Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

08 січня 2025 року за підсудністю з Луцького міськрайонного суду Волинської області до Горохівського районного суду Волинської області надійшла позовна заява за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позов мотивований тим, що 10 вересня 2021 року о 18 годині 25 хвилин на автодорозі Львів-Луцьк 59 км+150, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого Opel Insignia, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу Renault Kangoo, державний номерний знак [NUMBER] . Представник позивача вказує, що постановою Радехівського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2021 року (справа №451/1421/21) відповідача визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП. Враховуючи наявність Полісу, власник пошкодженого ТЗ Renault Kangoo, державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) з повідомленням про ДТП. Ринкова вартість автомобіля Renault Kangoo, державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до Звіту про оцінку автомобіля №22870 від 22 жовтня 2021 року СОД [PERSON] , становить 166378,41 гривень. Вартість автомобіля в пошкодженому стані згідно з висновком про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу №25035 від 22 вересня 2021 року СОД [PERSON] становить 34747,30 гривень. В подальшому, позивачем, на підставі зібраних документів та заяви про страхове відшкодування від власника, який погодився на виплату страхового відшкодування в розмірі 124631,11 гривень, складено Страховий акт №33868/16/921 від 01 грудня 2021 року на суму 124631,11 гривень, яка була виплачена в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією №232004 від 01 грудня 2021 року. Враховуючи, що відповідач на момент вчинення ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння, останній зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу в розмірі 124631,11 гривень. З огляду на наведене, представник позивача просить стягнути з відповідача [PERSON] в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» 124631,11 гривень та 3028 гривень сплаченого судового збору. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 16 січня 2025 року справу прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали. Станом на день розгляду справи від відповідача відзив на позовну заяву на адресу суду не надійшов. В судове засідання представник позивача Миц І.В. не з`явилася, в поданій 14 березня 2025 року заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак в поданій 20 березня 2025 року заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність. Зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На момент виникнення спірних правовідносин був чинним Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-ІV (далі Закон №1961-ІV), який регулював відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Із положень ст. 3 Закону №1961-ІV слідує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Як передбачено пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (стаття 28 Закону №1961-ІV). Відповідно до\~підпункту «а»\~пункту 38.1.1\~статті 38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик\~після виплати\~страхового відшкодування\~має право\~подати регресний\~позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі, внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки. В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка заподіювача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина заподіювача шкоди. За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини. З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди. Якщо деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик заподіювача шкоди. Цей страховик повинен виплатити потерпілому страхове відшкодування в порядку, передбаченому Законом №1961-ІV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком заподіювача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 Закону №1961-ІV, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до заподіювача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Однією з підстав настання регресної відповідальності заподіювача шкоди є керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Судом встановлено, що 10 вересня 2021 року о 18 годині 25 хвилин на автодорозі Львів-Луцьк 59 км+150 [PERSON] , керуючи автомобілем Opel Insignia, державний номерний знак [NUMBER] , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Kangoo, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався на зустріч; при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху, за що згідно із ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність. Також [PERSON] 10 вересня 2021 року о 18 годині 25 хвилин на автодорозі Н-17 59 км+150 м (Львів-Луцьк) керував автомобілем Opel Insignia, державний номерний знак [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, на місці ДТП проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатора Drager 6810 в присутності двох свідків, результат огляду позитивний 2,26 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність. Постановою судді Радехівського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На дату вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс серії АТ №683333) відповідно до якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 130000 гривень. Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] є власником автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно з звітом №22879, складеним СОД [PERSON] від 22 жовтня 2021 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП приймається рівним дійсним (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 166378,41 гривень. Ринкова вартість автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] складає 166378,41 гривень. Відповідно до висновку про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу №25035 від 08 листопада 2021 року, складеним СОД Береговим Валерієм Миколайовичем, ринкова вартість аварійного (несправного) КТЗ Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] на момент оцінки може складати 34747,30 гривень. 10 листопада 2021 року потерпіла особа [PERSON] , звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до страхового акту №33868/16/921 та розрахунку страхового відшкодування від 01 грудня 2021 року сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 124631,11 гривень. Згідно з платіжною інструкцією №232004 від 01 грудня 2021 року АТ «СГ «ТАС» (приватне) виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 124631,11 гривень. Аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку, що в розглядуваному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований компетентними правоохоронними органами, відповідач, як винна в ДТП особа, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, притягнутий до адміністративної відповідальності, позивач виконав покладений на нього законом та договором обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, у зв`язку з чим позивач на підставі ст. 1191 ЦК України та статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набув право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Докази сплати коштів відповідачем у матеріалах справи відсутні. За таких обставин справи, які підтверджуються належними та допустимими доказами, відповідно до зазначених вище норм матеріального права, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача 124631,11 гривень на відшкодування шкоди в порядку регресу. Відповідно до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи, що при подачі позову позивачем АТ «СГ «ТАС» (приватне) сплачено 3028,00 гривень судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved