Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

23.12.2024 позивач ТОВ "Бізнес Позика" звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області через електронний кабінет позивача із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24.12.2024 цивільна справа передана до Семенівського районного суду Полтавської області для розгляду за підсудністю, оскільки відповідач [PERSON] має зареєстроване місце проживання у межах територіальної юрисдикції Семенівського районного суду Полтавської області. В обґрунтування позову позивач вказує на неналежне виконання, а лише часткову сплату коштів за кредитним договором № 479263-КС-001 від 31.10.2023, внаслідок чого станом на 26.11.2024 утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 71200,24 грн. з яких: 17792,98 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту, 51831,46 грн сума прострочених платежів по процентах, 1575,80 грн сума прострочених платежів за комісією. Також вказано на покладення на відповідача судових витрат зі сплати позивачем 2422,40 грн судового збору. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 28.01.2025 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з відсутністю доказів надіслання відповідачу [PERSON] позовної заяви з копіями доданих до неї документів листом з описом вкладення на його належну адресу проживання - зареєстроване місце проживання та надано позивачеві строк для усунення даних недоліків (а.с. 84, 85). До суду надійшла заява позивача про усунення недоліків, а саме опис вкладення до цінного листа АТ "Укрпошта" від 30.01.2025 № 0505246376772, яким позивач ТОВ "Бізнес Позика" надіслав на адресу відповідача [PERSON]: [ADDRESS] , копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (а.с. 97, 98). Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 06.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі після усунення позивачем недоліків позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; запропоновано відповідачеві, зокрема, подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення судової повістки і копії ухвали суду від 06.02.2025; повідомлено відповідача, що 30.01.2025 позивач надіслав йому засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" цінним листом з описом вкладення за № 0505246376772 копію позовної заяви з додатками, які й розглядаються судом у цій справі. Судове засідання призначено на 20.03.2025 на 15 год. 00 хв. (а.с. 99). Представник позивача в позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 8, 88). 20.03.2025 відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, копію ухвали суду від 06.02.2025 та судової повістки не отримав за своїм зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося до суду 17.02.2025 із відміткою: "Адресат відмовився", що є належним врученням відповідачеві судової повістки і повідомлення про дату, час і місце судового засідання (а.с. 83, 99, 102, 105,106). Станом на 20.03.2025 суд не отримував відзив на позов чи будь-яких заяв, клопотань тощо від відповідача. Ураховуючи зазначені обставини суд, відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 279, ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), 20.03.2025 ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності представника позивача і відповідача. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи, надані судові докази, суд встановив таке. Між позивачем ТОВ "Бізнес Позика", як кредитодавцем, і відповідачем [PERSON] , як позичальником, 31.10.2023 укладено договір № 479263-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до умов якого, позивач ТОВ "Бізнес Позика" надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 15000,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник у свою чергу зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісією. Строк кредиту 24 тижні. Стандартна процентна ставка 2,00 фіксована. Знижена процентна ставка 1,15011689 в день фіксована. Комісія за надання кредиту 2250,00 грн. Сплачується одноразово при видачі кредиту. Реальний розмір наданого кредиту 15000,00 грн. Строк дії договору до 16.04.2024. Орієнтовна загальна вартість кредиту 39000,00 грн. Реальна річна процентна ставка 9168,16 %. Дата видачі кредиту 31.10.2023. Дата повернення кредиту 16.04.2024. Мета отримання кредиту для придбання товарів. Повернення кредиту здійснюється згідно графіку платежів. 31.10.2023 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 479263-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес Позика" направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7790 на номер телефону [NUMBER] , що зазначено позичальником у своїй анкеті та особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 31.10.2023 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено договір № 479263-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" (а.с. 25-34, 44-46). Також 11.11.2023 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до договору № 479263-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до умов Додаткової угоди сторони домовилися внести зміни в п. 2.6 Договору та викласти "Загальний розмір кредиту" в новій редакції, а саме: "Загальний розмір кредиту 18000 грн". Також сторони домовилися внести зміни в п. 2.8 Договору та викласти його у новій редакції, а саме: "Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 46199,32" та п. 2.9 Договору та викласти в новій редакції, а саме: "Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 22472,93 %" (а.с. 38-43). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК). У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Відтак суд робить висновок про належне укладення 31.10.2023 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] договору № 479263-КС-001 про надання кредиту і додаткової угоди № 1 до нього від 11.11.2023. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК). Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Інформаційною довідкою ТОВ "Онлайн Платежі" № 125/12 від 02.12.2024 підтверджено грошовий переказ 31.10.2023 у сумі 15000,00 грн для [PERSON] за договором № 479263-КС-001 від 31.10.2023 (а.с. 47). Отже позивач надав відповідачеві передбачені кредитним договором кошти. Укладення 11.11.2023 між сторонами додаткової угоди № 1 до договору № 479263-КС-001 також є свідченням отримання відповідачем у позивача відповідних кредитних коштів. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 479263-КС-001 від 31.10.2023 не погашена і станом на 26.11.2024 нараховує 71200,24 грн., яка складається з: 17792,98 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту, 51831,46 грн суми прострочених платежів по процентах, 1575,8 грн суми прострочених платежів за комісією (а.с. 13-15). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок, що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором № 479263-КС-001 від 31.10.2023. Відповідач має заборгованість перед позивачем за казаним кредитним договором і позов підлягає повному задоволенню у розмірі 71200,24 грн. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати 2422,40 грн судового збору (а.с. 10). На підставі викладеного,

Outcome: approved