Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

У позовній заяві позивач [PERSON] просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на своє утримання в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, довічно. У шлюбі не перебуває, перший чоловік помер [INFO] , з другим шлюб розірвала 02 квітня 2011 року. У першому шлюбі народився син [PERSON] , який на даний час є повнолітнім, дієздатним та працездатним, однак проживає окремо і ухиляється від обов`язку піклуватися про неї та утримувати. Вона ж за станом здоров`я потребує постійного медикаментозного лікування, що підтверджується медичною документацією і наявністю ряду захворювань: папілярна карцинома правої нирки, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ст., шийно-черепний синдром ДЕ-ІІ-ІІІ ст., остеохондроз, сколіоз хребта, вертоброгенна люмбаргія, хронічна невропатія лівого лицевого нерва. Середньомісячний обсяг вартості необхідних їй препаратів складає приблизно 10000,00 грн, тоді як розмір її пенсії становить 2725,00 грн. Іншого доходу не має, тому не може задовольнити свої базові життєві потреби, через що потребує матеріальної допомоги від сина, який має можливість надавати таку допомогу. При цьому підстави, передбачені положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою непрацездатну матір, відсутні. Провадження в справі відкрито ухвалою від 06 березня 2025 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам визначені строки для подання заяв по суті спору у вигляді відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення на відповідь. 14 березня 2025 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Ковальчука В.С. надійшла заява про повне визнання відповідачем заявлених його матір`ю [PERSON] позовних вимог. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування, які підтверджені доданими до позову матеріалами, приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.202 СК України. Тому, враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. Згідно із ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у зв`язку із визнанням відповідачем позову та звільненням позивача від сплати судового збору, з відповідача в користь держави слід стягнути 50 відсотків судового збору згідно ставки, встановленої Законом України «Про судовий збір» на дату по-дання позову.

Outcome: approved