Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивач акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус», через свого представника адвоката Прохоренка Валерія Петровича, звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 23.03.2018 року між ПАТ «Комерційний банк «Глобус» та [PERSON] укладено Договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного Договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Відповідно до умов Договору банком відкрито позичальнику картковий рахунок №\~ [NUMBER] , який в подальшому змінено на № [NUMBER] за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб клієнтів ПАТ «КБ «Глобус» та встановлено ліміт дозволеного овердрафту. Позивач зазначає, що відповідачем не виконано умови Договору, внаслідок чого виникла заборгованість за Договором, яка станом на 01.03.2024 року складає 37884,67 грн., в тому числі 22715,99 грн. простроченої заборгованості по кредиту та 15128,68 грн. простроченої заборгованості по процентам, які позивач просить стягнути з відповідача разом із сумою судових витрат, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. 08.11.2024 року, ухвалою суду, постановлено про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачка, будучи належним чином, у відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, повідомленою про дату, час і місце судового засідання, будь-яких заяв чи клопотань не подавала, правом надання відзиву не скористалася. Представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій проти заочного розгляду справи не заперечував. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, на підставі ухвали суду, справу розглянуто в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідачка належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, позивач проти такого вирішення справи заперечень не надав. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. При отриманні судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки, було встановлено, що [PERSON] , зареєстрована в [ADDRESS] , як [PERSON] . Відповідно до інформації Новоодеського відділу ДРАЦС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), витребуваної судом, [PERSON] , [INFO] , 04.10.2019 року уклала шлюб, у зв`язку із чим змінила своє прізвище на « [PERSON] ». 23.03.2018 року [PERSON] звернулася до ПАТ «КБ «Глобус» із заявою-анкетою на приєднання до Договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного Договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Відповідно до умов Договору банком відкрито позичальнику картковий рахунок №\~ [NUMBER] , який в подальшому змінено на № [NUMBER] за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб клієнтів ПАТ «КБ «Глобус» та встановлено ліміт дозволеного овердрафту на наступних умовах: сума ліміту овердрафту 10000,00 грн.; строк дії ліміту овердрафту 24 місяці з 26.03.2018 по 24.03.2020; фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) 42,0%. Згідно рішення (Протоколу) № 7490 засідання малого кредитного комітету Банку від 18.09.2018 року, ліміт овердрафту відповідачці було збільшено до 25000,00 грн. Положенням Договору «Визначення термінів» визначено поняття: овердрафт кредит, який надається Банком Клієнту в разі перевищення суми операції Держателем платіжної картки залишку коштів на рахунку та в інших випадках, визначених цим Договором; дозволений овердрафт кредит, який надається Банком Клієнту в межах Ліміту дозволеного овердрафту в разі перевищення суми операції Держателем платіжної картки залишків коштів на рахунку та в інших випадках, визначених цим Договором. недозволений овердрафт автоматичне надання Банком кредиту Клієнту у разі виникнення заборгованості за рахунком у зв`язку з перевищенням витратного ліміту та/або ліміту дозволеного овердрафту та ліміту обов`язкового залишку на рахунку, в тому числі у зв`язку із виникненням заборгованості за комісіями та іншими платежами, належними до сплати Банку, а також перенесення коштів на рахунок простроченої заборгованості у зв`язку з невчасною сплатою заборгованості за дозволеним овердрафтом та недозволеним овердрафтом у відповідності до умов Договору. Відповідно до п. 3.4.14 Договору, позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування дозволеним овердрафтом в строк до 10 числа місяця наступного за місяцем їх нарахування або в день розірвання Договору у разі досягнення сторонами домовленості про розірвання цього Договору на підставі заяви про розірвання Договору або у разі дострокового розірвання Договору. Відповідно до п. 3.1.14 Договору, Банк має право вимагати дострокового повного повернення заборгованості за дозволеним овердрафтом, у випадку невиконання або неповного виконання клієнтом зобов`язань за договором. 15.04.2019 року рішенням тарифного комітету Банку (протокол № 14 від 15.04.2019 року) затверджено зміни до тарифного плану «Запасочка», в тому числі внесено зміни до розміру відсоткової ставки та збільшено її до 46,8% річних. Відповідно до п. 3.4.15 Договору, клієнт зобов`язаний повернути заборгованість за дозволеним овердрафтом в межах строку дії ліміту дозволеного овердрафту, зазначеного в п. 2.5 Договору, а заборгованість за недозволеним овердрафтом в день її виникнення. Відповідно до п. 3.4.16 Договору, клієнт зобов`язується за користування неповернутою в строк сумою дозволеного овердрафту та/або непогашення в строк процентів за користування ним, сплачувати проценти та штрафи відповідно до умов цього договору та тарифів Банку. Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що відповідачка отримувала кредитні кошти від позивача, а також частково проводила повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ «КБ «Глобус» та відповідачкою. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість по тілу кредиту, який отримала відповідачка від АТ «КБ «Глобус», станом на 01.03.2024 року складає 22715,99 грн. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором та не надала суду доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «КБ «Глобус» в частині стягнення вищевказаної заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як видно із досліджених судом доказів, відповідачкою вчасно не сплачувалися відсотки за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим у неї виникла прострочена заборгованість за відсотками у сумі 15128,68 грн., яка теж підлягає задоволенню. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. 10 червня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 820/479/18, дійшов висновку про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У іншій\~ постанові\~у справі\~№ 922/3812/19\~від 09\~грудня 2021\~року Верховний\~Суд зробив\~висновок, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною,\~суди мають\~виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.\~30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».\~У разі відсутності у тексті договору\~таких умов\~(пунктів)\~щодо порядку\~обчислення,\~форми та\~ціни послуг,\~що надаються\~адвокатом,\~суди, в залежності\~від конкретних\~обставин справи,\~інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право\~відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Суд також враховує позицію Верховного Суду\~викладену у\~постановах Верховного Суду у\~справі №\~905/1795/18\~від 07\~листопада 2019\~року та\~у справі №922/2685/19 від 08 квітня 2020 року, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved