Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" 04.05.2020 року звернулось до суду із позовом, в обгрунтування якого вказав, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`зку із чим підписав Анкету-Заяву №б/н від 10.02.2015 року, на підставі якої отримав кредит у розмірі 4600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банком зобов`язання щодо видачі кредиту виконано в повному обсязі, а [PERSON] тривалий час зобов`язання не виконував, внаслідок чого станом на 10.11.2019 року виникла заборгованість в розмірі 6678,67 грн. [PERSON] [INFO] помер. Банком надіслано 25.05.2018 року претензію до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори, та 30.08.2018 року отримано відповідь про те, що спадкоємцями померлого [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . 09.01.2019 року банком надіслано до спадкоємців померлого лист-претензію про сплату заборгованості, яка залишилась без відповіді та виконання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.11.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудних Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив проводити розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`зку із чим підписав Анкету-Заяву №б/н від 10.02.2015 року, на підставі якої отримав кредит у розмірі 4600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно довідки б/н [PERSON] на підставі кредитного договору №б/н від 10.02.2015 видано кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії 07/18. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] за договором №б/н вбачається зміна кредитного ліміту, зокрема 23.05.2017 року кредитний ліміт був збільшений до 10 тис. грн., а 02.08.2018 року зменшений до 0,00 грн. Як вбачається із виписки по картковому рахунку [PERSON] активно користувався кредитними коштами та періодично здійснював погашення заборгованості. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.08.2017 року. 09.04.2018 року за вих. №SAMDNWFC00014589180 АТ КБ "Приватбанк" надіслано на адресу Третьої Херсонської державної нотаріальної контори претензію кредитора, у якій просив повідомити про заведення спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] та коло спадкоємців. 07.06.2018 року за вих. №2058/02-14 Перша Херсонська державна нотаріальна контора на претензію кредитора повідомила про її долучення до матеріалів спадкової справи №599/2017 після померлого [INFO] [PERSON] . До нотаріальної контори звернулись діти померлого [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину не видавалось. 24.09.2019 року за вих. №SAMDNWFC00014589180 АТ КБ "Приватбанк" надіслано на адресу [PERSON] та [PERSON] листи-претензії про сплату заборгованості [PERSON] за кредитним договором б/н від 10.02.2015 р. в загальному розмірі 6678,67 грн. За матеріалами спадкової справи №599/2017 заведеної Першою Херсонською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.06.2018 року №2-489, від 19.06.2018 року №2-492, від 19.06.2018 року №2-490, від 19.06.2018 року №2-491видані синам померлого [PERSON] та [PERSON] у рівних частках по 1/2 частині. Згідно з частинами першою та другою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга\~статті 77 ЦПК України). Згідно з частиною третьою\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.І\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У разі смерті позичальника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину (висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13, висновок Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, викладений у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 2-2519/11). Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (частини друга та третя\~статті 1281 ЦК України). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою\~статті 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги (частина четверта вказаної статті). Положення статей 1281 і 1282\~ЦК України\~та\~статті 23 Закону України «Про іпотеку»\~регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих положень: 1) у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; 2) спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; 3) спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; 4) спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; 5) кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; 6) наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» нетотожне поняттю «позовна давність».\~Так, частина четверта\~статті 1281 ЦК України\~визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою\~статті 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Зазначене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах: від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15, провадження № 14- 53цс18; від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15, провадження № 14-49цс19. Відповідно до частини першої та другої\~статті 1281 ЦК України\~спадкоємці зобов`язанні повідомити\~кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців\~від дня, коли він дізнався\~або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Тлумачення\~статті 1281 ЦК України\~свідчить про те, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів.\~Пред`явлення вимог\~може відбутися як безпосередньо спадкоємцю,\~так і через нотаріуса\~(див.: постанову Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 758/8549/15, провадження № 61- 8438св18). Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (стаття 1282 ЦК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21) зазначено, що:\~«одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях\~12,\~81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного\~статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц (провадження № 61-25487св18) вказано, що:\~при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:\~-\~чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;\~-\~коло спадкоємців, які прийняли спадщину;\~-\~при дотриманні кредитором строків, визначених\~статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);\~- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої\~статті 1282 ЦК України.\~Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який був закріплений у\~статті 60 ЦПК України 2004 року\~на час розгляду справи, та передбачав, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Тому висновки судів про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суди безпідставно поклали обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц (провадження № 61-44960св18) вказано, що:\~«встановивши відповідно до положень статті 1282 ЦК України наявність порушеного права (наявність непогашеної заборгованості) та факт прийняття спадщини після смерті позичальника ОСОБА6 його дочкою ОСОБАЗ, наявність спадкового майна, суд відмовив у позові з огляду на відсутність у прохальній частині позову переліку спадкового майна.\~У\~той же час, суд не врахував, що принцип змагальності цивільного процесу, який був закріплений у\~статті 60 ЦПК України 2004 року\~на час розгляду справи, передбачав, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Тому висновки судів про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не зазначено перелік спадкового майна, не надано доказів, які підтверджують яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суди безпідставно поклали обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача». Крім того, хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до\~статті 1296 ЦК України\~є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого\~статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Застосування правила\~статті 1282 ЦК України\~не виключає можливості застосування альтернативного способу захисту, зокрема пункту 5 частини другої\~статті 16 ЦК України\~про примусове виконання обов`язку в натурі (у цій справі стягнення коштів). Неоформлення спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно не захищає від позову кредитора і стягнення боргу. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 192/2761/14. Згідно\~ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої\~ст. 510 ЦК України\~сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Статтею 525 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Припинення зобов`язання регулюється главою 50 розділу І книги\~п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України. Згідно зі\~ст. 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України), смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою (ст. 608 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки позичальник (боржник) помер, то відповідати перед банком на підставі ст. ст.1281,\~1282 ЦК України\~за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] оформили свої спадкові права після смерті позичальника [PERSON] , отримали три свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частині спадкового майна. Складом спадкового майна є житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0583 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Склад спадкового майна є значно більшим за вартістю аніж зобов`язання спадкодавця за кредитним договором в розмірі 6678,67 грн. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача 2102 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору по 1051,00 грн. з кожного. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 25 березня 2025 року.

Outcome: approved