Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

1.Стислий виклад вимог і заперечень учасників справи [PERSON] просить здійснити розподіл спільного майна подружжя, шляхом: - визнання права особистої власності за [PERSON] на: домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та транспортний засіб SUZUKI JIMNY, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова) [NUMBER] ; - визнання права особистої власності за [PERSON] на: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , автомобіль засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, реєстраційний номер [NUMBER] , автомобіль MERSEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] ; номер шасі (кузова) [NUMBER] ; 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІСМАРТ» (код ЄДРПОУ 40882193); - стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості належної їй 1/2 частки у спільному майні а також компенсації вартості частини проданого майна у загальному розмірі 4\~490 737,72 грн. Заперечуючи проти первісних вимог [PERSON] у зустрічної позовної заяви просить здійснити розподіл спільного майна подружжя , шляхом: - визнання право власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; із визнанням права власності на іншу частину за [PERSON] ; - визнання право власності на 1/2 частку земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ; із визнанням права власності на іншу частину за [PERSON] ; - визнання право власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; із визнанням права власності на іншу частину за [PERSON] ; - визнання права власності на 1/2 частину транспортного засобу SUZUKI JIMNY, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова) [NUMBER] ; із визнанням права власності на іншу частину за [PERSON] ; - визнання права власності на 1/2 частину транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, реєстраційний номер [NUMBER] ; із визнанням права власності на іншу 1/2 частину за [PERSON] ; - визнання права власності на 1/2 частину транспортного засобу MERSEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] ; номер шасі (кузова) [NUMBER] ; із визнанням права власності на іншу частину за [PERSON] ; - стягнення з [PERSON] грошової компенсації за відчуження транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2013 року випуску, номер шасі ( кузова) [NUMBER] , у вигляді 1/2 частини вартості у розмірі 362 760,51 грн; - припинення права власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . 2. Процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~Позовна заява [PERSON] надійшла до Київського районного суду м. Одеси 22.06.2022 року (т. 1 а/с 1 ) та оплачена судовим збором у розмірі 12 405,00 грн.(т. 1 а/с 129). \~ \~ \~ \~Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями \~ \~ \~ \~Київського районного суду м. Одеси від 22.06.2022 року головуючим визначено Луняченко В.О. ( т.1 а/с 122). Ухвалою від 23.06.2022 року позовна заява залишена без руху у звязку із відсутністю доказів сплати судового збору ( т.1 а/с 123). Після надання стороною позивача доказів сплати судового збору, суд, ухвалою від 07.07.2022 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження ( т.1 а/с 142 ). \~ \~ \~ \~21.09.2022 року представником [PERSON] подано відзив на позовні вимоги ( т.1 а/с 151 ) а також зустрічну позовну заяву ( т.1 а/с 164) , оплачену судовим збором у розмірі 12\~405,00 грн ( т.1 а/с 172). Заява про збільшення розміру позовних вимог подано представником [PERSON] 08.11.2022 року (т.2 а/с 92). \~ \~ \~ \~Також, 08.11.2022 року, представником [PERSON] подано заяву про зміну предмету зустрічної позовної заяви (т.2 а/с 1). \~ \~ \~ \~Відзив на заяву про зміну предмету зустрічної позовної заяви подано до суду 29.11.2022 року ( т.2 а/с 117). \~ \~ \~ \~ 01.12.2022 року представником [PERSON] подано відзив на заяву [PERSON] про зміну предмету позову ( т.2 а/с 120). \~ \~ \~ \~Відповідь представником [PERSON] на відзив на заяви про зміну предмета позову подано 15.12.2022 року ( т.2 а/с 140). Також 15.12.2022 року представником [PERSON] подано заява про зміну предмету позову ( т.2 а/с 144). Ухвалою від 02.03.2023 року відмовлено у клопотанні представника [PERSON] про забезпечення позову( т.2 а/с 206). 3. Фактичні обставини, встановлені судом З 27 червня 1997 року [PERSON] та [PERSON] знаходились у шлюбі, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської рай адміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 332. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.12.2022\~у справі №947/10841/22 ( набрало законної сили 17.01.2023 ) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Під час шлюбу подружжям було придбано наступне майно: - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , право власності на який зареєстровано за [PERSON] 28.02.2005 року, згідно Витягу про реєстрацію права власності (т.1 а/с 18,19); Висновком експерта №04/2022 від 21.02.2022 року оціночно-будівельного, земельно-будівельного експертного дослідження, проведеного на підставі звернення 11.01.2022 року [PERSON] експертом [PERSON] встановлена ринкова вартість житлового будинку , з надвірними спорудами , розташованого за адресою: [ADDRESS] , без урахування земельної ділянки у сумі 146\~353,00 доларів США а ринкова вартість земельної ділянці визначена у розмірі 110\~725,00 доларів США ( т.1 а/с 30). Висновком експерта судової оціночно-будівельної експертизи від 25.10.2022 року , проведеної за зверненням від 30.09.2022 року [PERSON] експертом [PERSON] ринкова вартість житлового будинку , з надвірними спорудами, розташованим за адресою: [ADDRESS] , складає 219\~610,00 доларів США ( т.2 а/с 12). - житловий будинок , з надвірними спорудами, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований За [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.2009 року , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., за р.8973 ( т.1 а/с 22); - транспортний засіб SUZUKI JIMMY, 2008 р/в., реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова) [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] 18.12.2020 року( т.1 а/с 24); згідно висновку експерта Ткач С.А. від 07.11.2022 року №31 середня ринкова вартість даного автомобіля , складає 301\~325,26 грн ( т.2 а/с 56); - транспортний засіб MERSEDEC-BENZ SPRINTER 316 CDI, 2011 р/в, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова) [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] 11.12.2020 року ( т.1 а/с 24); ), згідно висновку експерта Ткач С.А. від 02.11.2022 року №33 середня ринкова вартість даного автомобіля , складає 420\~904,59 грн ( т.2 а/с 71) та згідно висновку експерта №24-6080 транспортно-товарознавчої експертизи проведеної експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертизи О.Шпак ,від 08.01.2025 року ринкова вартість даного транспортного засобу на дату оцінки складає 119\~458.00 грн. - транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] 22.01.2013 року ( т.1 а/с 25), згідно висновку експерта Ткач С.А. від 02.11.2022 року №32 середня ринкова вартість даного автомобіля , складає 867\~109,16 грн ( т.2 а/с 62); Факт знаходження вказаного майна у спільної власності подружжя визнається сторонами, та у відповідності до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає додатковому доведенню. Земельна ділянка, площею 0, 0515 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS] , на якої розташовано будинок, з надвірними спорудами що є спільним майном подружжя, була отримана у власність [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №296196 від 20 грудня 2005 року на підставі рішення Одеської міської ради від 21 квітня 2005 року №3946-IV, у порядку приватизації ( т.1 а/с 20), що не заперечується сторонами. Також 11.01.2014, у період шлюбу, подружжям був придбаний транспортний засіб MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2013 року випуску, номер шасі ( кузова) [NUMBER] , право власності на який було перереєстровано 02.09.2021 року на ім`я [PERSON] ( т.1 а/с 187) на підставі договору купівлі-продажу укладеному 02.09.2021 року у ТСЦ №5152 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області ( т.2 а/с 89).. Згідно висновку експерта Ткач С.А. від 02.11.2022 року №34 середня ринкова вартість даного автомобіля , складає725\~521,02 грн ( т.2 а/с 78). Згідно нотаріально посвідченої заяви від 26.10.2021 року [PERSON] надав згоду [PERSON] на продаж вказаного транспортного засобу за ціну та умовах на розсуд дружини, та зазначив що з діями дружини, які відповідають інтересам сім`ї, повністю згоден та не має заперечень проти оформлення договору купівлі-продажу зазначеного вище рухового майна ( т.1 а/с 188). Згідно нотаріально посвідченої заяви від 05.08..2022 року [PERSON] скасував свою заяву про надання згоди [PERSON] на продаж транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2013 р/в ( т.2 а/с 86). Згідно витягу з Опендатабот ( відкритої інформації з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України) з Товариства з обмеженою відповідальністю « ВІП-ХАУС» ( код ЄДРПОУ 31677252) , статутний капітал якого 550\~000 грн., 30.08.2021 року було видалений засновник [PERSON] ( т.1 а/с 85). Згідно договору купівлі-продажу частки у статутному фонді ( капіталі) ТОВ «ВІП-ХАУС» від 27.08.2021 року [PERSON] передав [PERSON] , належну продавцю частку у статутному капіталі , розміром 12,5% вартістю 68\~750 грн ( т.1 а/с 160). Згідно витягу з Опендатабот, на 19.06.2022 року, єдиним засновником та бенефіціаром ТОВ «ЛІСМАРТ» (код ЄДРПОУ 40882193), статутний внесок якого 10\~000 грн., є [PERSON] ( т.1 а/с 90). Згідно витягу з Опендатабот, 05.10.2021 року засновано ТОВ «ФАНМАРКЕТ+» ( код ЄДРПОУ 44615525) статутний капітал 100\~000 грн. , власником та бенефіціаром якого зазначено [PERSON] ( т.1 а/с 92), яке, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.10.2023 року змінили назву на ТОВ « СЕПТІЛАЙТ КОРП» , єдиним учасником якого є [PERSON] ( т.3 а/с 210). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.10.2023 року засновниками ТОВ «ФАНМАРКЕТ» ( він ж «ОФІС МЕХАНІКУС» ( код ЄДРПОУ 39419126), з розміром статутного капіталу 5000 000 грн., є ТОВ « КАНО СТРОЙ» , а кінцевим бенефіціаром [PERSON] (т.3 а/с 201). Висновком експерта №04/2022 від 21.02.2022 року оціночно-будівельного, земельно-будівельного експертного дослідження, проведеного на підставі звернення 11.01.2022 року [PERSON] експертом [PERSON] встановлена ринкова вартість житлового будинку , з надвірними спорудами , розташованого за адресою: [ADDRESS] , без урахування земельної ділянки у сумі 146\~353,00 доларів США а ринкова вартість земельної ділянці визначена у розмірі 110\~725,00 доларів США ( т.1 а/с 30). Висновком експерта судової оціночно-будівельної експертизи від 25.10.2022 року , проведеної за зверненням від 30.09.2022 року [PERSON] експертом [PERSON] ринкова вартість житлового будинку , з надвірними спорудами, розташованим за адресою: [ADDRESS] , складає 219\~610,00 доларів США ( т.2 а/с 12). Висновком експерта №05/2022 від 21.02.2022 року оціночно-будівельного дослідження, проведеного на підставі звернення 11.01.2022 року [PERSON] експертом [PERSON] встановлена ринкова вартість житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 118\~306,00 доларів США ( т.1 а/с 60). Висновком експерта судової оціночно-будівельної експертизи від 25.10.2022 року, проведеної за зверненням від 30.09.2022 року [PERSON] експертом [PERSON] ринкова вартість житлового будинку , з надвірними спорудами, розташованим за адресою: [ADDRESS] , складає 92\~016,00 доларів США ( т.2 а/с 34). Згідно відповіді відділу контролю за обігом зброї Головного Управління Національної поліції в Одеській області від 11.11.2022 року на ухвалу суду від 09.11.2022 року [PERSON] було зафіксовано власником двох пристроїв травматичної дії марки ПСМР №3199 (втрачено власником 14.12.2020 року) та марки ПМР Х2І424 ( перереєстровано на підставі договору дарування 18.01.2017 року); двох мисливських нарізних карабінів марки Remington 700SPS», калібр [NUMBER] Win серія [NUMBER] та «Steyr Mannlicher AUG» калібр 223 Rem, № [NUMBER] ( направлені на реалізацію 10.06.2022 року магазин «Три стволи); та двох мисливських гладкоствольних рушниць марок «Hatsan Escort» калібр 12, № [NUMBER] та «Benelli M4» калібр [NUMBER] , серія [NUMBER] , № [NUMBER] ( направлені на реалізацію 08.07.2022 року магазин « Три стволи» ( т.2 а/с 115). Згідно відповіді від 20.12.2022 року ФОП [PERSON] ( магазин зброї « 3 ствола» ) відповіли що [INFO] [PERSON] звернувся до магазину та здав на реалізацію належну йому зброї у вигляді: двох мисливських нарізних карабінів марки Remington 700SPS», калібр [NUMBER] серія [NUMBER] та «Steyr Mannlicher AUG» калібр 223 Rem, № [NUMBER] ) ; та двох мисливських гладкоствольних рушниць марок «Hatsan Escort» калібр 12, № [NUMBER] та «Benelli M4» калібр 12, серія Y, № [NUMBER] , з яких 02.11.2022 року мисливська рушниця «Hatsan Escort» за домовленістю сторін реалізована за ціною 5500 грн., а [INFO] мисливський нарізний карабін «Steyr Mannlicher AUG» реалізований, за домовленістю сторін, за ціною 40\~000 грн ( т.2 а/с 172). Також згідно довідок магазина « 3 стволи» 04.08.2016 року через магазин було реалізовано травматичний пістолет ПСМ-Р , 9 мм, серії [NUMBER] та 05.09.2016 року реалізовано травматичний пістолет ПМР, 9 мм, ХКИГ №1424 ( т.2 а/с 178,179). Згідно наданою [PERSON] довідки від магазина « 3 стволи» [INFO] було реалізовано нарізний карабін марки «Remington 700SPS», калібр 308 Win серія [NUMBER] та мисливська гладко ствольна рушниця «Benelli M4» калібр 12, серія [NUMBER] , № [NUMBER] ( т.2 а/с 200). Висновком експерта судової товарознавчої експертизи №694 від 21.11.2023 року, складеного на ухвалу суду експертом Радзієвською О.О. визначена ринкова вартість: - травматичного пістолету ПМР-М, 9 мм, № [NUMBER] 22\~400,90 грн; - травматичного пістолету ПСМ-Р, 9 мм, №3199 28\~917 грн; мисливського нарізного карабіну марки «Remington\~700SPS»\~-\~49\~517,88\~грн;\~-\~мисливського нарізного\~карабіну марки\~ «Steyr\~Mannlicher\~AUG»\~ -\~61\~079,\~73\~грн;\~мисливської гладкоствольної\~рушниці марки\~«Hatsan\~Escort»\~-\~9\~684,33\~грн;\~мисливського нарізного\~карабіну «Benelli\~M4»\~ -\~117060,30\~грн ( т.4 а/с 90). Згідно звіту приватного підприємства «Оціночна компанія «АПЕКС» від 21.06.2023 року ринкова вартість ТОВ « ЛІСМАРТ» з урахуванням вартості 14 одиниць, що обліковується на балансі підприємства, складає 163\~207 грн. ( т. 3 а/с 91). Згідно висновку експерта №23-1850 судово-економічної експертизи від 30.07.2024 року , проведеної експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Шевчук Л.О., на виконання ухвали суду від 02.03.2023 року , не надається за можливе документально обґрунтувати ринкову вартість части учасника [PERSON] на момент відчуження у ТОВ « ВІН-ХАУС» станом на 30.08.2021, у ТОВ « СЕПТІЛАЙТ КОРП» станом на 29.07.2022 , у ТОВ « ОФІС МЕХАНІКУС» станом на 15.12.2021. а також не надається за можливе документально обґрунтувати ринкову вартість частки [PERSON] у ТОВ « ЛІСМАРТ» ( т.5 а/с 21). 4. Норми права , якими визначений порядок розгляду цивільної справи Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Подібні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17. Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (Постанова ВС від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц) 5. Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою аргументів сторін та досліджених судом доказів та застосування до спірних правовідносин відповідних норм права Правовідносини пов`язані із поділом спільного майна подружжя врегульовані Сімейним кодексом України ( далі СК України ) та Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ). У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя у судовому порядку у разі оспорювання ним поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження\~\~\~\~ № 14-325цс18). Отже, у сімейному законодавстві України встановлено спростовну презумпцію спільності майна подружжя, яка полягає у тому, що майно, набуте за час шлюбу, вважається об`єктом права спільної сумісної власності (виключення зазначені у статті 57 СК України), допоки одним із подружжя, який це заперечує, не доведено інше. За змістом статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя (частини перша, друга статті 65 СК України). Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України). Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). Аналогічні норми містить частина друга статті 372 ЦК України. Як визначено у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 359/441/20 системне тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, належить подружжю з моменту його набуття, незалежно від того, за ким із подружжя здійснена реєстрація права. До складу майна, що підлягає поділу, входить як майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, так і те, що знаходиться у третіх осіб. Разом з тим при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. При поділі майна подружжя шляхом визначення часток кожного із подружжя майно відбувається зміна режиму права спільної власності - зі спільної сумісної власності на спільну часткову власність. Таким чином, вирішуючи спори між подружжям про поділ майна, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Враховуючи як презумпцію спільності майна , набутого подружжям під час шлюбу так і позицію сторін, судом визначається встановленим факт того що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок, з надвірними спорудами, за адресою: [ADDRESS] ; транспортні засоби SUZUKI JIMMY, реєстраційний номер [NUMBER] а також TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, реєстраційний номер [NUMBER] та MERSEDEC-BENZ SPRINTER 316 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] ; , яки на момент розгляду справи знаходяться у власності подружжя , є їх спільною власністю подружжя із рівними частками кожного з них. При розподілі спільного майна судом враховується що сторонами не було узгоджені частки яки могли б бути виділені як окремі об`єкти кожному з подружжя, без необхідності стягнення компенсації з одного з подружжя, та відсутні згоди на виплати вказаної компенсаційною різниці, тому суд , виходячи з рівності кожної з подружжя вирішує здійснити розподіл вказаного майна шляхом визнання право власності кожного з подружжя на 1/2 частину вказаного майна. При здійснені вказаного розподілу судом враховується правова позиція Верховного Суду , яка зазначена у постанові від 19.11.2020 року у справі № 686/9580/16-ц, згідно якої : « Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня\~\~\~\~\~2010 року № 2) земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частиною першою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною четвертою статті 120 ЗК України визначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Отже, аналіз вказаних норм права свідчить про те, що перехід права власності на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості, що відповідає принципу «superficies solo cedit» збудоване на землі слідує за нею. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість». Таким чином, земельна ділянка, площею 0, 0515 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS] , на якої розташовано будинок, з надвірними спорудами що є спільним майном подружжя, незважаючи на те що була отримана [PERSON] у приватизацію та вважається її особистою власністю, під час розподілу житлового будинку розташованого на вказаної земельної ділянці, також підлягає розподілу відповідно до часток отриманих кожним з подружжя, враховуючи принцип «superficies solo cedit» збудоване на землі слідує за нею. Водночас, вимоги [PERSON] про права власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS] , на думку суду не відповідають змісту наявних правовідносин, так як питання припинення спільної сумісної або часткової власності врегульовано ст. 346 ЦК України та у відповідності до вимог 364, 365,370 ЦК України застосовується лише у випадках виділу частки або викупу долі співвласника. Що стосується припинення права спільної сумісної власності у разі поділу майна подружжя, відповідно до вимог ч.3 ст. 372 ЦК України то у даному випадку зазначені положення не можуть бути прийнятими , так як зазначена земельна ділянка не є спільним майном подружжя, а її розподіл здійснено лише у звязку із розподілом між співвласниками будинку який збудовано на цієї земельної ділянці. Що стосується ТОВ «ЛІСМАРТ» (код ЄДРПОУ 40882193) то суд при його розподілі визначає вартість цього майна, враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду зазначений у постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 760/20948/16-ц, згідно якого: «у\~разі внесення одним із подружжя як вкладу у статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю коштів, які є спільною сумісною власністю, вказане товариство стає їх власником. Натомість особа, яка внесла вклад у статутний капітал товариства набуває право на частку учасника цього товариства. Інший з подружжя, який був співвласником коштів, внесених у статутний капітал товариства з метою захисту свого права при поділі їх спільного сумісного майна набуває право\~вимагати виплати половини вартості частки члена подружжя у статутному капіталі.\~Суд виходить з презумпції про те, що вартість частки у статутному капіталі відповідає розміру внеску, якщо тільки сторона, яка стверджує про зміну цієї вартості на час розгляду справи, не доведе, що вартість частки змінилась (зросла або внаслідок звичайної діяльності товариства зменшилась)». Враховуючи наявність висновку експертизи, стосовно неможливості встановлення ринкової вартості частки [PERSON] у ТОВ « ЛІСМАРТ» розподілу підлягає внесок у статутний фонд, який визначений у сумі 10\~000 грн., а тому на користь [PERSON] суд стягує половину вказаної суми. При розгляді вказаної справи судом встановлюється неможливість , згідно висновку експертизи, встановлення вартості частки у підприємствах ТОВ «ВІП-ХАУС» ( код ЄДРПОУ 31677252), ТОВ «ФІНМАРКЕТ+» ( код ЄДРПОУ 44615525) яке у подальшому змінило назву на ТОВ « СЕПТІЛАЙТ КОРП» та ТОВ «ФАНМАРКЕТ» ( код ЄДРПОУ 39419126), а тому вважає недоведеними вимоги [PERSON] про стягнення вартості , згідно власного розрахунку сторони на підставі витребуваних судом балансових відомостей вказаних підприємств, так як вказаний розрахунок не доведений належними та допустимими доказами та його підрахунок , фактично, має обґрунтуванням припущення сторони, що у відповідності до вимог ч.6 ст. 81 ЦПК України не можу прийматись судом як обґрунтоване доказування. Судом приймається до уваги що вогнепальна зброя, а саме два мисливських нарізні карабіни марки Remington 700SPS», калібр [NUMBER] Win серія [NUMBER] та марки «Steyr Mannlicher AUG» калібр [NUMBER] , № [NUMBER] ) а також дві мисливськї гладкоствольні рушниці марки «Hatsan Escort» калібр 12, № [NUMBER] та марки «Benelli M4» калібр 12, серія Y, № [NUMBER] , були передані [PERSON] на реалізацію до магазину « 3 стволи» [INFO] , тобто вже після звернення 22.06.2022 року [PERSON] до суду щодо розподілу спільного майна подружжя, і хоча у первісному позові не ставилось питання про розподіл саме цього майна. Суд вважає несприятливим пояснення сторони [PERSON] щодо передання вказаного майна для реалізації під час шлюбу а тому дії в інтересах сім`ї. При визначенні вартості вказаного майна, суд критично ставиться до заявлених стороною [PERSON] запереченнях стосовно експертного висновку та пропозиції прийняти вя кості дійсної вартості майна варитись за яку зброя була продана, так як відсутні докази узгодження між подружжями вартості цього майна до його реалізації а тому узгоджена вартість зброї між продавцем та покупцем не можу бути прийнята судом як дійсна. Щодо прийняття в якості оцінки вартості вогнепальної зброї вартість наведену експертом то судом приймається до уваги відсутність іншої експертної оцінки цього майна з боку [PERSON] та відсутність обґрунтованості того що узгоджена із покупцем ціна була саме ринковою. Також судом приймається до уваги що реалізація транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2013 року випуску , було здійснено [PERSON] 02.09.2021 року а заяву [PERSON] про згоду на реалізацію транспортного засобу було надано 26.10.2022 року, тобто через більш ніж місяць , і за змістом заяви не вбачається що заява надана на вже здійснене відчуження, а тому суд приходить до висновку що вказана заява не можу бути прийнята судом як так що стосується згоди саме на продаж транспортного засобу яке відбулось 02.09.2021 року. Більш того вказані обставини дають змогу суду вважати більш переконливими твердження [PERSON] про таємне, без його згоди, здійснення відчуження вказаного транспортного засобу та відсутність доказів що вказане відчуження було здійснено в інтересах сім`ї частиною якої був [PERSON] . Питання моральної складової вказаного спору, пов`язаного із відчуженням спільного майна подружжя власному сину , не входить до предмету спору, та суд не надає цьому жодної оцінки. Щодо прийняття в якості оцінки вартості вказаного транспортного засобу вартість наведену експертом то судом приймається до уваги відсутність іншої експертної оцінки цього майна з боку [PERSON] та відсутність доказів відчуження вказаного майна за іншою ціною яка на той час відповідала ринкової. Водночас травматичні пістолети марки ПСМР №3199 та марки ПМР Х2І424 , з наявних доказів були відчужені що у період 2016 року , задовго до виникнення питання про поділ спільного майна, тому на думку суду, не входять до предмета майна яке підлягає розподілу, у тому числі шляхом стягнення компенсації їх вартості. При остаточному вирішенні розподілу спільного майна та стягнення вартості частки проданого, без згоди та не в інтересах сім`ї, майна судом враховуються вимоги ст.264, 265 ЦПК України про питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення та зміст рішення суду, та у відповідності до положень ч. 11 ст. 265 ЦПК України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, який присуджено більшу грошову суму. 6.Розподіл судових витрат \~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ). Частиною восьмою статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підставі викладеного та

Outcome: partial