Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Стислий виклад позиції заявниці та пояснень інших учасників справи. 22 листопада 2023 року представник заявниці [PERSON] - адвокат Галкін Сергій Анатолійович звернувся до суду з заявою, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою. Вимоги заяви представник заявниці обґрунтовує тим, що у квітні 2023 року, відповідно до сповіщення про зникнення безвісти, заявниця дізналася, що її син [PERSON] , [INFO] , військовослужбовець військової частини [NUMBER] , [INFO] поблизу населеного пункту Новобахмутівка Донецької області при захисті Батьківщини зник безвісти за особливих обставин. Згодом при розмові з побратимами її сина [PERSON] , які перебували з ним безпосередньо в бойових діях, внаслідок яких він зник безвісти, заявниця отримала інформацію, що його було вбито внаслідок ворожого обстрілу, тіло вони не змогли забрати, так як були під щільним обстрілом. 05 червня 2023 року заявниця у встановленому законом порядку звернулася до військової частини [NUMBER] , де проходив військову службу [PERSON] , з проханням про проведення службового розслідування з метою отримання обставин зникнення безвісти, проте відповіді так і не отримала. В інтересах заявниці на адресу військової частини [NUMBER] адвокатом було надіслано адвокатський запит, відповідно якого було запитано обставини зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] та засвідчення факту його смерті. Як вбачається з відповіді на адвокатський запит військової частини [NUMBER] , на підставі того, що [PERSON] був відряджений до військової частини [NUMBER] до окремого розпорядження з метою виконання бойових завдань, обставини зникнення безвісти військовій частині [NUMBER] невідомі, тому питання, порушені в адвокатському запиті, не входять у їх компетенцію та повноваження. 30 червня 2023 року в інтересах заявниці на адресу військової частини [NUMBER] , куди був відряджений в окреме розпорядження [PERSON] , було надіслано адвокатський запит, згідно якого було запитано обставини зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] та засвідчення факту його смерті. Так, 09 листопада 2023 року було отримано витяг з журналу бойових дій та акт про настання смерті [PERSON] . З 26 квітня 2023 року по сьогоднішній день, вже сплило більше шести місяців, як [PERSON] зник безвісти за особливих умов у зв`язку з воєнними діями, які загрожували йому смертю, а саме з у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони України у складі військової частини [NUMBER] , у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Більше того, є підстави припущення про загибель [PERSON] у зв`язку з воєнними діями. Заявниця зазначає, що протягом більше ніж шести місяців проведені пошукові заходи тіла її сина результатів не дали та були припинені, обставини його зникнення дають підстави вважати його загиблим. Оголошення сина заявниці померлим є необхідним для отримання нею свідоцтва про смерть, можливості вступу у спадщину, що відкриється після його смерті, та отримання відповідної грошової компенсації, що виплачується родинам загиблих військовослужбовців від Міністерства оборони України. За таких обставин заявниця просить оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , останнє зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , в результаті його безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони України у складі військової частини [NUMBER] , у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України; датою смерті [PERSON] , [INFO] , вважати [INFO] ; місцем смерті [PERSON] , [INFO] , вважати населений пункт Новобахмутівка Донецької області (т. 1 а.с. 1-5). 27 листопада 2023 року представник заявниці [PERSON] - адвокат Галкін Сергій Анатолійович надав до суду заяву про усунення недоліків (т. 1 а.с. 28-29, 35-39). 10 січня 2024 року до суду надійшли письмові пояснення від представника заінтересованої особи 2 Міністерства оборони України, в яких вказує, що з матеріалів справи встановлено, що солдат [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] №51 від 19 лютого 2023 року солдат [PERSON] , сапер 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу 4 батальйону охорони, вибув у відрядження з військової частини [NUMBER] до військової частини [NUMBER] [ADDRESS] з 20 лютого 2023 до окремого розпорядження з метою виконання службових (бойових) завдань. До матеріалів справи не додано витягів із наказів командира військової частини, згідно яких можливо б було визначити, чи включений солдат [PERSON] у списки зниклих безвісті або виключений зі списків частини. Також зазначено, що командування військової частини [NUMBER] не має змоги скласти Акт про настання смерті солдата [PERSON] , оскільки Акт підписують військовослужбовці чи інші особи, які були очевидцями загибелі (смерті) військовослужбовця, а військовослужбовці військової частини [NUMBER] не були очевидцями загибелі (смерті) солдата [PERSON] . Однак до матеріалів долучено Витяг з журналу ведення бойових дій військової частини [NUMBER] , де зазначено як санітарні втрати старший солдат [PERSON] , військовослужбовець військової частини [NUMBER] , який зазначений в Акті про настання смерті від 05 листопада 2023 року №176, як свідок загибелі солдата [PERSON] . У ході спілкування з командуванням військової частини [NUMBER] стало відомо, що на даний час виплата грошового забезпечення безвісно відсутнього солдата [PERSON] здійснюється його неповнолітній доньці. Однак колишня дружина як законний представник неповнолітньої доньки солдата [PERSON] до участі у справі не залучена, а рішення у цій справи безпосередньо буде стосуватись інтересів дитини. Оскільки солдат [PERSON] не проходив військову службу у Міністерстві оборони України, то, відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про солдата [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, всією можливою інформацією по солдату [PERSON] володіє командування військової частини [NUMBER] та [NUMBER] і лише командування військової частини [NUMBER] та [NUMBER] може підтвердити факт загибелі солдата [PERSON] . Також інформація про ймовірну загибель солдата [PERSON] може бути наявна в [INFO] . Проте ні військова частина [NUMBER] , ні військова частина [NUMBER] , ні [INFO] до участі у справі не залучені, а рішення у цій справи безпосередньо буде стосуватись їхніх інтересів також (т. 1 а.с.59-65). 19 червня 2024 року до суду надійшли письмові пояснення від представника заінтересованої особи 7 [INFO] . У даних пояснення представник зазначає, що заявницею [PERSON] не зазначено, для якої мети необхідно оголосити [PERSON] померлим. Зі змісту даної заяви вбачається спір про право, оскільки оголошення померлим [PERSON] надає право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 та припинення права на щомісячну виплату грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця його неповнолітній доньці [PERSON] , [INFO] , представником якої є мати [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулась до суду з заявою в якій просить оголосити померлим [PERSON] [INFO] , в результаті його безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони України у складі військової частини [NUMBER] , у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Проте повноваження щодо встановлення причинно-наслідкового зв`язку смерті належить до повноважень відповідних військово-лікарських комісій. За таких обставин представник заінтересованої особи 7 просить врахувати дані пояснення та залишити заяву без розгляду (т.1 а.с.161-166). 21 червня 2024 року до суду надійшли письмові пояснення від представника заінтересованої особи 5 Військової частини [NUMBER] , в яких зазначає, що інтереси військової частини [NUMBER] в цій справі, в основному, стосуються саме кадрового рішення щодо виключення зі списків особового складу військовослужбовця [PERSON] . Але, виходячи з змісту заяви [PERSON] та отриманих матеріалів по справі, військова частина [NUMBER] вбачає саме спір про право. Оголошення померлим [PERSON] надає право на отримання одноразової грошової допомоги [PERSON] , що, у свою чергу, це припинить право, передбачене Постановою Кабінету Міністрів України №844 від 30 листопада 2016 року «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» на щомісячну виплату грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця його неповнолітній доньці [PERSON] , [INFO] , представником якої є мати [PERSON] , [INFO] . Просить заяву [PERSON] залишити без розгляду (т. 1 а.с. 183-185). Процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 листопада 2023 дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (т. 1 а.с.20-21). Ухвалою суду від 24 листопада 2023 року заяву залишено без руху (т. 1 а.с. 22-24). Ухвалою суду від 01 грудня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора про оголошення фізичної особи померлою (т. 1 а.с. 30-31). Згідно протоколу попереднього відбору присяжних від 06 травня 2024 року, відібрано присяжних Гачинську О.І., Стефанюк О.Ф. (т. 1 а.с. 127). Ухвалою суду від 29 травня 2024 року залучено до участі у даній цивільній справі в якості заінтересованих осіб законного представника неповнолітньої доньки [PERSON] [PERSON] ; Військову частину [NUMBER] Міністерства оборони України; Військову частину [NUMBER] Міністерства оборони України; [INFO] (т. 1 а.с. 132-134). Ухвалою суду від 07 листопада 2024 року задоволено клопотання [INFO] про зупинення провадження у справі. Зупинено провадження у цивільній справі № 344/22098/23 за заявою [PERSON] , заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора, законний представник неповнолітньої доньки [PERSON] [PERSON] , Військова частина [NUMBER] Міністерства оборони України, Військова частина [NUMBER] Міністерства оборони України, [INFO] про оголошення фізичної особи померлою до закінчення перегляду у касаційному порядку\~Великою Палатою Верховного\~Суду\~справи № 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24) (т. 2 а.с. 19-20, 22-25). Ухвалою суду від 10 січня 2025 року поновлено провадження у даній справі (т. 2 а.с. 31-32). На підставі протоколу попереднього відбору присяжних від 13 березня 2025 року, відібрано присяжних Гачинську О.І., Новосельську Л.З. (т. 2 а.с. 42). Протоколом попереднього відбору присяжних від 13 березня 2025 року, відібрано присяжних Гачинську О.І., Ісаєву О.В. (т. 2 а.с. 45). Пояснення учасників справи в судовому засіданні. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] адвокат Галкін С.А. вимоги заяви підтримав на підставах, викладених у заяві, просив заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи 1 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не прибув, проте до суду подано клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без участі представника заінтересованої особи (т. 1 а.с. 55-56, 83-84, 95-96, 138-139, 121, 195-197, 200, 227-229, 246-249, т. 2 а.с. 14-15, 27). Представник заінтересованої особи 2 Міністерства оборони України Кравців Р.Ю., приймаючи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечував проти задоволення вимог заяви про оголошення фізичної особи померлою. У судове засідання представник заінтересованої особи 3 Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори не прибула, подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори (т. 1 а.с. 97, 120, 137, 198, 239, т. 2 а.с. 13, 34). Представник заінтересованої особи 4 законного представника неповнолітньої доньки [PERSON] [PERSON] адвокат Боднарчук А.М. підтримав вимоги заяви та просив задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи 5 Військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України, представник заінтересованої особи [NUMBER] Військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України, представник заінтересованої особи [INFO] не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, вислухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (т. 1 а.с. 8, 42). [PERSON] надійшло сповіщення сім`ї № 19 про те, що її син [PERSON] [INFO] під час виконання бойового завдання в населеному пункті Новобахмутівка Донецької області зник безвісти за особливих обставин (т. 1 а.с. 9, 43). 05 червня 2023 року [PERSON] зверталася до командира військової частини [NUMBER] про проведення службового розслідування по факту обставин зникнення безвісти [PERSON] (т. 1 а.с. 10-11, 44-45). Адвокату Галкіну Сергію Анатолійовичу була дана відповідь військової частини [NUMBER] про те, що відповідно до наказу командира частини [NUMBER] № 51 від 19 лютого 2023 року [PERSON] був відряджений до військової частини [NUMBER] [ADDRESS] з 20 лютого 2023 року до окремого розпорядження з метою виконання бойових завдань, обставини зникнення безвісти військовій частині [NUMBER] невідомі (т. 1 а.с. 15-17, 49-51). Згідно Витягу з журналу ведення бойових дій військової частини [NUMBER] , 26 квітня 2023 року втрати складають: безвісті зник [PERSON] (т. 1 а.с. 18). 05 листопада 2023 року командиром військової частини [NUMBER] складений Акт про настання смерті [PERSON] , [INFO] , з якого вбачається, що [INFO] під час ведення бойових дій в районі населеного пункту Новокалинове (Донецька область) приблизно о 12 годині 00 хвилин штурмова група, в складі якої перебували свідки та загиблий, потрапила під ворожий артилерійський мінометний обстріл. Міна впала безпосередньо під ноги [PERSON] . Його відкинуло вибуховою хвилею і він впав з множинними осколковими пораненнями та великою крововтратою, без ознак життя (не дихав і пульсу не було). Всі члени групи отримали поранення, а [PERSON] та [PERSON] загинули. Даний акт склали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т. 1 а.с. 18, 52). 05 травня 2023 року були внесені відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON] за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (т. 1 а.с. 19, 53). Згідно копій довідок про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] , [INFO] , разом із дочкою [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 145, 150). Батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (т.1 а.с.146). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 червня 2020 року, що набрало законної сили 07 серпня 2020 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Малолітню [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з матір`ю [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 3000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років (т. 1 а.с. 148-149). Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду за результатами розгляду справи. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною першою статті 293 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно пункту 3 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 306 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Факти збройної (військової) агресії Російської Федерації відносно України, окупації частини території України, зокрема з 24 лютого 2022 року, є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з положеннями частини третьої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України. Правовий режим воєнного стану триває по теперішній час. Згідно з частинами другою-третьою статті 46 Цивільного кодексу України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Зі змісту частин першої та другої\~статті 46 Цивільного кодексу України вбачається те, що цивільним законодавством передбачається декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі №490/342/17). У частині другій статті 46 Цивільного кодексу України, законодавець навів дві спеціальні норми: "фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій" (речення перше) та "з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців" (речення друге). Згідно Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року N 5-р (II)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): "закон пізніший має перевагу над давнішим" (lex posterior derogat priori); "закон спеціальний має перевагу над загальним" (lex specialis derogat generali); "закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим" (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість. Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії російської федерації проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 Цивільного кодексу України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої статті 46 Цивільного кодексу України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року N 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану"). За змістом статті 1 Закону України «Про оборону України» (станом на час виникнення правовідносин у цій справі): - воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень; - бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); - воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України; - район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії. Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 Цивільного кодексу України, не обмежуються лише бойовими діями. Статтею 47 Цивільного кодексу України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Указаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). При зверненні із заявою про оголошення свого сина [PERSON] померлим заявниця зазначала, що рішення суду їй необхідне для отримання нею свідоцтва про смерть, оформлення спадкових прав, а також вона має намір реалізувати своє право на отримання частини одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Суд наголошує, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 Цивільного кодексу України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. У пункті 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою. Водночас частиною другою статті 20 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено,\~що згідно Акту про настання смерті [PERSON] , [INFO] , [INFO] під час ведення бойових дій в районі населеного пункту Новокалинове (Донецька область) приблизно о 12 годині 00 хвилин штурмова група потрапила під ворожий артилерійський мінометний обстріл. Міна впала безпосередньо під ноги [PERSON] . Його відкинуло вибуховою хвилею і він впав з множинними осколковими пораненнями та великою крововтратою, без ознак життя (не дихав і пульсу не було). Всі члени групи отримали поранення, а [PERSON] та [PERSON] загинули. З Витягу з журналу ведення бойових дій військової частини [NUMBER] вбачається, що 26 квітня 2023 року безвісти зник [PERSON] . Заявниця [PERSON] отримала сповіщення сім`ї № 19 про те, що її син [PERSON] [INFO] під час виконання бойового завдання в населеному пункті Новобахмутівка Донецької області зник безвісти за особливих обставин. 05 травня 2023 року були внесені відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON] за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України за фактом зникнення безвісти [PERSON] . Вказані обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель у бою [PERSON] в районі населеного пункту Новокалинове (Донецька область). При цьому зібрані у справі докази вказують на те, що [PERSON] пропав безвісти за особливих обставин, що загрожували йому смертю, під час виконання бойового завдання, дані про те, що він знаходиться у полоні, відсутні. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, надавши оцінку поясненням учасників процесу, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог заявниці та оголошення її сина [PERSON] померлим. Водночас, суд звертає увагу на те, що важливе доказове значення, зокрема і щодо подальшої визначеності, має дата смерті. Так, державна реєстрація смерті згідно\~Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Одним з обов`язкових реквізитів такого актового запису про смерть, а також свідоцтва про смерть є дата смерті. Судом встановлено, що події ймовірної загибелі [PERSON] мали місце 26 квітня 2023 року. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, зробила правовий висновок про те, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (частина друга\~статті 46 ЦК України). З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Як підтверджується Актом про настання смерті [PERSON] , [INFO] , затвердженого 05 листопада 2023 року командиром військової частини [NUMBER] майором [PERSON] , [PERSON] зник безвісти 26 квітня 2023 року за особливих обставин під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини внаслідок артилерійського мінометного обстрілу з боку збройних формувань російської федерації поблизу населеного пункту Новокалинове (Донецька область). Згідно даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за №1668/39004 зі змінами (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), датою початку бойових дій на території села Новокалинове Очеретинської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області є 24 лютого 2022 року, а датою завершення бойових дій \~07 травня 2024 року. З 08 травня 2024 року територія села Новокалинове\~Очеретинської селищної\~територіальної громади\~Покровського району\~Донецької областіє тимчасово окупованою територією. З наведеного вбачається, що [PERSON] зник безвісти в зоні проведення активних бойових дій за обставин, що надають підстави обґрунтовано припускати його смерть під час обстрілу військами країни-агресора. На час розгляду даної справи сплив шестимісячний строк з дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі [PERSON] в населеному пункті Новокалинове Очеретинської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області. Оскільки в судовому засіданні доведено, що [PERSON] зник безвісти у зв`язку з активними воєнними діями, за обставин, які загрожували йому смертю, і в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування більше шести місяців після закінчення активних бойових дій в місці його зникнення, суд вважає за необхідне оголосити [PERSON] померлим. З врахуванням викладених судом обставин днем смерті [PERSON] необхідно вважати [INFO] , а місцем смерті - населений пункт Новокалинове Донецької області. Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 пункт 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Усі інші пояснення учасників справи, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що вимоги заяви про оголошення фізичної особи померлою підлягають задоволенню. Разом з тим, суд роз`яснює, що відповідно до норм частини першої статті 309 Цивільного процесуального кодексу України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Розподіл судових витрат Відповідно до частини сьомої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати заявниці не підлягають відшкодуванню. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 46, 47 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved