Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 16.07.2005 року між ним (позивачем [PERSON] ) та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, актовий запис №958. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також зазначає, що їх з відповідачкою сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на життя, на шлюб та сім`ю. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки їх шлюб носить лише формальний характер. Тому позивач просить суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.02.2025 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав та просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] не заперечувала проти розірвання шлюбу. Представник відповідачки адвокат Павленко Ю.І. підтримала думку відповідачки. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно\~ст. 110 СК, один\~з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК\~України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 16.07.2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 958. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу визнала та не заперечувала проти їх задоволення, про що особисто підтвердила в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються із судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду в сумі 1 211 грн. 20 коп. /а.с. 1/. Натомість, враховуючи що позивачем не заявлялось вимог про відшкодування йому сплаченого ним судового збору, то на підставі ст. 13 ЦПК України суд не розглядає питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved