Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача,\~Сироватка С.В., в інтересах позивача звернулася в суд з позовом до [PERSON] ,\~про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 28.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та [PERSON] ,\~було укладено Договір позики № 3984937, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів, сплатити проценти та всі інші платежі пов`язані з виконанням Договору. Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. 02.11.2022 року ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ ««Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір факторингу №02-11/2022, згідно договору, ТОВ ««Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «МАНІФОЮ», включно і до [PERSON] , за кредитним договором № 3984937 від 28.01.2022 року. Вказує, що станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 20256,60 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту: 3500 гривень, заборгованість за відсотками: 16756,60 грн. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] ,\~заборгованість за кредитним договором № 3984937 від 28.01.2022 року в розмірі 20256,6 грн., а також судові витрати. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача, попередньо подала до суду клопотання, у якому зазначила, що підтримує позов в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи, просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку. У відповідності до ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України\~слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого позивач позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за цим договором. Судом встановлено, що згідно Договору позики № 3984937 від 28.01.2022 року, 28.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та [PERSON] ,\~було укладено договір сумою позики на 3500 гривень, строком до 12 лютого 2022 року ( 15 днів) та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором j38690, який введено позичальником 28.01.2022 року (а.с.19-23). Згідно копії довідки про ідентифікацію вбачається, що відповідач підписав договір одноразовим ідентифікатором j38690 (а.с.28). Згідно розрахунку заборгованості за Договором позики, станом на 02.11.2022 року, вбачається, що загальна заборгованість становить 20256,6 грн., а саме: заборгованість за сумою позики: 3500 грн., заборгованість за процентами: 16756,6 грн. Згідно копії Договору факторингу № 02-11/2022 від 02 листопада 2022 року, а саме відступлення прав вимоги, між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», вбачається, що ТОВ «МАНІФОЮ» відступає ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.29-34). Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 02-11/2022 від 02.11.2022, вбачається, що до даного реєстру входить [PERSON] , за кредитним договором №3984937 від 28.01.2022 року з загальною сумою заборгованості 20256,60 грн. (а.с.35). Також з копії досудової вимоги від 08.11.2024 року вбачається, що позивач звертався до відповідача з вимогою добровільного погашення боргу (а.с.39). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК України).\~Ст. 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджено договором позики № 3984937 від 28.01.2022, підписаним відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором j38690 (а.с.19-23), паспортом позики (а.с.17-18), розрахунком за договором позики №3984937 від 28 січня 2022 року (а.с.24-25), з наведених копій документів вбачається, що сторонами належним чином були узгоджені істотні умови договору, розмір відсотків та порядок повернення кредиту, однак дані умови, порушено відповідачем. Відповідно до\~ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Згідно ч.3\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Вказаний кредитний договір укладений шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи, Договір позики № 3984937 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов. Оскільки відповідач не виконує умов кредитного договору, та враховуючи те, що укладено Договір факторингу № 02-11/2022 від 02 листопада 2022 року, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості. Отже, враховуючи вищезазначене, позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, є належно обґрунтованими, підтверджені зібраними доказами по справі, та є такими, що підлягають задоволенню. Тому позов слід задовольнити, та слід стягнути з відповідача, на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3984937 від 28.01.2022 року в розмірі 20256 ( двадцять тисяч двісті п`ятдесят шість) гривень 60 копійок. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності з вимогами\~ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved