Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява, яка обґрунтована тим, що 16 березня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені з 2021 року. Спільне господарство ними не вередиться також з того часу. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося. Збереження сім`ї неможливе, суперечить інтересам позивача. Подружнє життя позивача з відповідачем неможливе з підстав різного бачення подружнього життя, відсутності взаєморозуміння між ними. Також, між сторонами втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Враховуючи вищевикладене, позивач просив розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] . Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2024 року справу передано за підсудністю до Самарського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в прохальній частині позовної заяви зазначив, що просить розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі документів ухвалює заочне рішення. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 березня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] », про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька зроблено актовий запис № 62 (а.с. 10). Від даного шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). Згідно з\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд приймає до уваги, що фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved