Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

До Роздільнянського\~районного суду\~Одеської області\~надійшла зазначена\~заява,\~згідно якої\~представник заявниці адвокат Теренчук Євген Миколайович просив встановити факт родинних відносин, зокрема, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , померлого [INFO] . Стислий виклад позиції заявниці. [PERSON] та [PERSON] одружились 09 квітня 1965 року. [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . 06 жовтня 1990 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] помер [PERSON] (далі спадкодавець). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, яка розташована на території Кошарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. Спадкоємцями після його смерті є його діти та дружина, а саме: -[PERSON] ; -[PERSON] ; -[PERSON] ; -[PERSON] . Водночас приватний нотаріус відмовив заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця, оскільки було виявлено розбіжності щодо дати народження заявниці в актовому записі про народження, паспорті та інших документах. Стислий виклад позиції заінтересованої особи. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти встановлення вказаного факту не заперечують. Процесуальні дії у справі. 24 лютого 2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та витребувано копію спадкової справи № 81/2024. Фактичні обставини, встановлені судом. 09\~квітня 1965\~року [PERSON] та [PERSON] одружились, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено запис за № 6. У період шлюбу у них народилося троє дітей, а саме: -[INFO] [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 21. -[INFO] [PERSON] , про що в книзі актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 3, що підтверджується копією свідцотва про народження серії [NUMBER] . -[INFO] [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 35. 6 жовтня 1990 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 11. [INFO] помер [PERSON] , про що 4 квітня 2024 року було складено відповідний актовий запис № 229, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видано Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). На підтвердження факту родинних відносин суду надано заяви мешканців села Кошари Роздільнянського району Одеської області, зокрема [PERSON] , [PERSON] , засвідчені старостою Кошарського старостинського округу Виконавчого комітету Роздільнянської міської рад Одеської області Чергуца Віталієм Івановичем. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 9,53 гектарів, яка розташована на території Кошарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 033587. Факт родинних відносин між [PERSON] та спадкодавцем також підтверджується довідкою міського голови Валерія Шовкалюка від 03 лютого 2025 року № 17/02-31 та випискою з погосподарського обліку від 19 листопада 2024 року № 125. Водночас, як встановлено з матеріалів копії спадкової справи № 81/2024 та листа Роздільнянського ВДРАЦС у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 31 жовтня 2024 року № 1773/24.22-20, у поданих нотаріусу документах є розбіжності щодо дати народження [PERSON] . Зокрема, у паспорті громадянина України та свідоцтві про шлюб зазначено « [INFO] », а у повному витязі з ДРАЦС щодо актового запису про народження « [INFO] ». Повторна видача свідоцтва про народження є неможливою, оскільки дата « [INFO] » не підтверджена медичним закладом, що унеможливлює точне встановлення дати народження. Водночас статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За змістом статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пункт перший частини першої статті 315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про\~встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до абз. 2 п.2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно з пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується належними та допустимими доказами. Разом із цим, у її документах наявні розбіжності у написанні дати народження, які не можна усунути в позасудовому порядку. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип належного урядування. Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі Москаль проти Польщі (Moskalv. Poland), п. 73). На підставі викладеного, надавши оцінку аргументам сторін та фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved