Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за, [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що після смерті чоловіка, залишилось спадкове майно, позивачу, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності померлого на спадкове майно. Отже, оскільки у встановленому законом порядку позивач не може оформити свої права через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, він змушена звернутися до суду з даним позовом. На судове засідання позивач не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача на судове засідання не з`явився. Дослідивши надані суду письмові докази, а також проаналізувавши наведені позивачем доводи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 25.04.2024 р., виданим Великоолександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що 25.04.2024 року складено відповідний актовий запис № 159. За життя [PERSON] , який помер [INFO] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , який він прийняв у спадок від своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, так як помер [INFO] . 31 жовтня 2024 року, [PERSON] звернулася до [PERSON] , приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області з проханням видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначений житловий будинок, який за життя належав [PERSON] , який помер [INFO] . Але, приватний нотаріус Жолуденко О.О. надав письмове пояснення № 576/02-14 від 31.10.2024 року, яким відмовив, [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок у зв`язку з тим, що не надано правовстановлюючі документи щодо належності вищезазначеного житлового будинку спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] \~є спадкоємцем\~за законом\~після смерті\~чоловіка \~ [PERSON] \~та вчинила\~усі дії,\~які були\~необхідними для\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом,\~однак з\~незалежних від\~неї причин\~у видачі\~таких було\~відмовлено,\~через відсутність\~документів,\~що підтверджують\~право власності\~спадкодавця на\~майно.\~Варто зазначити,\~що [PERSON] \~була власником\~житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 11.03.1991 року, виданого на підставі рішення виконкому Новорайської сільської ради народних депутатів № 9 від 04.03.1991 року. За життя [PERSON] спадщину після смерті своєї матері прийняв, що підтверджується листом нотаріуса № 576/02-14 від 31.10.2024 року, але не отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом, так як помер сам. Після смерті чоловіка, [PERSON] , як дружина спадкодавця подала заяву про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок, але отримала відмову. Відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. \~ \~ \~ \~ Відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, системний аналіз наведених положень закону та наданих судами вищих інстанцій роз`яснень дозволяє дійти висновку, що право особи, яка володіє нерухомим майном, втім не може підтвердити своє право власності на нього перед третіми особами, може бути захищене шляхом визнання за ним такого права в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Аналізуючи фактичні обставини справи, а також положення діючого на момент набуття позивачем права на спірне нерухоме майно, суд дійшов висновку про належність на праві власності останнього. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Підставою звернення позивача до суду є неможливість доведення перед компетентним органом, свого права власності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, зважаючи на те, що суд встановив належність спірного нерухомого майна на праві власності позивачу, але таке право не визнається відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання права власності за позивачкою в судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який на законних підставах володіє належним йому нерухомими майном, проте не може це право підвередити перед третіми особами, а отже реалізувати свої пов`язані із цим похідні права, так і відповідача, який не визнаючи права позивача на вказане майно діяв відповідно до чинного законодавства. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved