Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

20.12.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, посилаючись на те, що вона 15.10.2010 року уклала шлюб із [PERSON] . За час перебування у шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] та 28.08.2024 року при виконанні бойового завдання поблизу н. п. Новоградівка Донецької області зник безвісти. 31.10.2024 року вона звернулася до ЦНАП м. Львова із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , однак у наданні цієї адміністративної послуги їй було відмовлено із покликанням на пункт 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМУ від 07.02.2022 року № 265. Поряд з цим, отримати згоду батька на даний час неможливо. Просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , за зареєстрованою адресою її місця проживання - [ADDRESS] , без згоди батька. Ухвалою судді від 23.12.2024 року позовну заяву залишено без руху, надавши позивачці строк у десять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків. 31.12.2024 року недоліки позовної заяви представником позивачки [PERSON] адвокатом Цімурою Я.В. усунуто. Ухвалою судді від 03.01.2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10 годину 00 хвилин 27.01.2025 року. Ухвалою суду від 27.01.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 14 годину 30 хвилин 27.02.2025 року. Ухвалою суду від 27.02.2025 року судове засідання відкладено на 14 годину 30 хвилин 24.03.2025 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 24.03.2025 року до суду надійшла заява від представника позивачки [PERSON] - адвоката Цімури Я.В., в якій він просив розгляд справи повести без його участі та без участі позивачки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі і через оголошення на офіційному веб сайті Судової влади. Представник третьої особи - Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в особі Відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 27.01.2025 року до суду надійшов лист за підписом [PERSON] , в якому він просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Суд встановив, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого 26.10.2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.11). 31.10.2024 року позивачка [PERSON] звернулася до органу реєстрації - Сихівської районної адміністрації із заявою №33415/24-С про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою реєстрації матері, а саме: [ADDRESS] (а. с.18). Адміністратор Центру надання адміністративних послуг Львівської міської ради - Юр Л.С., прийнявши вищевказану заяву позивачки, 01.11.2024 року прийняла рішення про відмову в задоволенні такої заяви в зв`язку з відсутністю рішення суду про визнання батька безвісти зниклим (а. с. 19). Суд також встановив, що батьки дитини [PERSON] , [INFO] зареєстровані за різними адресами проживання. Зокрема, батько дитини [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Адреса місця реєстрації матері дитини [PERSON] - [ADDRESS] (а. с. 13). Згідно сповіщення сім`ї №136 від 02.09.2024 року, виданого [INFO] , солдат [PERSON] , [INFO] , при виконанні бойового завдання, поблизу н.п. Новоградівка Донецької області 28.08.2024 року зник безвісти (а.с.16). Згідно з ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників (ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Відповідно до шостого абзацу підпункту 6 пункту 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 (далі по тексу - Правила) в разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). За змістом з п. 26 Правил у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію його прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають до задоволення. Таким чином, суд, виходячи з пріоритетності інтересів дитини, їх найкращого забезпечення, а також враховуючи визначений нормативно-правовим актом порядок реєстрації місця проживання дітей до 14 років, дійшов висновку про задоволення позову. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки судового збору в розмірі 1211,20 гривень. А тому,

Outcome: approved