Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Короткий зміст заявлених позовних вимог. 07.02.2023 року представник Позивача [PERSON] , - адвокат Бундюк Є.В., звернулася до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із даним позовом, про про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміну черговості у спадкуванні, в якому просить встановити юридичний факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , померлої [INFO] , в період з 02.07.1996 року по [INFO] , а також змінити «черговість спадкування» - визнати позивача спадкоємцем четвертої черги з одержанням права на спадкуання разом із спадкоємцями другої черги, які мають право на спадкування, після смерті [PERSON] . В обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] [PERSON] , померла. Після смерті останньої залишилася спадщина - квартира за адресою: [ADDRESS] , в якій позивач [PERSON] та [PERSON] , мешкали разом протягом 26 років. Право власності на вказану квартиру належало померлій на підставі Свідоцтва про право власності н ажитло видане 20.10.1994 року Органом приватизації ДМК,з занесенням відомостей у реєстрову книгу Бюро Технічної Інвентаризації № 120 за реєстровим № 21147. Також, після смерті [PERSON] , залишилися спадкоємці другої черги за правом представлення, племінники: [PERSON] та [PERSON] , які є дітьми брата померлої, [PERSON] , який помер у лютому 2020 року . 23.10.2020 року [PERSON] отримала побутову травму та перебувала на стаціонарному лікуванні з 28.10.2020 року по 28.11.2020 рік. Внаслідок отриманої травми [PERSON] , втратила можливість пересуватися самостійно, та була прикута до ліжка. Щоденний догляд за останньої здійснювався позивачем [PERSON] . Доказом спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , є: акт спільного проживання №229 від 23.09.2022 року КП КМР «Добробут» за підписами членів комісії [PERSON] , та [PERSON] , мешканців будинку [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , в якому зазначено, [PERSON] , дійсно мешкав разом із [PERSON] , до дня її смерті, [INFO] , довідка про склад сім`ї № 0011955 від 01.09.2022 року , за адресою: [ADDRESS] , пояснення свідків [PERSON] від 25.10.2022 року та [PERSON] від 24.10.2025 рік. 30.09.2022 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного територіального округу Дніпропетровської області Геращенко А.В., з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] та отримав довідку про те, що право на спадщину станом на 30.09.2022 року не видавалось та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 70131929, про реєстрацію спадкової справи № 107/2022. Викладене вище стало підставою для звернення до суду із позовною заявою з метою визнання [PERSON] членом сім`ї померлої [PERSON] (проживали однією сім`єю [PERSON] ) не менше п`яти років до часу відкриття та віднесення [PERSON] спадкоємцем четвертої черги. Так, [PERSON] з 02.07.1996 року по день смерті - [INFO] був фактичним членом сім`ї [PERSON] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство з [PERSON] по день смерті. Тобто в період з 02.07.1996 року по [INFO] позивач - [PERSON] та померла [PERSON] , фактично були однією сім`єю, проживали без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, опікувались один з одним, надавали постійну підтримку один одному, тобто фактично складали сім`ю. Окрім вищевказаних довідок та акту, що підтверджують факт проживання разом, наявні докази ведення спільного господарства разом, виконання спільних обов`язків, взаємної підтримки, а саме: фотокартки на яких зображені [PERSON] та померла [PERSON] , договір пр надання банківських послуг у сфері страхування № 010/0138/82/0247969 від 04.04.2017 року, де [PERSON] є клієнтом, а [PERSON] , вказано особою, яка перебуває з останнім в шлюбних відносинах. Відповідно до вищевикладеного позивач просить суд, встановити юридичний факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , померлої [INFO] , в період з 02.07.1996 року по [INFO] , а також змінити «черговість спадкування» - визнати позивача спадкоємцем четвертої черги з одержанням права на спадкуання разом із спадкоємцями другої черги, які мають право на спадкування, після смерті [PERSON] . Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.04.2023 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Відповідачі [PERSON] , та [PERSON] , надали до суду відзив на позовну заяву в якому вказують на те, що позивач дійсно проживав разом із померлою [PERSON] , але зареєстрований був постійно і до теперішнього часу за адресою: [ADDRESS] , жодних доказів в підтвердження тривалого матеріального утримання [PERSON] , не надав, не мав постійного місця роботи та жодних доходів. Після смерті [PERSON] , відповідач 1 - [PERSON] 24.09.2022 року звернулася до приватного нотаріуса Кам`янського районного територіального округу Дніпропетровської області Геращенко А.В., з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , внаслідок чого того ж дня було зареєстровано спадкову справу № 107/2022. Відповідач 2 - [PERSON] (брат відповідача 1) відмовився від частки у спадщині на користь [PERSON] , відповідно вона є єдиним спадкоємцем за законом другої черги. Відповідно до викладеного відповідачі просять суд відмовити позивачу в повному обсязі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.03.2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , надали пояснення що [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] , вони вели спільний побут, робили ремонт разом за спільні кошти, інколи [PERSON] , бачили в стані алкогольного сп`яніння. Після смерті [PERSON] , в квартирі померлої залишився проживати [PERSON] , інших осіб вони не бачили. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , надали пояснення що [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Вони разом вживали алкогольні напої, їх квартира була у занедбаному стані, у них вдома не було їжі. Їм відомо, що належний догляд за [PERSON] здійснював її рідний брат - [PERSON] до своєї смерті [INFO] . Також він забезпечував [PERSON] продуктами харчування, купував їй медичні препарати та оплачував її лікування. Похованням [PERSON] займалася її племінниця - [PERSON] . До суду від представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] , адвоката - Кот Є.О., були надані письмові пояснення згідно яких, відповідачі вважають позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач [PERSON] , проживав з [PERSON] , тривалий час без реєстрації шлюбу, та опікувався нею, забезпечував її матеріально, надавав всю необхідну допомогу, через похилий вік та вади здоров`я, що на думку позивача є підставою на одержання права на спадкування разом із спадкоємцями другої черги, якими є відповідачі. Позивачем на підтвердження вищевказаної інформації не додано відповідних доказів здійснення опіки, не надано підтверджуючих документів, щодо матеріального утримання та підтвердження звернення в медичні установи, щодо безпорадного стану померлої. 02.09.2022 року позивачем був отриманий медичний висновок про зданість самообслуговування та потребу в сторонній допомозі, відповідно до якого складено висновок, про те що [PERSON] , не здатна до самообслуговування та потребує сторонньої допомоги. Вказаний висновок був отриманий позивачем лише за п`ять днів до смерті [PERSON] . До суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що позивач проживав з [PERSON] однією сім`єю протягом 26 років, вели спільний побут та доглядали один одного, робили ремонт разом за спільні кошти, мали спільні права та обов`язки. Щодо черговості у спадкуванні представник позивача зазаначає, що у зв`язку з безпорадним станом померлої протягом тривалого часу, допомогу останній надавав безпосередньо позивач, весь час був поряд із нею, та піклувався про неї, вказане на думку позивача надає останньому правові підстави для зміни черговості у спадкуванні після смерті [PERSON] , з четвертої черги на другу. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що в період з 02.07.1996 року по 07.09.2022 рік позивач - [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . 23.10.2020 року [PERSON] отримала побутову травму та перебувала на стаціонарному лікуванні з 28.10.2020 року по 28.11.2020 рік. Внаслідок отриманої травми [PERSON] , втратила можливість пересуватися самостійно. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] , померла. Після смерті останньої залишилася спадщина - квартира за адресою: [ADDRESS] , в якій позивач [PERSON] та [PERSON] , мешкали разом. Право власності на вказану квартиру належало померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло видане 20.10.1994 року Органом приватизації ДМК,з занесенням відомостей у реєстрову книгу Бюро Технічної Інвентаризації № 120 за реєстровим № 21147. Також, після смерті [PERSON] , залишилися спадкоємці другої черги за правом представлення, племінники: [PERSON] та [PERSON] , які є дітьми брата померлої, [PERSON] , який помер у лютому 2020 року . 30.09.2022 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного територіального округу Дніпропетровської області Геращенко А.В., з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] та отримав довідку про те, що право на спадщину станом на 30.09.2022 року не видавалось та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 70131929, про реєстрацію спадкової справи № 107/2022. Згідно матеріалів спадкової справи № 107/2022, яка заведена приватним нотаріусом Кам`янського районного територіального округу Дніпропетровської області Геращенко А.В. після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , із заявою від 24.09.2022 про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , а також [PERSON] (заява від 30.09.2022). Згідно заяви [PERSON] від 10.01.2023 р. він відмовився від прийняття спадщини після смерті його тітки - [PERSON] на користь племінниці спадкодавця - [PERSON] . Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року зазначив, що до заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю. З огляду на досліджені докази, покази свідків та встановлені в ході судового розгляду обставини суд вважає, що стороною позивача доведено факт його спільного проживання в період з 02 липня 1996 року по [INFO] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , померлої [INFO] , тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про зміну черговості спадкування, суд виходить з наступного. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1258 ЦК України регулює черговість спадкування за законом, зокрема: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушувати прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (частина друга статті 1259 ЦК України). Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина друга статті 1259 ЦК України). Отже, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (частина перша статті 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (частина друга статті 1259 ЦК України). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин (постановах Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 521/6358/17 (провадження № 61-11757св19), від 27 травня 2020 року у справі № 755/8930/18 (провадження № 61-14692св18) та від 18 червня 2020 року у справі № 565/1046/16-ц (провадження № 61-35423св18)). Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений віком, тяжкою хворою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Під час розгляду судом даної справи позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин щодо матеріального забезпечення [PERSON] , тяжку хворобу чи каліцтво та перебування її у безпорадному стані, встановлення та здійснення опіки над нею у період їх спільного проживання до дня смерті [PERSON] - [INFO] . Тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині зміни черговості одержання права на спадкування, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність визначених законом юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у позивача могло виникнути право на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України.

Outcome: partial