Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 січня 2024 року звернулась з позовною заявою до суду, та просила визначити їй додатковий строк у чотири місяці з дня набрання цим рішенням законної сили для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] . Після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема на земельну ділянку площею 5,7836 га, яка розташована на території Климентівської сільської ради. Позивач проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та на момент смерті проживала разом з [PERSON] . Інших спадкоємців після його смерті немає, так як дітей та дружини на час смерті не було, а брати: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сестра [PERSON] , [INFO] , померли. Заповіту померлий не складав. Тому вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, з клопотання, яке міститься в матеріалах справи просила розгляд справи проводити за її відсутності. Представник відповідача Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надали клопотання в якому просили проводити розгляд справи за відсутності представника, проти позовних вимог не заперечували. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] у віці 69 років у с. Дубове Красноокнянського району Одеської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.09.2004, актовий запис № 12. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема на земельну ділянку площею 5,7836 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Климентівської сільської ради, та належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 026796 від 08 січня 2004 року. Позивач є рідною сестрою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.11.1953 виданого Чорнявським районним бюро РАЦС Одеської області, актовий запис № 465; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.03.1967 року виданого Чорнявським районним бюро РАЦС Одеської області, актовий запис № 88; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00040372775 від 04.07.2023; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00041675643 від 03.10.2023; копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.10.2004, актовий запис № 32; копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , актовий запис № 04. Відповідно до довідок виданих Дубівським старостинським округом № 4 Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області за №№ 690, 692 від 26.06.2023, [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , дійсно на момент смерті проживала разом з [PERSON] , [INFO] (а саме в 2004 році) та здійснила його поховання. Згідно довідки виданої Куяльницькою сільською радою Подільського району Одеської області за № 26-25/417 від 03.06.2023, [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] дійсно був зареєстрований, але не проживав за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії спадкової справи № 235/2023 заведеної Ананьївською державною нотаріальною конторою Одеської області на майно [PERSON] , померлого [INFO] , після його смерті з заявою про прийняття спадщини звернулася сестра [PERSON] , [INFO] . Інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило. Проте листом державного нотаріуса Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області Мороз Н.О. за № 1090/02-14 від 28.06.2023, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , в зв`язку з пропуском строку зі зверненням до нотаріальної контори та рекомендовано звернутися до суду. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно з ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3, 15 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Касаційний цивільний суд у справі № 681/203/17-ц від 17.10.2018 вказав, що одночасно дотримання принципу «пропорційності», визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Водночас, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. На підставі викладеного, враховуючи що позивач є людиною похилого віку, з метою захисту прав позивача, суд вважає наведені позивачем причини пропуску встановленого законом 6-місячного строку на право подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса поважними, а тому їй слід визначити для цього додатковий строк у чотири місяці з дня набрання цим рішенням законної сили.

Outcome: approved