Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В жовтні 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 19 липня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклала з [PERSON] договір кредитної лінії №717561490, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надала кредит в розмірі 6000 гривень 00 копійок, а відповідач зобов`язався повернути кредит до 18 серпня 2021 року та сплатити проценти за користування ним. 31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклала з ТОВ «Таліон Плюс» додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за якою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступила ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії №717561490 від 19 липня 2021 року. Крім того, 20 жовтня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» уклав з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №20102022, за яким ТОВ «Таліон Плюс» відступив позивачу право вимоги до [PERSON] за вказаним договором кредитної лінії. У зв`язку з тим, що відповідач не виконує грошові зобов`язання, у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 6000 гривень 00 копійок та борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 15327 гривень 00 копійок. Загальний розмір боргу за договором кредитної лінії склав 21327 гривень 00 копійок. [PERSON] ухиляється від добровільного повернення боргу. Тому ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з відповідача борг за договором кредитної лінії №717561490 від 19 липня 2021 року в розмірі 21327 гривень 00 копійок. 1.2. [PERSON] не з`явився у судове засідання та не подав відзив на пред`явлений позов. Зі змісту відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №865117 від 24 жовтня 2024 року (а.с.34) вбачається, що місце проживання відповідача зареєстровано по [ADDRESS] . Зі змісту довідки форми №20 (а.с.38) вбачається, що [PERSON] відсутній за зареєстрованим місцем проживання. Ця обставина унеможлив-лює вручення йому судової повістки. На підставі п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду цивільної справи. Більш того, на підставі ч.11 ст.128 ЦПК України [PERSON] повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.41). 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 9 жовтня 2024 року (а.с.32) вбачається, що цивільну справу за позовом, пред`явленим ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», було розподілено судді Бориспіль-ського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 24 жовтня 2024 року (а.с.35-36) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження. 2.3. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до протоко-лу судового засідання від 20 березня 2025 року (а.с.54), був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. 19 липня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклала з [PERSON] договір кредитної лінії №717561490 (а.с.6-9), за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалась надати кредит в розмірі 6000 гривень 00 копійок, а відповідач зобов`язався повернути кредит до 18 серпня 2021 року та сплатити проценти за користування ним. 3.2. В той же день ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надала [PERSON] кредит в розмірі 6000 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням від 19 липня 2021 року (а.с.10). 3.3. 31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклала з ТОВ «Таліон Плюс» додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (а.с.11-13), за якою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступила ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії №717561490 від 19 липня 2021 року. 3.4. 20 жовтня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» уклав з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №20102022 (а.с.14-16), за яким ТОВ «Таліон Плюс» відступив позивачу право вимоги до [PERSON] за вказаним договором кредитної лінії. 3.5. Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», а також главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» та главою 73 «Факторинг» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 4.2. Згідно з ч.2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 4.3. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 4.4. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 4.5. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконан-ня або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. 4.6. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 4.7. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4.8. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подав жодного доказу на підтвердження належного виконання ним грошових зобов`язань за договором кредитної лінії №717561490 від 19 липня 2021 року. Тому станом на 18 серпня 2021 року у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 6000 гривень 00 копійок та борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 18 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверд-жується письмовим розрахунком, складеним ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.48-50). 5.2. Зі змісту цього ж розрахунку та письмового розрахунку, складеного ТОВ «Таліон Плюс» (а.с.51-52), вбачається, що після закінчення строку повернення кредиту борг відповідача по сплаті процентів за користування кредитом збільшився до 15327 гривень 00 копійок. Таке нарахування процентів за користування кредитом суперечить правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-16гс22), зі змісту якої вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Прострочення виконання позичальником зобов`язання з повернення кредиту є підставою лише для притягнення його до цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбаченої ст.625 ЦК України. Адже регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними в його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні. Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, то регулятивні норми ст.10561 ЦК України і охоронна норма ч.2 ст.625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Аналогічна правова позиція була викладена також в п.6.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі №912/1120/16. 5.3. Таким чином, загальний розмір боргу [PERSON] за договором кредитної лінії №717561490 від 19 липня 2021 року склав лише 6018 гривень 00 копійок (6000,00 + 18,00). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач хоча б частково повернув борг. 5.4. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути борг за договором кредитної лінії №717561490 від 19 липня 2021 року в розмірі 6018 гривень 00 копійок. Підстави для стягнення з відповідача боргу за вказаним договором в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід відмовити. 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатила судовий збір в розмірі 3028 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №81585 від 17 вересня 2024 року. Пред`явлений позов задоволений лише на 28,22% (6018,00 : 21327,00 х 100%). 6.3. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 854 гривень 50 копійок (3028,00 : 100% х 28,22%).

Outcome: partial