Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія довідки старости Нагірненського старостинського округу №7 Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району від 15.03.2024р. про склад сім`ї [PERSON] на день його смерті; копія заповіту [PERSON] від 22.10.2022р., оформленого на ім`я [PERSON] ; копія державного акту серії І-ОД №057424 від 18.07.2003р. на право приватної власності на землю земельну ділянку площею 4,20 га, розташовану на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] ), виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія державного акту серії ЯЛ №787352 від 06.08.2012р. на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 2,7561 га із кадастровим номером 5124182400:01:005:0060, розташовану на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] (за межами населеного пункту)), виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія державного акту серії ЯИ №127935 від 05.05.2010р. на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 0,50 га із кадастровим номером 5124182400:01:005:0273, розташовану на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділену для ведення особистого селянського господарства; копія витягу від 30.06.2021р. з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо земельної ділянки площею 0,7498 га із кадастровим номером 5124182400:01:007:0495, розташованої на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія витягу від 30.06.2021р. з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо земельної ділянки площею 0,7497 га із кадастровим номером 5124182400:01:007:0494, розташованої на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія витягу від 30.06.2021р. з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо земельної ділянки площею 0,7497 га із кадастровим номером 5124182400:01:007:0496, розташованої на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2001р. щодо права на земельну частку (пай) у КСП «Ренійське» с.Нагірне Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області розміром 4,10 в умовних кадастрових га згідно сертифікату серії ОД №0291606 від 20.02.1998р. на право на земельну частку (пай); копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.11.2024р.; копія повного витягу від 20.02.2025р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про народження позивача; відповідь завідувачки Ренійської держнотконтори від 07.03.2025р.; копія заяви [PERSON] від 15.03.2024р. про прийняття спадщини за заповітом; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 06.03.2025р. (дата заведення спадкової справи 26.03.2024р.). Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі був призначений спадкоємцем за заповітом [PERSON] , відповідач являється сином нині померлого. За життя [PERSON] належало майно: -земельна ділянка площею 4,20 га, розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] ), виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії І-ОД №057424 від 18.07.2003р. на право приватної власності на землю; -земельна ділянка площею 2,7561 га із кадастровим номером 5124182400:01:005:0060, розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] (за межами населеного пункту)), виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії ЯЛ №787352 від 06.08.2012р. на право власності на земельну ділянку; -земельна ділянка площею 0,50 га із кадастровим номером 5124182400:01:005:0273, розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділена для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту серії ЯИ №127935 від 05.05.2010р. на право власності на земельну ділянку; -земельна ділянка площею 0,7498 га із кадастровим номером 5124182400:01:007:0495, розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (витяг від 30.06.2021р. з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності); -земельна ділянка площею 0,7497 га із кадастровим номером 5124182400:01:007:0494, розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (витяг від 30.06.2021р. з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності); -земельна ділянка площею 0,7497 га із кадастровим номером 5124182400:01:007:0496, розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (витяг від 30.06.2021р. з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності); - частина права на земельну частку (пай) у КСП «Ренійське» с.Нагірне Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області розміром 4,10 в умовних кадастрових га згідно сертифікату серії ОД №0291606 від 20.02.1998р. на право на земельну частку (пай) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2001р. На випадок смерті [PERSON] розпорядився належним йому майном, 22.10.2022р. склав заповіт на ім`я позивача, [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за заповітом. Про це свідчить його заява від 15.03.2024р. про прийняття спадщини, подана нотаріусу. Проте, незважаючи на своєчасне звернення позивача за прийняттям спадщини, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в нього відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. Відповідач у справі спадщину не прийняв, на неї не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформив позивач. У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані земельні ділянки, про що 14.11.2024р. нотаріусом було\~ винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи позивач надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса. Отже, після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельні ділянки, частину земельної частки (паю), як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином,\~ позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою\~ не визнана, відповідач на неї не претендує. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах, суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначив позивач, після смерті [PERSON] у нього були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач також не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину юридично, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у подачі ним заяви про прийняття спадщини, його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на земельні ділянки, розпорядження щодо їх цільового використовування тощо). Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подав заяву про прийняття спадщини, прийняв її за заповітом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на земельні ділянки та на частину земельної частки (паю) з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved