Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Короткий опис справи. Позивач через свого представника 27.08.2024 року через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом у якому просить суд: - стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь АТ «ПУМБ» (код ЄДРПОУ 14282829; вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070) заборгованість у сумі 63 644 (шістдесят три тисячі шістсот сорок чотири гривень) 07 копійок. - стягнути з [PERSON] витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) грн 40 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач не виконує умови кредитного договору у зв`язку з чим має заборгованість перед банком у зазначеній сумі. Представник позивача звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Процесуальні дії по справі. Протоколом автоматизованого розполіду судової справи між суддями 28.08.2024 судд Ярощук О.В. визначено головуючою суддею (а.с.46). Суддею 16.10.2024 винесено ухвалу про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін (а.с.50-51). Щодо належного повідомлення відповідача. Із метою належного повідомлення відповідача щодо наявного цивільного провадження стосовно неї, судом 04.09.2024 скеровано запит до Департаменту адміністратвиних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Судом відповіді не отримано. Суд 30.09.2024 повторно скерував запит до Департаменту адміністратвиних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Відповідно до\~відповіді Департаменту\~від 15.10.2024\~відповідач має\~зареєстроване місце\~проживання:\~ [ADDRESS] ) з 10.10.2018 року (а.с.49). Суд у судові засідання тричі викликав відповідача: \~ \~ \~ \~-ухвалою суду про відкриття провадження у справі та призначення судового засідання на 27.11.2024 (а.с.50-51); \~ \~ \~ \~-повісткою про виклик від від 23.10.2024 про виклик на 27.11.2024 (а.с.53; -повісткою про виклик від 25.10.2024 про виклик на 10.02.2025(а.с.59); -повісткою про виклик від 12.02.2024 про виклик на 25.03.2025(а.с.65). \~ \~ \~ \~ Рекомендовані повідомлення повернулися до суду (а.с.62, 68). Окрім того, судом розміщено публікацію на веб-сторінці Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська повістку про виклик відповідача у судове засідання (а.с.55, 61, 67). Тобто суд вжив доступні і розумні заходи для повідомлення [PERSON] щодо розгляду справи, яка стосується її безпосередньо. Хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему. Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів. Суд виходить із того, що відповідач хоч і не отримав кореспонденцію, надіслану йому неодноразово судом за місцем реєстрації, само по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для того, щоб стверджувати про те, що права відповідача за статтею 6 § 1 Конвенції могли були порушені. Окрім того, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). На підставі ч. 8 ст.\~179, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України, у зв`язку із тим, що відповідач, повідомлений належним чином про судове засідання, не з`явився до суду і не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву та представник позивача висловив згоду на заочне вирішення справи, суд ухвалив здійснити заочний розгляд і вирішення справи на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено. Між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 15.12.2017 укладено кредитний договір №200936029601, шляхом підписання [PERSON] заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що підтверджується особистим підписом відповідача. Підписанням вказаної заяви [PERSON] підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті банку. Згідно вказаної заяви, [PERSON] просила відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку, встановити кредитний ліміт у сумі 10 000 грн., реальна річна процентна ставка складає 59,59 % (а.с.9 зворотня). Крім того, відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту за договором [PERSON] було неодноразово збільшено кредитний ліміт, який станом на 29.06.2021 становив 41\~514,56 грн (а.с.24 зворотня). Відповідач отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, однак своєчасно не сплатила позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с.25-27). Також встановлено, що відповідач користувалася отриманими кредитними коштами і здійснювала періодичне погашення кредиту, що підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості, а саме вносила платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту (а.с.28-38). Згідно розрахунку заборгованості за договором №200936029601 від 15.12.2017, який укладено між позивачем та [PERSON] , відповідач користувалася кредитними коштами та має заборгованість перед позивачем за наданим кредитом, яка станом на 01.07.2024 становить 63\~644,07 грн, та складається із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 39\~452,82 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 24\~191,25 грн (а.с.25-27). Позивачем 02.07.2024 було надіслано відповідачу [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) про необхідність усунення порушення виконання зобов`язання, однак у встановлений строк заборгованість відповідачем погашена не була (а.с.22). Релевантне законодавство. Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Вимогами ч. 1 ст.1056-1ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Як вбачається із положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із вимогами ст. ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Статтею 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновки суду Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. У вказаній справі відповідач [PERSON] доводи, викладені у позовній заяві щодо неналежного виконання нею взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, не спростувала. У судове засідання з розгляду справи відповідач тричі не з`явилася, відзиву на позовну заяву суду не надала, розрахунок позивача належними та допустимими доказами не спростувала. За таких обставин, суд вважає, що позивач довів обставини, які свідчать про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який відповідачем не спростовано, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн., сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved