Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що 10.06.2011 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання з відповідачем мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем після одруження між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Фактично сімейні відносини між ними припинено в 2022 році. Причиною розпаду сім`ї стали несумісність характерів і поглядів, психологічна і практична неготовність до сімейного життя, на підставі чого сформувалися постійні суперечки, непорозуміння, лайка, моральний тиск, побутова невлаштованість на ведення сімейного господарства. Вважає, що відсутні підстави для застосування заходів примирення, оскільки спільні відносини між нею та відповідачем повністю припинені, а їх відновлення є неможливим. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить їм на праві спільної сумісної власності на момент звернення з цим позовом відсутній. Вважає, що причини, які спонукали її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя її із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Просить суд, прийняти рішення, яким шлюб, зареєстрований 10.06.2011, про що відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції у Луганській області, зроблено відповідний актовий запис №43, між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Ухвалою судді від 20.01.2025 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила здійснити розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву або будь-яких заяв щодо розгляду справи у його відсутність, на адресу суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, неявкою його в судове засідання без поважних причин та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до приписів ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10 червня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції у Луганській області [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 10 червня 2011 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №43. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . У позивача та відповідача є дочка [PERSON] , [INFO] , батьками якої відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , записані: батьком [PERSON] , матір`ю [PERSON] . На цей час сторони у справі не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки остання не бажає зберегти шлюб та на примирення не згодна, на розірванні шлюбу позивач наполягає та просить строк на примирення не надавати. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім`ї за встановлених обставин не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам позивача. Враховуючи, що відповідачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження наміру зберегти сім`ю та відновити шлюбні стосунки з позивачем, а також не вбачається наміру вчинення останнім дій, направлених на примирення, а також інші обставини, які склалися між сторонами у вказаному випадку, на думку суду, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд вирішує судові витрати в порядку ст.141 ЦПК України, а тому вважає, що сплачений позивачем при зверненні з позовом судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, але позивач такої вимоги в позові не ставила. На підставі викладеного,

Outcome: approved