Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що у період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2024 року надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії за адресою [ADDRESS] (нежитлове приміщення), які відповідачем не сплачені на суму 135\~809,95грн. За позовом позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання в сумі 135\~809,95грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 02.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб. 13.11.2024 року, 05.02.2025 року судові засідання відкладені у зв`язку із неявкою відповідача. У судове засідання 24.03.2025 року позивач не з`явився, відповідно до заяви просить здійснювати розгляд справи за відсутності позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судові засідання не з`являлся, повідомлялася про розгляд справи в порядку, передбаченому ЦПК України, відзив не надала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223\~та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», у м.\~Запоріжжі з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, підігріву питної води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Концерн «Міські теплові мережі» здійснював та продовжує здійснювати постачання теплової енергії в нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Вищезазначене нежитлове приміщення, належить відповідачу [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу будівель від 28.12.2006, який зареєстрований приватний нотаріусом у реєстрі за № 1798. У період з 01 листопада 2021 року по 31 березеня 2024 року позивач надав відповідач послуги з передачі теплової енергії на загальну суму 135 809,95 грн, що підтверджується інформацією щодо нарахувань за послуги з постачання теплової енергії. Відповідач протягом вказаного період не виконував свої обов`язки по сплаті спожитої теплової енергії, не здійснив оплату за спожиту теплову енергію, через що утворилась заборгованість у розмірі 135 809,95 грн. Правовідносини між позивачем та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання», «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за № 1198, а також Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018 про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. 01.11.2021 на виконання вимог Закону позивачем на офіційному сайті розміщено індивідуальний договір на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказаний договір є публічним договором приєднання та вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаного договору будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, а також співвласників в інших будівлях, приміщення в яких є самостійними об`єктами нерухомого майна, відповідно до ч. 8 ст. 14 Закону, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцем комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно з положеннями Закону України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією, споживачем є: споживач теплової енергії фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі до договору (Закон); споживач теплової енергії фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору (Правила). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Обов`язок укласти договір на постачання теплової енергії покладається відповідно до закону, як на теплопостачальну організацію, так і на споживача теплової енергії. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Система опалення приміщення відповідача є невід`ємною складовою центральної системи теплопостачання всього будинку, в якому воно розташоване, що свідчить про користування теплом в приміщенні відповідача. Відповідно до вимог\~ст.\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог\~ст.\~610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст.\~530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору.

Outcome: approved