Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~У вересні\~2024\~року [PERSON] звернулась до суду з позовом, уточненим у подальшому до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГЛ» (далі-ТОВ «ЛІГЛ»), посилаючись на те, що 16 лютого 2024 року в силу своєї юридичної необізнаності вона звернулась не до приватного нотаріуса для оформлення договору дарування частини квартири, яка належить на праві власності її сину та оформлення заповіту на її онуків, а до ТОВ «ЛІГЛ», в якому її повідомили про те, що ТОВ «ЛІГЛ» здійснює супровід та оформлення документів «під ключ» у приватного нотаріуса. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зазначила, що 16 лютого 2024 року між нею та ТОВ «ЛІГЛ» було укладено два договори про надання правничої допомоги в оформленні договору дарування частини квартири, яка належить на праві власності її сину та в оформленні заповіту на онуків за №№16022403 та №16022404 від 16 лютого 2024 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вказувала, що вона виконала всі зобов`язання за договорами про надання правничої допомоги №16022403 та №16022404 від 16 лютого 2024 року, а саме 16 лютого 2024 року оплатила вартість частини послуг відповідача в розмірі 8000,00 грн., а 25 березня 2024 року оплатила другу частину послуг у розмірі 7000,00 грн., що підтверджується квитанціями прибуткових касових ордерів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Стверджувала, що після укладення з ТОВ «ЛІГАЛ» вищезазначених договорів, вона зібрала за списком всі документи, які були необхідні для укладення нотаріально посвідченого договору дарування та заповіту та зателефонувала до відповідача, але її було повідомлено про те, що їй не потрібно з`являтися до ТОВ «ЛІГАЛ», оскільки їх працівники звільнились, тому їй необхідно звернутися щодо оформлення угоди та заповіту до приватного нотаріуса Іваніщенко С.І. \~ \~ \~ \~Зрозумів, що посадові особи ТОВ «ЛІГЛ» її обманули та заволоділи її грішми, вона звернулась з заявою до Приморської окружної прокуратури з приводу шахрайських дій відповідача та внесення відомостей до ЕРДР, за результатом розгляду якої 03 червня 2024 року Приморською окружною прокуратурою м. Одеси були внесені відомості за №42024163030000047 ч.1 ст.190 КК України. \~ \~ \~ \~ 21 травня 2024 року та 12 липня 2024 року вона надіслала на ім`я директора ТОВ «ЛІГЛ» Герасимова С. рекомендовані листи з вимогами про повернення грошових коштів за невиконання умов договорів про надання правничої допомоги за №16022403 та №16022404 від 16 лютого 2024 року, але відповіді на свої листи вона не отримала. \~ \~ \~ \~ Позивач стверджує, що після підписання договору ТОВ «ЛІГЛ» не вчинило\~жодних дій\~на виконання\~зобов`язань\~за договорамипро надання правничої допомоги №16022403 та №16022404 від 16 лютого 2024 року. \~ \~ \~ \~Таким чином, відповідач умови договорів про надання правничої\~допомогиза №16022403 та №16022404 від 16 лютого 2024 року, не виконав. \~ \~ \~ \~Факт невиконання відповідачем умов договорів про надання правничої\~допомогиза №16022403 та №16022404 від 16 лютого 2024 року підтверджується відсутністю укладеного та підписаного акту про надання юридичних послуг. \~ \~ \~ \~Крім того, позивачка вважає, що такими діями відповідача, а точніше його повною бездіяльністю, їй було завдано моральної шкоди, оскільки здійснивши оплату за вищевказаними договорами у сумі 15000,00 грн., вона виконала умови договору, та, відповідно, очікувала на добросовісне та належне виконання ТОВ «ЛІГЛ» своїх зобов`язань за договорами про надання юридичних послуг. \~ \~ \~ \~Проте, відповідач з дати укладення договорів та повної оплати нею послуг, а саме з 16 лютого 2024 року по день звернення до суду, тобто більше як за 6 місяців, не вчинив жодних дій, не приступив до виконання своїх зобов`язань, тобто не надав їй юридичної допомоги у вирішенні її питання. Як наслідок, їй було завдано моральних страждань, які полягають у тому, що вона постійно хвилюється з приводу цієї ситуації, перебувала в стані шоку, у неї піднявся тиск, що призвело до погіршення стану здоров`я. Ігнорування її звернень щодо повернення коштів в сумі 15000,00 грн., які для неї, як пенсіонерки є значною грошовою сумою, також змушують її постійно нервувати та хвилюватись, оскільки вона вважала, що отримає належну юридичну допомогу від відповідача, проте залишилась без грошей та без відповідної правової допомоги, яку розраховувала отримати від відповідача, та натомість змушена звертатись до суду з цим позов за захистом своїх порушених прав. \~ \~ \~ \~Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка просила суд визнати несправедливими та недійсними умови пунктів п.3.3. та п.5.2 договорів про надання правничої допомоги №16022403 та №16022404 від 16 лютого 2024 року, укладених між нею та ТОВ «ЛІГЛ»; розірвати договори про надання правничої допомоги №16022403 та №16022404 від 16 лютого 2024 року, укладених між нею та ТОВ «ЛІГЛ»; стягнути з ТОВ «ЛІГЛ» на її користь грошові кошти у розмірі 15000,00 грн., які сплачені за договорами про надання правничої допомоги №16022403 та №16022404 від 16 лютого 2024 року, укладених між нею та ТОВ «ЛІГЛ»; стягнути з ТОВ «ЛІГЛ» на її користь грошові кошти у розмірі 15000,00 грн. за причинену моральну шкод у розмірі 15000,00 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року вищевказану цивільну справу було передано до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю (а.с.31-32). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2024 року справу було передано на розгляд судді Сегеді О.М. Ухвалою суду від 08 листопада 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.40). Ухвалою суду від 23 січня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду (а.с.72). \~ \~ \~ \~Позивачка, в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце слухання справи повідомлялась відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та просила суд їх задовольнити у повному обсязі та розглянути справу без її участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції та Кодексу. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~ст.15,16\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання,\~а також\~на захист\~свого інтересу,\~який не\~суперечить загальним\~засадам цивільного\~законодавства. Кожна\~особа має\~право звернутися\~до суду\~за захистом\~свого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями\~глави 63 ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.11 ЦПК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. При цьому, згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що ТОВ «ЛІГАЛ» є юридичною особою та дії на підставі Статуту, що підтверджується відповіддю з Єдиного державного реєстру юриди чних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.28-29). Встановлено, що 16 лютого 2024 року між [PERSON] та ТОВ «ЛІГЛ» було укладено договір про надання правничої допомоги за №16022403 від 16 лютого 2024 року (а.с.15). Відповідно до п. 1.2 предметом Договору №16022403 від 16 лютого 2024 року є юридичний супровід в переоформленні (складання договору дарування) частини квартири, яка приватизована на сина-матері. Згідно з п. 2.1.2 Договору №16022403 від 16 лютого 2024 року виконавець зобов`язувався приступити до надання юридичних послуг/правової допомоги, зазначених в п.1.2 цього Договору у повному обсязі, своєчасно і якісно,

Outcome: partial