Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивачка звернулась до Московського районного суду м. Харкова із вищевказаним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 09 вересня 2022 року в Індустріально-Немишлянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 291. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 09\~вересня 2022\~року між\~нею тавідповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалось у зв`язку з тим, що після реєстрації шлюбу та народження дитини в родині почали виникати суперечки, непорозуміння, в результаті чого фактично сім`я припинила своє існування. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 08 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачка позовні вимоги підтримує, про що зазначила у письмовій заяві від 15.01.2025. Крім того, 03.03.2025 звернулась до суду із заявою, в якій прохає відновити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, про що зазначив у письмовій заяві від 15.01.2025. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~09\~вересня 2022\~року уклали\~шлюб,\~який зареєстрований\~в Індустріально-Немишлянському\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Харкові Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Харків),\~актовий запис\~№ 291,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~від 09\~вересня 2022року (а.с. 04). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 квітня 2023 року (а.с.06). Позивачка зазначає, що сторони не підтримують шлюбні відносини, шлюб має формальний характер, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження є неможливим. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, обидва бажають розірвати шлюб, про що свідчать їхні заяви, у встановлений законом строк заяву про розірвання шлюбу не відкликали, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, шлюб сторін розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача. Відповідно до ч.1 ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в заяві від 03.03.2025 прохала після розірвання шлюбу відновити їй прізвище [PERSON] . Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved