Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Рішенням Романівського\~районного суду\~Житомирської області\~від 18\~ грудня\~2024\~року у задоволенні\~позову [PERSON] до\~селянського фермерського господарства "Шанс",\~ відділу Держгеокадастру\~у Романівському\~ районі Головного\~ управління \~ДГК у\~ Житомирській області\~ та\~ державного реєстратора\~Харковини Алли\~Іванівни \~про визнання\~недійсним договору\~оренди землі, \~третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] відмовлено. \~ \~ \~ \~19 березня 2025 року від адвоката Кушнірука В.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі 290/210/20 про стягнення з позивача судових витрат на оплату правничої допомоги позивача. У зв`язку з перебування головуючого судді по справі Кірічука М.М. у довготривалій відпустці, справа розподілена судді Шакалову А.В. \~ \~ \~ \~Розгляд справи призначено на 26 березня 2025 року. У судове засідання не прибули сторони по справі, які були належним чином повідомленими. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: \~ \~ 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; \~ \~ 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 3)судом не вирішено питання про судові витрати; \~ \~ \~ \~ \~ \~ 4)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1\~ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з роз`ясненнями, наданих у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ \~ При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України). \~ \~ При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. \~ \~ \~ Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормовані частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. \~ \~ Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. \~ На етапі судового розгляду, а саме, 18 грудня 2024 року, представником відповідача та третьої особи [PERSON] було заявлено вимогу про стягнення з позивача понесених судових витрат на \~професійну \~правничу \~допомогу. \~ Зі змісту рішення від 18 грудня 2025 вбачається, що питання про стягнення витрат понесених позивачкою на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось. Суд вважає, що представником відповідача та третьої особи подано заяву про винесення додаткового рішення про стягнення вказаних витрат в межах строку визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з договором про надання правничої допомоги, розрахунку вартості та квитанції від 17.12.2025, сума витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу склала 10000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved