 20). Рішенням №73141447 від 15.05.2024, державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON] , розглянувши заву від 10.05.2024, зупинив розгляд заяви до усунення недоліків: неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року: відсутність відомостей з БТІ (а. с. 19). З відповіді Херсонської обласної ради від 12.11.2024 №01-36/700/871/1/07 слідує, що Каховське БТІ знаходиться на території Каховської міської територіальної громади та, згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, починаючи з 24 лютого 2022 року перебуває в тимчасовій окупації з відповідними обмеженнями щодо своєї діяльності. Враховуючи швидкість окупації, перебування під ворожою владою з першого дня війни та нічний час початку бойових дій, евакуація установчих документів, архівних відомостей, інформаційних носіїв не передбачалась можливою, що унеможливлює надання запитуваної інформації у зв`язку з її відсутністю (а. с. 34). Норми права, які застосував суд. Статтею 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, власник не зобов`язаний у кожному випадку доводити іншим особам правомірність набуття права власності на належне йому майно. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а вважається лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Досліджуючи обставини існування в особи права власності, суд має передусім встановлювати підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності. Відповідну правову позицію викладено: у постановах ВП ВС: від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, від 05.06.2019 у справі № 392/1829/17, у постанові об`єднаної палати КГС ВС: від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, у постановах КГС ВС: від 29.08.2019 у справі № 910/10984/18, від 11.06.2020 у справі № 910/10006/19. Так, документом, який посвідчує право власності на квартиру до 01 січня 2013 року є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією. Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»,\~передбачено,\~що права\~на нерухоме\~майно,\~які підлягають\~державній реєстрації,\~виникають з\~моменту такої\~реєстрації.\~Крім того,\~відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~3\~Закону України\~№1952-IV,\~будь-які\~дії особи,\~спрямовані на\~набуття,\~зміну або\~припинення речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень,\~що підлягають\~державній реєстрації,\~відповідно до\~цього Закону,\~можуть вчинятися,\~якщо речові\~права на\~таке майно\~зареєстровані згідно\~із вимогами\~цього Закону,\~крім випадків,\~коли речові\~права на\~нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з ч. 3 цієї статті, та у випадках, визначених ст.\~28 цього Закону. До запровадження в Україні електронної системи - Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, державна реєстрація права власності, що здійснювалася на паперових носіях (реєстраційних книгах, архівних/реєстраційних справах) проводилася БТІ. Отже, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, зокрема, якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідну правову позицію викладено в постановах КГС ВС: від 05.09.2019 у справі № 921/320/18, від 22.05.2019 у справі № 918/410/18, від 20.05.2020 у справі № 911/1603/19. Для реєстрації об`єкту нерухомого майна, державна реєстрація яких була проведена до 1 січня 2013 року, необхідно отримувати інформаційну довідку БТІ. Відсутність довідки\~Комунального підприємства\~«Каховське бюро\~технічної інвентаризації»\~Херсонської обласної\~ради про\~реєстрацію права\~власності позивачівунеможливлює проведення реєстраційних дій реєстратором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зроблено висновки про те, що «з урахуванням специфіки обороту нерухомого майна володіння ним досягається без його фізичного утримання або зайняття, а державна реєстрація права власності на нерухоме майно підтверджує фактичне володіння ним. Тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право власності, визнається фактичним володільцем нерухомого майна. При цьому державна реєстрація права власності на нерухоме майно створює спростовувану презумпцію наявності в суб`єкта і права володіння цим майном (як складової права власності). Отже, особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, крім судового, шляху відновлення порушеного права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц «Щодо ефективного способу захисту прав покупця (інвестора) у разі порушення продавцем умов договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно з передачі усіх необхідних документів для оформлення права власності на це майно»). Висновки суду. Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які представник позивачів посилалася, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Право власності позивачів підтверджено свідоцтвом про право власності на житло від 31.07.2000, виданого виконавчим комітетом Новокаховської міської Ради народних депутатів; реєстраційним написом, про те, що квартира [ADDRESS] зареєстрована Каховським ДБТІ на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло і записана у реєстрову книгу за № 13148/50. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №401950140 від 01.11.2024, підтверджує, що відсутній запис про право власності щодо квартири [ADDRESS] . Отже, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , загальна площа квартири - 31,5 кв. м, житлова площа - 12,0 кв. м. Право власності позивачів виникло до 1 січня 2013 року, отже на момент виникнення такого права діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Для реєстрації права власності, зокрема внесення відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачам необхідна довідка комунального підприємства «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, реєстри якого залишилися на ТОТ. З огляду на викладене, а також беручи до уваги, що позивачі мають труднощі в реалізації своїх прав, в позасудовому провадженні врегулювати спір неможливо, тому позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved