Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за договором позики №Z62.21846.004573164 у розмірі 51191 грн. 51 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.11.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір позики №Z62.21846.004573164, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передає/відступає ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~за плату належні йому права вимоги, а ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~ приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. За умовами вказаного договору фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами цього договору. Відповідно до реєстру боржників № 4 до договору факторингу ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 51191 грн. 51 коп., з яких: 23883 грн. 29 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 27308 грн. 22 коп. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умов договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання та не здійснила відповідного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~за договором позики №Z62.21846.004573164 від 26.11.2018 у розмірі 51191,51 грн. Ухвалою суду від 03.02.2025 року відкрите провадження у справі та призначений розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася. Зустрічного позову не пред`явила. 18.03.2025 року звернулась до суду із заявою про часткове визання позову, а саме заборгованості за основним боргом та суми процентів за рік користування кредитом з урахуванням сплачених процентів. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2\~ст. 247 ЦПК України. Судом вставнолено, що 26.11.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір №\~Z62.21846.004573164 за умовами якого банківська установа відкриває позичальнику банківський поточний рахунок № [NUMBER] у гривні в рамках пакету послуг «2060_Стартовий_ПР», що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також надає відповідачу кредит у розмірі 25\~672 грн., що включає витрати на страховий платіж, строком на 12 місяців, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит разом з процентними платежами. Згідно умов п.п. 1.3-1.5 Договору № Z62.21846.004573164 15% (маржа банку) та станом на день укладення даного договору змінна частина ставки, визначена за рішенням Правління банку становить 9,5%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15%. Змінювана частина процентної ставки дорівнює потрійному значенню UIRD (Український індекс рітейлових депозитів) за останній день попереднього місяця, які містяться на офіційному сайті Національного банку України. Положеннями п. 1.7 Договору № Z62.21846.004573164 передбачено, що банк повідомляє позичальника про зміну розміру процентної ставки та надсилає позичальнику новий графік щомісячних платежів за кредитним договором листом без внесення змін (доповнень) до договору не пізніше ніж за 15 календарних днів да дати з якої почне діяти нова ставка. Таке повідомлення вважається надісланим в день його відправлення на адресу позичальника, яка зазначена в цьому договорі. До направлення повідомлення на адресу позичальника поштою прирівнюється також і його вручення позичальнику, члену його родини чи представнику позичальника під розписку. Новий графік щомісячних платежів стає невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до змісту п. 1.10 Договору № Z62.21846.004573164 за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Згідно п. 6.1 Договору № Z62.21846.004573164 (графіку щомісячних платежів) та додатку до Паспорта споживчого кредиту загальна вартість кредиту становить 32\~228,19 грн., з яких: 25\~672\~грн. сума кредиту, 2\~243,30\~грн. проценти за користування кредитом, 4\~312,89 грн. плата за обслуговування кредиту. [PERSON] також 26.11.2018 року з приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА Життя» укладено договір добровільного страхування № Z62.21846.004573164, відповідно до умов якого розмір страхового платежу становить 3\~348,52 грн. та підлягає сплаті через рахунок відкритий у АТ «Ідея Банк». Факт виконання\~АТ «Ідея\~Банк» своїх\~зобов`язань перед\~ [PERSON] \~за Договором\~№26207002645475\~підтверджується копією\~ордеру-розпорядження\~від 26.11.2018\~року №\~1\~про перерахунок\~коштів на\~особовий рахунок\~ [PERSON] \~№ [NUMBER] у розмірі 22\~323,48 грн. на підставі Договору № Z62.21846.004573164 та в якості страхового платежу від [PERSON] у розмірі 3\~348,52 грн., а також випискою за Договором №\~Z62.21846.004573164. Відповідачем на виконання своїх зобов`язань за Договором №\~Z62.21846.004573164 за період часу з 26.11.2018 року по 07.07.2023 року перераховано на рахунок АТ «Ідея Банк» грошові кошти в сумі 2\~733,79 грн. (28.12.2018 року 2\~679,66 грн., 14.02.2019 року 54,13 грн.), з яких: 1\~788,71\~грн. зараховано як повернення кредиту, 500,60 (484,45 + 16,15) грн. як оплата обслуговування кредиту, 444,48 (390,35+54,13) грн. як сплата процентів за кредитом, що підтверджується відповідною випискою АТ «Ідея Банк» від 07.07.2023 року. Згідно довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] за Договором №\~Z62.21846.004573164 станом на 07.07.2023 року становить 51\~191,51 грн., з яких: 23\~883,29 грн. заборгованість за основним боргом, 27\~308,22 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 0 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. Однак, оскільки представником позивача не надано детального розрахунку заборгованості за Договором № Z62.21846.004573164, зроблених АТ «Ідея Банк» на дату відступлення права вимоги, суд позбавлений можливості перевірити їх достовірність та відповідність умовам Договору №\~Z62.21846.004573164, зокрема в частині нарахування процентів за користування кредитом (період нарахування та застосовувану відсоткову ставку). Між ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «Ідея Банк» 07.07.2023 року укладено договір факторингу № 07072023 (далі Договір № 07072023), за умовами п.п. 2.1, 2.2 якого до останнє відступило позивачу належні йому права грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі, який є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до змісту п. 6.1 Договору № 07072023 АТ «Ідея Банк» гарантує та відповідає перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за дійсність прав вимоги, які відступаються за цим договором. Водночас суд позбавлений можливості встановити всі інші істотні умови Договору №07072023, оскільки представником позивача копії його сторінок надано суду вибірково, на власний розсуд (перша, друга, третя та остання). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 07.07.2023 року № 4 до Договору №07072023 АТ «Ідея Банк», крім іншого, передано ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] за Договором №Z62.21846.004573164 на загальну суму 51\~191,51\~грн., з них: 23\~883,29 грн. заборгованість за основним боргом, 27\~308,22 грн. заборгованість за відсотками. Після відступлення АТ «Ідея Банк» права вимоги за Договором №\~Z62.21846.004573164 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» жодних додаткових нарахувань заборгованості за ним [PERSON] не здійснювалось. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо надання фінансових послуг у сфері кредитування, які врегульовано Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 515 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Положеннями ч. 1 ст. 1080 ЦК України передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1081, ч. 1 ст. 1082 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За вказаних обставин, з урахуванням відсутності заперечень відповідача щодо реальності факту отримання нею коштів у позику від АТ «Ідея Банк», суд вважає доведеним, що 26.11.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір №Z62.21846.004573164 на підставі якого останньою отримано кредит у розмірі 25\~672 грн., з яких 3\~348,52 грн. сплачено в якості страхового платежу за договором добровільного страхування, строком на 12\~місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом за змінюваною процентною ставкою, початковий розмір якої на дату укладення договору становить 15% річних. [PERSON] своїх зобов`язань за Договором № Z62.21846.004573164 належним чином не виконано, оскільки за період часу з 26.11.2018 року по 07.07.2023 року на користь АТ «Ідея Банк» сплачено лише 2\~733,79\~грн.,\~з них:1\~788,71 грн. зараховано як повернення кредиту, 500,60 грн. як оплата обслуговування кредиту, 444,48 грн. як сплата процентів за користування кредитом. Інші докази виконання [PERSON] своїх зобов`язань за Договором №\~Z62.21846.004573164 станом на 07.07.2023 року перед АТ «Ідея Банк» чи станом на дату розгляду справи перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відсутні. Таким чином, заборгованість [PERSON] за тілом кредиту за Договором №Z62.21846.004573164 становить 23\~883,29 грн. (25\~672 - 1\~788,71), що узгоджується з розміром даного виду заборгованості, вказаним у розрахунку АТ «Ідея Банк» від 07.07.2023 року. Водночас,\~оскільки представником\~позивача не\~надано детального\~розрахунку заборгованостіза нарахованими та несплаченими відсотками, зробленого АТ «Ідея Банк» на дату відступлення права вимоги, з урахуванням того, що позивачем жодних додаткових нарахувань заборгованості за Договором № Z62.21846.004573164 не здійснювалось, суд позбавлений можливості перевірити достовірність та відповідність умовам Договору №\~Z62.21846.004573164 (як період нарахування, так і застосовувану відсоткову ставку) заявленої до стягнення суми заборгованості за відсотками в сумі 27\~308,22 грн. Доказів зміни розміру процентної ставки за час строку кредитування за Договором №Z62.21846.004573164, а також факту надсилання АТ «Ідея Банк» на адресу [PERSON] нового графіку щомісячних платежів за кредитним договором, представником позивача не надано, тож суд вважає, що відповідач з урахуванням неналежного виконання своїх грошових зобов`язань мала сплати АТ «Ідея Банк» проценти за користування кредитом в сумі 3\~850,80 грн., що становить 15% річних від його суми (25\~672 * 15% / 12 * 12). З урахуванням вказаного, суд стягує з [PERSON] на користь позивача заборгованість за процентами за Договором № Z62.21846.004573164, з урахуванням вже сплачених нею процентів за користування кредитом на користь АТ «Ідея Банк», в розмірі 3\~406,32 грн. (3\~850,80 - 444,48). При цьому, відповідно до сталих правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 28.03.2018 року в справі №\~444/9519/12, від 11.04.2018 року в справі № 758/1303/15-ц, від 19.06.2019\~року в справі № 646/14523/15-ц, від 04.02.2020 року в справі №\~912/1120/16, від 18.03.2020року в справі № 902/417/18, від 05.04.2023 року в справі № 910/4518/16 права кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.\~2 ст. 1050 ЦК України. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, та їх розмір визначається законом або договором. Водночас умовами Договору № Z62.21846.004573164 не визначено розміру процентів, які підлягають нарахуванню поза межами строку кредитування, а лише передбачено можливість нарахування АТ «Ідея Банк» пені за невиконання чи неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Крім того, згідно з усталеною судовою практикою нарахування процентів та інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таких висновків у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 19.06.2019 року в справах №№ 703/2718/16-ц, №\~646/14523/15-ц, у постанові від 07.07.2020 року в справі № 296/10217/15-ц, у постанові від 08.11.2019 року в справі № 127/15672/16-ц, у постанові від 04.02.2020 року в справі № 912/1120/16. Однак оскільки позивачем вимога про стягнення з [PERSON] процентів та інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в зв`язку з простроченням виконання грошових зобов`язань за Договором №\~Z62.21846.004573164 не заявлялась, то з урахуванням положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України щодо розгляду судом справи в межах заявлених вимог, відсутні підстави для здійснення судом розрахунку таких сум. Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що стороною позивача не в повній мірі реалізовано надані процесуальні права та обов`язки, передбачені п.\~4 ч. 2 ст. 43, ч. 2 ст. 83 ЦПК України, щодо надання всіх доказів на підтвердження викладених фактів та заявлених позовних вимог. При цьому, відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявлених позовних вимог, не може бути підставою для задоволення позовних вимог та звільнення позивача від доказування у відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України. Вказане, крім іншого, зумовлено тим, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права під час судового провадження, в той час як інтереси фінансових установ представляють особи, які мають юридичну освіту, та значний досвід ведення судових справ з аналогічних спорів. Про необхідність особливого правового захисту особи споживача фінансових послуг як слабшої сторони у даних правовідносинах, а також навіть звуження дії принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору на користь споживача фінансових послуг, вказано в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 року №1-12/2013. Положеннями ч. 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Надані представником позивача докази не підтверджують в повному обсязі заявлені позовні вимоги та об`єктивно позбавляють можливості суд першої інстанції всебічно встановити всі обставини справи. При цьому, не надання АТ «Ідея Банк» в складі документації детального розрахунку заборгованості за нарахованими процентами за Договором №\~Z62.21846.004573164 на дату відступлення права вимоги за цим договором, не може слугувати підставою для зниження стандарту доказування в справі для позивача, а питання щодо наслідків цього мають вирішуватися між сторонами Договору № 07072023. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, згідно змісту ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тож обґрунтування наявності таких обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає принципу справедливості розгляду справи судом, встановленому ст.\~6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950\~року. Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи, крім іншого, зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Водночас суд вважає, що стороною позивача, в порушення п. 4 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 81, ч.2 ст. 83 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відповідності умовам Договору № Z62.21846.004573164 розрахунків заборгованостей, заявлених до стягнення з [PERSON] за цим договором, зокрема в частині нарахування процентів за користування кредитом. При цьому, стороною позивача в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 83, ч. 1 ст. 84 ЦПК України не повідомлялось суд про неможливість надання доказів, які підтверджують вищевказані обставини та факти, та необхідність надання додаткового строку для їх надання чи витребування їх у третіх осіб. З огляду на вказане, докази, які не було подано представником позивача до суду першої інстанції, щодо вищевказаних обставин, які суд визнав недоведеними, не можуть бути подані до суду апеляційної інстанції, а у разі їх подання не підлягатимуть прийняттю, відповідно до ч. 8 ст. 83, ч. 3 ст. 367 ЦПК України. Неприйнятність безпідставного прийняття в апеляційній інстанції нових доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції, засвідчено у висновках Верховного Суду (постанови від 08.12.2021 року в справі № 136/68/15-ц, від 12.03.2020 року у справі №738/172/17, від 10.04.2019 року в справі №\~145/474/17, від 05.12.2018 року в справі №346/5603/17, від 03.05.2018 року в справі № 404/251/17). Таким чином, у разі прийняття та дослідження нових доказів апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок щодо підстав для цього в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні. Задовольняючи позовні вимоги частково, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором № Z62.21846.004573164 у сумі 27\~289 (двадцять сім тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн. 61 коп., з яких: 23\~883,29 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3\~406,32 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, з вищевказаних підстав, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принципи, пов`язані з належним здійсненням правосуддя, положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суди зобов`язано давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Рішення в справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 року, Рішення в справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року). Враховуючи те, що згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судових витрат на сплату судового збору в розмірі 1\~359 (одна тисяча триста п`ятдесят дев`ять) грн. 87 коп., що відповідає частині задоволених позовних вимог (53,3%). Враховуючи те, що згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судових витрат на сплату судового збору в розмірі 1\~613 (одна тисяча шістсот тринадцять) грн. 92 коп., що відповідає частині задоволених позовних вимог (41,5%), оскільки підстав для її звільнення від сплати судового збору судом не встановлено. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: partial