Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Бобринецької міської ради Кропивницького району Кіровоградської області, у якому уточнивши позовні вимоги (а.с.93-96), просила визнати її такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку - літера Ааа1 з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, а саме сарай - літера БбЕ, басейн - літера ВГ, вбиральня - літера Д1, погріб - літера Д, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частку спірного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами. Позивач вказує, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та фактично прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме прийняла в управління та володіння 1/2 частку спірного житлового будинку та речі домашнього вжитку: посуд, меблі. Інших спадкоємців, окрім неї, немає. Однак, при зверненні до Бобринецької державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказано спадкове майно після смерті матері, посилаючись на те, що із наданих документів вбачається неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом через невідповідність вимогам діючого законодавства. Ухвалою суду від 09.12.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с.29-30). Ухвалою суду від 09.01.2025 року залучено до участі у справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] (а.с.63-64). Ухвалою суду від 06.02.2025 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Цією ж ухвалою продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на 30 днів (а.с.82-83). Ухвалою суду від 25.02.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. На розгляд справи по суті викликано свідка (99-100). Позивач позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Третя особа не заперечив проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.106). Відзив на позовну заяву не подав. Суд, заслухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] у м. Бобринець Бобринецького району Кіровоградської області померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.02.2023 року (а.с.10), копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.08.1957 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 23.08.1980 року (а.с.12). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із 1/2 частки житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.1984 року, посвідченого державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Білорус Н.В., зареєстрований в реєстрі за №1260, що підтверджується копією вказаного договору (а.с.15-16) та матеріалами інвентарної справи за вищевказаною адресою. Спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] . Згідно копії архівної довідки Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 18.07.2024 року, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] станом до 01.01.2013 року зареєстровано за: [PERSON] 1/2 частка (приватна спільна часткова) на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.1991 року №609; [PERSON] 1/2 частка (приватна спільна часткова) на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.1984 року №1260 (а.с.19). З копії довідки Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 18.07.2024 року встановлено, що до складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,3 кв.м., житловою 25,6 кв.м., входять: житловий будинок - літера Ааа1, сарай - літера БбЕ, басейн - літера ВГ, вбиральня - літера Д1, погріб - літера Д (а.с.20). З копії домової книги встановлено що [PERSON] на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.74-78). Після смерті [PERSON] 02.07.2024 року Бобринецькою державною нотаріальною конторою Кіровоградської області заведена спадкова справа №93/2024 (а.с.39-59). З матеріалів спадкової справи встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори 02.07.2024 року звернулась позивач. Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались, заповіти від її імені не посвідчувались. Постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.10.2024 року №576/02-31 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , через відсутність фактів прийняття нею спадщини (а.с.21). Позивач [PERSON] , допитана в судовому засіданні в якості свідка пояснила, що у [INFO] померла її мати [PERSON] . Вона здійснила поховання матері та отримала свідоцтво про смерть. На час смерті [PERSON] проживала одна в будинку за адресою: [ADDRESS] . Відразу після смерті матері тобто протягом шестимісячного строку забрала її майно, яке залишилось у будинку, а саме: меблі, побутову техніку, посуд, килими. Також після смерті матері ключі від будинку де проживала померла залишились у неї та вона користувалась цим будинком для зберігання своїх речей. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері. [PERSON] , допитаний в судовому засіданні в якості свідка пояснив, що [PERSON] знає\~з 1980\~років,\~так як\~були односельчанами.\~Є співвласником 1/2 частки будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому проживає з 1991 року. В іншій частині вказаного будинку проживала [PERSON] . Після смерті [PERSON] у 1995 році її похованням займалась донька [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] забрала майно яке залишилось у будинку за вказаною адресою, а саме бачив, що забирала ліжко, столи, холодильник. [PERSON] деякі речі забрала відразу після смерті матері, деякі пізніше, по мірі необхідності. Інших родичів померлої, окрім [PERSON] , не знає. Згідно ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Спірні правовідносини в частині позовних вимог про визнання особи такою, що прийняла спадщину регулюються Цивільним Кодексом УРСР в редакції 1963 року, оскільки спадщина після смерті [PERSON] була відкрита до 01.01.2004 року, тому необхідно застосовувати Закон, який був чинний на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею ст.525 цього кодексу також передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Зміст частини 1 статті 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Верховний Суд зазначає, що під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, необхідно розуміти різні дії спадкоємця з управління, розпорядження і користування цим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. У постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №305/235/17 (провадження №61-11869св19) зазначено, що фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі з обов`язкового страхування; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. З досліджених судом доказів встановлено, що [PERSON] відповідно до статті 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері [PERSON] шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном, оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини здійснила розпорядження належною спадкодавцю 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та майном, яке в ньому знаходилось (побутова техніка, меблі, посуд, тощо), що підтверджується показаннями позивача та свідка. У визначений законом шестимісячний строк заяву про відмову від спадщини позивач не подавала. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вказаних вимог та наявність підстав для їх задоволення, так як згідно вимог ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року [PERSON] визнається такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що залишилось після смерті матері, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, з чим пов`язується реалізація права на спадкування. При цьому, суд зазначає, що прийняття спадщини за законом здійснюється щодо всього спадкового майна, а не його частини. Щодо вимоги про визнання права власності в порядку спадкування законом, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього стаття 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач є особою, яка має право на спадкування та прийняла спадщину у встановленому законом порядку після смерті матері, однак позбавлена можливості оформити своє право на спадкове майно інакше ніж у судовому порядку, в зв`язку з чим її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст.16 ЦК України, а позовні вимоги про визнання за нею права власності на 1/2 частку житлового будинку - літера Ааа1 з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, а саме сарай - літера БбЕ, басейн - літера ВГ, вбиральня - літера Д1, погріб - літера Д, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом підлягають задоволенню.

Outcome: approved