Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. 17.10.2024 року Департамент звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача надміру виплачену тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме за період з 01.02.2021 по 31.12.2021 в розмірі 13172,50 грн., а також судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що відповідачка з 2020 року перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради, як отримувач тимчасової державної допомоги - дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . 01.10.2020 на підставі поданих документів Управлінням прийнято рішення про призначення відповідачу тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів з 01.09.2020 по 28.02.2021 в розмірі 1159,00 грн. на місяць. Згідно з розпорядженням на перерахунок тимчасової допомоги в межах строку призначення, у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму, розмір виплати з 01.12.2020 склав 1197,50 грн. на місяць. У подальшому, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року №264 «Про деякі питання надання державної соціальної допомоги», на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом строк виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, яку було призначено раніше, було продовжено на період дії карантину та на один місяць після дати його відміни, і державна соціальна допомога виплачувалася за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. Розпорядженнями на продовження строку виплати [PERSON] було продовжено строк виплати соціальної допомоги з 01.03.2021 по 31.12.2021 на період карантину в сумі 1197,50 грн. на місяць. 03.11.2021 до Управління надійшла заява Відповідача про зміну прізвища у особовій справі з [PERSON] на [PERSON] у зв`язку зі вступом в шлюб і додано копію свідоцтва про укладення шлюбу 05.01.2021. 22.11.2021 Відповідачем до Управління надано нову заяву про перерахунок і призначення тимчасової допомоги. У розділі І декларації «Відомості про членів сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку особи і члени сімей, що проживають окремо (дружина, чоловік, неповнолітні діти» Відповідачем крім себе знов вказано тільки доньку [PERSON] [INFO] . Дані про чоловіка не зазначено. Відповідно до корінця до заяви від 22.11.2021, заповненої працівником Управління заяву Відповідача прийнято 23.11.2021 та зареєстровано за № 721. Для розгляду заяви Відповідачу необхідно до 23.12.2021 дозаповнити декларацію, та надати дані про чоловіка. Запрошенням від 10.12.2021 Відповідачу нагадано про необхідність надання додаткових документів: дозаповнити декларацію, внести дані на чоловіка, надати довідку про доходи з 01.05.21 по 31.10.21, надати довідку про не отримання аліментів з 01.09.2020 по 31.10.2021. Згідно з повідомленням від 06.01.2022 №02-63 у призначенні виплати Відповідачу відповідно до абзацу 3 пункту 4 Порядку№189 відмовлено, по причині не надання у місячний строк необхідних документів, які додаються до заяви, зокрема довідки державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення (вимога редакції абзацу 7 пункту 6 Порядку №189 що діяла на момент звернення). Причиною виникнення надміру виплаченої Відповідачу допомоги, є не підтвердження за результатами проведеного на підставі наявних документів перерахунку, права на продовження виплат за зверненням від 02.09.2020, по причині не своєчасного повідомлення про шлюб і не надання інформації щодо доходів чоловіка, а відтак неможливість визначення середньомісячного сукупного доходу сім`ї, а також не підтвердження не сплати аліментів у період продовження виплати по карантину. Отже, рішенням Управління від 15.12.2022, підтверджено право на отримання Відповідачем тимчасової допомоги в період з 01.09.2020 по 30.11.2020 в розмірі 1159,00 грн., а з 01.12.2020 по 31.01.2021 в розмірі 1197,50 грн. Право на отримання допомоги з 01.02.2021 за наявними документами Відповідачу не підтверджено. Згідно з розрахунком від 27.01.2024 обсяг коштів, які підлягають поверненню Відповідачем, за період з 01.02.2021 по 31.12.2021 склав 13172,50 грн. (11 міс. * 1197,50 грн.) 05.02.2024 року за вих.№04.01-06/692, 20.08.2024 за вих.№04.01-06/5514 Відповідачу було скеровано повідомлення з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти. Однак станом на момент подання позовної заяви належна до повернення сума заборгованості, яка становить 13172,50 грн. повернута не була. Таким чином, оскільки вирішити спір з відповідачкою в досудовому порядку не вийшло, Департамент змушений звернутися до суду. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2024 року відкрито провадження по справі, ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, учасникам справи встановлено строк для подачі заяв по суті справи. ІІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. У судове засідання представник позивача не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини. Судова повістка надсилалась за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] . Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 07.12.2022 №71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент відповідно додатку 1 до вказаного рішення Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі - Департамент, Позивач) є правонаступником, серед іншого, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району. [PERSON] перебувала на обліку Управління як отримувач тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів на доньку [PERSON] , [INFO] з 2020 року. Відповідно до пункту 7 Порядку №189 тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. Перелік документів які подаються для призначення соціальної допомоги визначено пунктом 6 Порядку №189. 02.09.2020 [PERSON] звернулася до Управління за призначенням тимчасової допомоги. Нею було заповнено та підписано «Заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», а також «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги» та наданий пакет документів, передбачений законодавством. У розділі І декларації «Відомості про членів сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку особи і члени сімей, що проживають окремо (дружина, чоловік, неповнолітні діти» Відповідачем, крім себе, вказано доньку [PERSON] , [INFO] . 01.10.2020 на підставі поданих документів Управлінням прийнято рішення про призначення відповідачу тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів з 01.09.2020 по 28.02.2021 в розмірі 1159,00 грн. на місяць. Згідно з розпорядженням на перерахунок тимчасової допомоги в межах строку призначення, у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму, розмір виплати з 01.12.2020 склав 1197,50 грн. на місяць. У подальшому відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2020 року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» (далі - Постанова №264). на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУГО-19, спричиненої коронавірусом 8АК8-СоУ-2 строк виплати державної соціальної тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме яку було призначено раніше, було продовжено на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачувалася за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. Розпорядженнями на продовження строку виплати [PERSON] було продовжено строк виплати соціальної допомоги з 01.03.2021 по 31.12.2021 на період карантину в сумі 1197,50 грн. на місяць. 03.11.2021 до Управління надійшла заява відповідача про зміну прізвища у особовій справі з [PERSON] на [PERSON] у зв`язку зі вступом в шлюб і додано копію свідоцтва про укладення шлюбу 05.01.2021. 22.11.2021 відповідачем до Управління надано нову заяву про перерахунок і призначення тимчасової допомоги. У розділі І декларації «Відомості про членів сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку особи і члени сімей, що проживають окремо (дружина, чоловік, неповнолітні діти» Відповідачем крім себе знов вказано тільки доньку [PERSON] [INFO] . Данні про чоловіка не зазначено. Відповідно до корінця до заяви від 22.11.2021, заповненої працівником Управління. Заяву Відповідача прийнято 23.11.2021 та зареєстровано за № 721. Для розгляду заяви Відповідачу необхідно до 23.12.2021 до заповнити декларацію, та надати данні про чоловіка. Запрошенням від 10.12.2021 Відповідачу нагадано про необхідність надання додаткових документів: дозаповнити декларацію, внести данні на чоловіка, надати довідку про доходи з 01.05.21 по 31.10.21, надати довідку про не отримання аліментів з 01.09.2020 по 31.10.2021. Згідно з повідомленням від 06.01.2022 №02-63 у призначенні виплати Відповідачу відповідно до абзацу 3 пункту 4 Порядку№189 відмовлено, по причині не надання у місячний строк необхідних документів, які додаються до заяви, зокрема довідки державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення (вимога редакції абзацу 7 пункту 6 Порядку №189 що діяла на момент звернення). Рішенням Управління від 15.12.2022, підтверджено право на отримання Відповідачем тимчасової допомоги в період з 01.09.2020 по 30.11.2020 в розмірі 1159,00 грн., а з 01.12.2020 по 31.01.2021 в розмірі 1197,50 грн. Право на отримання допомоги з 01.02.2021 за наявними документами Відповідачу не підтверджено. Згідно з розрахунком від 27.01.2024 обсяг коштів, які підлягають поверненню Відповідачем, за період з 01.02.2021 по 31.12.2021 склав 13172,50 грн. (11 міс. * 1197,50 грн.) 05.02.2024 року за вих.№04.01-06/692, 20.08.2024 за вих.№04.01-06/5514 Відповідачу було скеровано повідомлення з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти. Однак станом на момент подання позовної заяви належна до повернення сума заборгованості, яка становить 13172,50 грн. повернута не була. V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ст.ст. 4, 5 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 15, 16 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 8-10 ст. 181 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Згідно з п. 2 Порядку про призначення та виплату тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місця проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ№ 189 від 22.02.2006р. (далі - Порядок №189), тимчасова допомога призначається у разі, коли: рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується; один з батьків перебуває під арештом, слідством, на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Відповідно до п. 7 Порядку №189 тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. Згідно з п. 8 Порядку №189 ( в редакції на час звернення заявниці) , розмір тимчасової допомоги розраховується як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Відповідно до п. 8-1 Порядку №189, до складу сім`ї особи, яка звертається за призначенням тимчасової допомоги, включаються чоловік, дружина, рідні та усиновлені діти віком до 18 років… Органи соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати від підприємств, установ, організацій у строк до 10 календарних днів з дня отримання ними відповідного запиту, інформацію, необхідну для проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням тимчасової допомоги, та для її призначення. П. 10 Порядку №189 передбачено, що виплата тимчасової допомоги припиняється у разі: встановлення місця проживання (перебування) особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду; виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину; досягнення дитиною 18-річного віку; виконання в повному обсязі зобов`язань одного з батьків щодо сплати аліментів у разі виїзду на постійне місце проживання за кордон; влаштування дитини до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання; скасування або визнання усиновлення недійсним; усиновлення дитини (чоловіком матері або дружиною батька); відмови від стягнення аліментів; добровільного виконання рішення суду особою, зобов`язаною сплачувати аліменти; скасування в установленому законодавством порядку рішення суду щодо стягнення аліментів; смерті дитини, якій була призначена тимчасова допомога; смерті одного з батьків, зобов`язаного сплачувати аліменти, або визнання його в установленому порядку безвісти відсутнім чи оголошення померлим; позбавлення в установленому порядку одного з батьків, який утримує дитину, батьківських прав; відібрання дитини від одного з батьків, який утримує дитину, без позбавлення батьківських прав; встановлення над дитиною опіки чи піклування; сплати аліментів одним з батьків. Про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобов`язаний повідомити у десятиденний строк орган праці та соціального захисту населення. У разі, коли одержувачем навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на тимчасову допомогу та визначення її розміру, а також у разі неповідомлення або невчасного повідомлення про виникнення обставин, за яких виплата тимчасової допомоги припиняється, на наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через 12 місяців з місяця виявлення порушення (виникнення обставин). Згідно з пп. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» (далі - Постанова №264) на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 строк виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до органу соціального захисту населення. Згідно з п. 2 Постанови №264 орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів. Якщо за результатами проведеного перерахунку: - виявляється, що розмір отриманої допомоги був меншим, орган соціального захисту населення проводить доплату в розмірі різниці між перерахованим і виплаченим розміром допомоги; - не підтверджується право на отримання допомоги або її розмір буде меншим від виплаченої під час карантину допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю; встановлюють строки повернення коштів, які підлягають поверненню залежно від матеріального стану багатодітної сім`ї; повідомляють отримувачу допомоги про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Якщо отримувач допомоги протягом одного місяця з дати скасування карантину не подав заяви та необхідних документів, що не дає змоги провести перерахунок допомоги, органи соціального захисту населення вживають заходів, передбачених абзацами п`ятим - сьомим цього пункту. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем допомоги самостійно; за згодою отримувача допомоги у повному обсязі за рахунок наступних виплат допомоги; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат допомоги в розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення виплачених сум допомоги такі кошти стягуються у судовому порядку. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Виходячи із характеру та суті даного спору, вимог діючого законодавства, суд вважає, що обов`язковому доказуванню під час розгляду даної справи підлягає факт відсутності рахункової помилки позивача при виплаті допомоги відповідачці та недобросовісності (зловживань) з її боку. При цьому, за змістом приведених норм матеріального закону (як загального, так і спеціального) безпідставно набута соціальна допомога може бути стягнута лише за одночасної наявності обох вказаних умов. Наявність хоча б однієї з таких умов виключає можливість застосування загального правила. На правильне застосування вказаних норм звертав увагу Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17. Крім того, правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14), в силу чого, саме позивач повинен довести суду відсутність з його боку рахункової помилки при виплаті допомоги відповідачу та недобросовісність з її боку. Судом встановлено, що позивач, в порушення вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, не надав суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що при виплаті відповідачці тимчасової державної допомоги з 01.02.2021 по 31.12.2021 року, остання діяла недобросовісно, допустила будь-які зловживання, зокрема, свідомо, навмисно не повідомила (приховала) обставини, які впливають на призначення та виплату їй такої допомоги. Фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідачка при зверненні до Управління 02.09.2020 року в належній спосіб повідомила про склад своєї сім`ї та їх доходи за попередні шість місяців. Тимчасова державна допомога, її виплата та продовження виплати на час карантину у визначеному розмірі відповідала діючому на той час законодавству. При цьому, суд не вбачає в діях відповідачки при отриманні тимчасової державної допомоги жодних ознак недобросовісності, тобто що вона подала документи із неправдивими відомостями, або умисно не подала відомості про зміни у складі сім`ї, або приховала обставини, що впливали на виплату їй допомоги, внаслідок чого їй було надміру виплачену вказану допомогу. Як зазначено в п. 10 Порядку №189, у разі виникнення обставин, внаслідок яких виплата допомоги припиняється, отримувач допомоги повинен в десятиденний строк повідомити про такі обставини орган, що проводить виплату допомоги. В даному випадку, жодних підстав, передбачених п. 10 Порядку №189, для припинення виплати допомоги відповідачці та виникнення у неї обов`язку повідомити про ці обставини, позивачем не наведено та судом не встановлено. Позивачем не доведено виникнення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину, відповідно, й обов`язку одержувача повідомити про такі обставини орган соціального захисту населення. В силу положень Порядку №189, саме на уповноважених осіб органів соціального захисту населення покладається обов`язок перевірити надані особою документи, прийняти відповідне рішення і у випадку призначення (перерахунку) допомоги розрахувати її розмір у відповідності до вимог діючого законодавства. Продовження виплати допомоги на підставі постанови КМУ №264, у зв`язку з карантином, не виключає можливості органу соціального захисту населення зробити запит та отримати відомості про доходи осіб, необхідні для розрахунку допомоги та продовження її виплати. У рішенні ЄСПЛ від 26.04.2018 року суд звертав увагу, що у випадку, коли компетентний орган приймає рішення на користь заявника та продовжує здійснювати відповідні платежі, заявник має законні підстави припускати, що отримані платежі є юридично правильними. Також ЄСПЛ підкреслював, що з урахуванням того, що сума, яку отримувала заявниця, була достатньо скромною і витрачена на задоволення основних життєвих потреб, вимога до заявниці про відшкодування суми допомоги, виплаченої помилково компетентним органом, становить надмірний індивідуальний тягар для неї і свідчить про порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Також, як неодноразово зазначав ЄСПЛ (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», справі «Ґаші проти Хорватії», справі «Трґо проти Хорватії»), ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Отже, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності та проаналізувавши положення чинного законодавства з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку зі недоведеністю недобросовісності відповідача у отриманні надміру виплачених коштів. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed