Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У жовтні 2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] , у якій позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму майнової шкоди у розмірі 499750 грн., а також вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відшкодував потерпілому завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП, що підтверджується відповідними квитанціями, а тому, у даному разі, враховуючи, що відповідальність винуватця ДТП не була застрахована у встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач має право звернутися до суду з відповідним позовом. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 31.10.2024 року справу №947/34868/24 передано за підсудністю до Малиновського районного суду міста Одеси. 04.12.2024 року справа №947/34868/24 надійшла до Малиновського районного суду міста Одеси. Після надходження справи, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. 05.12.2024 року справа надійшла у провадження судді Шевчук Н.О. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 05.12.2024 року у справі №947/34868/24 було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засіданні з викликом сторін. Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства не є перешкодою для розгляду справи за наявними у ній матеріалами. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 20.01.2025 року у даній справі підготовче провадження було закрите та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив щодо підтримання позовних вимог та відсутності заперечень проти ухвалення заочного рішення по справі, яке судом розглянуте та задоволене. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин. Про час та місце розгляду справи відповідач був сповіщений належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями наявними у матеріалах справи (відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК), які направлялися на адресу відповідача, з огляду на що, суд приходить до переконання про можливість розглянути справу за відсутності відповідача, згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалити заочне рішення. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку. Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Малиновського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Отже, суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі письмових матеріалів. Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про наявність підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] у повному обсязі, враховуючи таке. Фактичні обставини, встановлені судом 16.12.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» ( далі ПрАТ «СК`Арсенал Страхування») та ТОВ Бест Лізинг було укладено договір страхування наземного транспорту № 798/22-Т/ЦЗ, згідно якого ПрАТ «СК`Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Тойота», д/н [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 04.10.2023 року у м. Одесі по вул. Пестеля, 13 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Тойота», д/н [NUMBER] та автомобіля «Хюндай» д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що підтверджується постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 06.11.2023 року по справі 521/24397/23, відповідно до якої [PERSON] було визнано винним. На момент настання ДТП цивільно правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , станом на момент ДТП\~04.10.2023 року, цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «Тойота», д/н [NUMBER] , була застрахована в ТОВ Бест Лізинг. 04.10.2023\~року,\~ [PERSON] \~своєчасно звернувся\~до ТОВ\~Бест Лізинг\~ із заявою про ДТП від 04.10.2023 року. Згідно розрахунку страхового відшкодування від 04.12.2023 року страхова сума відповідно до договору № 798/22-Т/ЦЗ від 16.12.2022 року склала 1\~422\~300 грн., вартість придатних залишків технічного засобу склала 922\~550 грн. Відповідно до страхового акту № 006.02393623-1 від 21.12.2023 року сума страхового відшкодування склала 499\~750 грн. Згідно до Звіту №53890 від 27.11.2023 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Тойота», д/н [NUMBER] складає 1033251 грн. 70 коп., а ринкова вартість даного автомобіля до ДТП 1422300 грн. Відповідно до умов договору ( п.27.8, 31.5) транспортний засіб «Тойота», д/н [NUMBER] вважається фактично знищеним. В даному випадку потерпілій особі відшкодовується різниця між вартістю автомобіля до ДТП і після ДТП. Відповідно до онлайн аукціону вартість автомобіля після ДТП склала 922550 грн. Таким чином, розмір страхового відшкодування склав 499750 грн. (1422300-922550). На підставі умов договору, ПрАТ «СК`Арсенал Страхування» відшкодувало потерпілій особі 499750 грн. З урахуванням\~викладеного, оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Хюндай» д/н [NUMBER] , не була застрахована, ПрАТ «СК`Арсенал Страхування» звернулося до відповідача про відшкодування шкоди. Відповідач обставини зазначені у позові не спростував, не надав жодних заяв, клопотань на підтвердження неправомірності доводів позивача, не надав суду контррозрахунку. Також, інших письмових доказів стосовно спірних правовідносин, які виникли між сторонами, матеріали справи не містять. Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в порядку відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 16, 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування»). Згідно із ч. 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдану шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Отже, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Отже, враховуючи наведене, оскільки ПрАТ «СК» Арсенал Страхування» відшкодувало збитки потерпілій особі відповідно до страхового акту № 006.02393623-1 від 21.12.2023 року, то сума страхового відшкодування підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 499\~750 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 7496 грн. 25 коп. На підставі викладеного,\~

Outcome: approved