Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Петричка О.Є. звернувся у суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності. Позов обгрунтовано\~тим, що [INFO] помер брат позивачки [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно 1/3 частки житлового будинку [ADDRESS] . 09.04.2024 р. [PERSON] звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус повідомив їй, що не може зареєструвати її заяву і відкрити спадкову справу, адже така справа вже зареєстрована у Кам`янсько-Дніпровській державній нотаріальній конторі Василівського району Запорізької області 15.02.2014 року. Однак Василівський район Запорізької області на сьогоднішній день знаходиться в окупації, тому отримати інформацію по спадковій справі після смерті [PERSON] є неможливим. Оскільки [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі, у зв`язку із відмовою нотаріуса, остання змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу просила розглядати за їх відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти позову не заперечив. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала, не заперечила щодо їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . Батька записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Рішенням Снятинського районного суду від 29.09.2011 року визнано за [PERSON] ,1943 р.н., [PERSON] , 1974 р.н., [PERSON] , 1977 р.н. право власності на 1\\3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, за кожним, що знаходиться по [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власниками по 1/3 частки житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Технічний паспорт на садибний (індивідуальний ) житловий будинок по [ADDRESS] виданий на [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З довідки від 09.04.2024р. за №666/02-14 виданої Першою Снятинською державною нотаріальною конторою Коломийського району Івано-Франківської області вбачається, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведена спадкова справа №33/2014 Кам`янсько-Дніпровською державною нотаріальною конторою Василівського району Запорізької обалсті 15 лютого 2014 року. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. За змістом частини першої статті 2 ЦПК України метою цивільного судочинства є саме ефективний захист прав та інтересів позивача. Отже, спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути ефективним, тобто призводити у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача, до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків (див. mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Враховуючи вищезазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог та визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 376, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved