Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ. У провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] (надалі Позивачка, [PERSON] ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Поїхали з нами» (надалі Відповідач-1, ТОВ «ТК «Поїхали з нами»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-тур» (надалі Відповідач-2, ТОВ «Аккорд-тур»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: фізичної особи-підприємця [PERSON] (надалі Третя особа, ФОП [PERSON] ) про стягнення моральної шкоди. Ухвалою від 16.09.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою від 05.11.2024 частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у Державної прикордонної служби України інформацію про те, коли (дата) та яким чином (через пішохідний, чи автомобільний пункти пропуску) здійснювався перетин кордону улітку 2024 року [PERSON] та її дітьми. Ухвалою від 23.12.2024 здійснено перехід із розгляду цивільної справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 16.01.2025, залучено до участі у справі ФОП [PERSON] у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. Аргументи позивача. Позивачка (замовник) посилається на неналежне виконання ТОВ «ТК «Поїхали з нами» (турагент) та ТОВ «Аккорд-тур» (туроператор) своїх зобов`язань за Договором на туристичне обслуговування №216-2408061 від 06.08.2024 в частині надання туристичної послуги у межах туру «Французький карпиз». Згідно із її твердженнями суть порушення полягає у тому, що позивачка, її діти та матір перетинали державний кордон України через пішохідний перехід, хоча договором було обумовлено, що транспортування у межах туру здійснюватиметься за допомогою автобусу. Фактично, відповідачі в односторонньому порядку змінили умови договору без попередження про це позивачки. [PERSON] стверджує, що під час перетину кордону їй довелося нести велику кількість багажу на відстань понад чотири кілометри, що призвело до розтягнення м`язів і сильного болю, стояти понад п`ять годин у великій черзі у тридцятиградусну спеку без жодного накриття; її діти плакали через суперечки, які виникали у натовпі та просили повернутись додому. Вказане викликало у позивачки постійний стрес і вину за організовану нею подорож. Вона також переймалася станом своєї матері, яка є пенсіонером і напередодні приблизно три тижні перебувала на лікуванні у зв`язку із підвищенням артеріального тиску та серцево-судинним захворюванням. Повернення до України здійснювалося аналогічним чином, що унеможливило придбання подарунків і сувенірів, які б збільшували вагу багажу. Вказане вище, на переконання позивачки, призвело до заподіяння їй моральної шкоди, розмір якої вона оцінює у 30000,00 грн. Вказану суму [PERSON] просить солідарно стягнути із відповідачів. Аргументи відповідача-1. Відповідач-1 своїм правом на висловлення заперечень проти позову, передбаченим статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), не скористався та не подав до суду у встановлений строк відзиву на позовну заяву. Аргументи відповідача-2. Відповідач-2 заперечив проти задоволення позовних вимог з таких підстав: 1. Відповідач-2 надав позивачці у повному обсязі і належним чином туристичну послугу, яка включає послуги перевезення, проживання, харчування, екскурсійні послуги тощо; 2. Підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні, з огляду на відсутність вини у діях відповідача-2, протиправних дій відповідача-2 та причино-наслідкового зв`язку між такими діями і шкодою; 3. Позивачкою не обґрунтовано, у чому саме полягає моральна шкода, як і не надано доказів її завдання; 4. Підстави для притягнення туроператора до цивільної відповідальності відсутні, оскільки всі претензії щодо наданих послуг повинні пред`являтись до турагента. При цьому відповідач-2 посилається на положення пунктів 4.2, 4.5, 4.14-4.17 агентського договору, укладеного із ТОВ «МТФ «Поїхали з нами». Аргументи третьої особи. Третя особа подала до суду пояснення, у яких заперечила проти задоволення позовних вимог. Вона вказала, що позивачка оплатила вартість туристичних послуг, а туроператор надав такі послуги у визначені договором строки, адже запланована подорож відбулася. Інформація про туристичний продукт через турагента, турсубагента передавалась позивачці вчасно та у повному обсязі, що свідчить про виконання ФОП [PERSON] своїх договірних зобов`язань. Третя особа вказує, що ТОВ «ТК «Поїхали з нами» не є стороною договору, турагентом у спірних відносинах виступає ТОВ «МТФ «Поїхали з нами». Окрім цього, відповідальність за надання послуг замовнику несе туроператор, а не турагент чи турсубагент. Позивачка не наводить жодних обґрунтувань причинно-наслідкового зв`язку та не подає доказів порушення законодавства у сфері туристичної діяльності при наданні послуг туроператором або іншим суб`єктом. До того ж, позивачка не відмовилася від виконання договору до початку подорожі, скористалася наданими послугами у повному обсязі, а тому згідно із пунктом 4.18 договору такі послуги вважаються узгодженими, наданими та отриманими. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ. Відповідач-2 є туристичним оператором відповідно до ліцензії на туроператорську діяльність серії АГ №580907 від 16.03.2012, що вбачається зі змісту витягу з Ліцензійного реєстру суб`єктів туроператорської діяльності Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України. Надання туристичних послуг здійснюється ТОВ «Аккорд-тур» шляхом реалізації туристичних продуктів туристичним агентам, зокрема ТОВ «МТФ «Поїхали з нами» згідно із Агентським договором №18868116 від 02.03.2018 (Т.1; а.с. 44-46). Відповідно до пунктів 1.1, 1.3, 1.4 Агентського договору ТОВ «Аккорд-тур» (туроператор) доручає, а ТОВ «МТФ «Поїхали з нами» (турагент) зобов`язується за винагороду надавати туроператорові послуги з реалізації третім особам туристичного продукту шляхом укладення з ними договорів на туристичне обслуговування, а також здійснювати фактичні дії, визначені договором, із забезпечення надання туроператором турпродукту. Турагент дії від імені, в інтересах та під контролем туроператора. Повноваження турагента не потребують оформлення дорученням. Варто також зазначити, що відповідач-2 надавав ТОВ «МТФ «Поїхали з нами» права на посередництво по продажу туристичного продукту, що попередньо організовується та забезпечується юридичною особою нерезидентом, суб`єктом туристичної діяльності відповідно до Договору комісії №МВ 64 від 26.05.2023, укладеного між ТОВ «Аккорд-тур» (комісіонер) та Компанією «Remigiusz Preger» (комітент) (Т.1; а.с. 47-58). 06.08.2024 між позивачкою (замовник) та ТОВ «Аккорд-тур» (туроператор), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діє ТОВ «МТФ «Поїхали з нами» (турагент), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діє ФОП [PERSON] (субтурагент), укладено Договір на туристичне обслуговування №216-2408061 (надалі Договір), згідно із пунктом 1.1.1 якого туроператор відповідно до заявки, поданої замовником через турсубагента та турагента, за плату зобов`язується забезпечити надання замовнику та/або туристам туристичні послуги (туристичний продукт, турпродукт) (Т.1; а.с. 12-15). Судом встановлено, що Договір укладено в електронній формі шляхом прийняття позивачкою пропозиції укласти його із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а саме 75361. Відповідно до пункту 1.1.2 Договору замовник замовляє туристичне обслуговування туристів вказаних в заявці, діючи від свого імені, а також від імені всіх інших туристів, для яких замовляються туристичні послуги за договором, маючи належні повноваження для підписання договору від їх імені. У Додатку №1 до Договору (Т.1; а.с. 16) викладено заявку позивачки на замовлення туристичної послуги, а саме поїздки у тур «Французький каприз», 4 дні в Парижі + Нормандія, долина Луари, Мон-Сен-Мішель на таких умовах: - дата поїздки: з 11.08.2024 по 18.08.2024 (7 ночей), виїзд відбувається з м. Львів, а виїзд для повернення в Україну із м. Прага; - транспортування здійснюється автобусом, трансфер відсутній; - кількість туристів: чотири, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є дочками позивачки згідно із наявних у матеріалах справи свідоцтв про народження (Т.1; а.с. 20-21), а також [PERSON] . Відповідна заява-замовлення подавалась позивачкою відповідачу-2 через ТОВ «МТФ «Поїхали з нами», а ТОВ «Аккорд-тур» прийняло до виконання відповідне замовлення згідно із підтвердженнями №86118861383, №81618688113 від 06.08.2024 (Т.1; а.с. 41-42). Пунктом 6.1.1 Договору визначено, що вартість туристичних послуг складає 78176,00 грн., що є еквівалентом 1728,03 Євро згідно із комерційним курсом туроператора на день укладення договору, у т.ч. послуги бронювання турсубагента. У свою чергу, вартість туристичних послуг згідно із підтвердженнями №86118861383, №81618688113 від 06.08.2024 становить 1`736,00 Євро. Ціна туристичних послуг була оплачена у повному обсязі, що не заперечується жодним із учасників справи та прослідковується зі змісту платіжних документів №МТФ0003469, №МТФ0003472 від 07.08.2024 (Т.1; а.с. 42-43). Як передбачено пунктом 2.1.2 Договору, туроператор зобов`язаний забезпечити надання туристичних послуг відповідно до заявки. Позивачкою, відповідачем-2 та третьою особою визнається та обставина, що замовлена туристична послуга була надана позивачці, тобто тур «Французький каприз» відбувся за участі [PERSON] , її дітей та матері. У даній справі позивачка висловлює претензії щодо якості наданої туристичної послуги в частині транспортування автобусом з місця відправки до місця призначення без необхідності перетинати державний кордон для пересадки на інший автобус. Судом встановлено, що позивачка та її діти перетинали державний кордон через пішохідний перехід при виїзді з України 11.08.2024 та при в`їзді в Україну 19.08.2024, що підтверджується листом Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 18.12.2024 (Т.1; а.с. 82, 95). Вказане вище стало підставою для звернення [PERSON] до суду із цим позовом про стягнення моральної шкоди, завданої неналежним виконанням договірного зобов`язання. ОЦІНКА СУДУ. Відповідно до частини 1 статі 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пунктом 9 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У даній справі позивачка звернулася до суду із матеріально-правовою вимогою майнового характеру про солідарне стягнення із відповідачів 30`000,00 грн. моральної шкоди. Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також поясненням і запереченням кожного із учасників справи, суд зазначає, що спірні правовідносини виникли у сфері надання туристичних послуг та захисту прав споживачів. Вказане обумовлює застосування норм Закону України «Про туризм» (надалі Закон №324/95-ВР) та Закону України «Про захист прав споживачів» (надалі Закон №1023-XII). Статтею 20 Закону №324/95-ВР визначено, що за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. З матеріалів справи вбачається, що між позивачкою (замовник) та ТОВ «Аккорд-тур» (туроператор), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діє ТОВ «МТФ «Поїхали з нами» (турагент), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діє ФОП [PERSON] (субтурагент), укладено в електронній формі Договір на туристичне обслуговування №216-2408061 від 06.08.2024. У Договорі сторони погодили надання туристичного продукту, пов`язаного із поїздкою позивачки, її двох дітей та матері у тур «Французький каприз» у період з 11.08.2024 по 18.08.2024 (виїзд відбувається з м. Львів, а виїзд для повернення в Україну із м. Прага). До складу туристичного продукту, серед іншого, входила туристична послуга із перевезення замовника та визначених нею осіб автобусом без трансферу. Судом встановлено, що позивачка у повному обсязі оплатила вартість туристичної послуги, яка, у свою чергу, безпосередньо надавалась та була надана відповідачем-2. Спір у цій справі виник у зв`язку із неякісним наданням туристичної послуги в частині перевезення, оскільки, як стверджує позивачка, всупереч погодженим сторонами умовам, перетин державного кордону здійснювався пішим ходом, а не автобусом. Відповідачами у цій справі [PERSON] визначила ТОВ «Аккорд-тур» та ТОВ «ТК «Поїхали з нами». З цього приводу суд зазначає, що згідно зі статтею 5 Закону №324/95-ВР суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність, є: - туристичні оператори юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких\~виключною діяльністю\~є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; - туристичні агенти юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють\~посередницьку діяльність\~з реалізації\~туристичного продукту\~туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Відповідно до частини 1 статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. Згідно зі статтею 20 Закону №324/95-ВР якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Зважаючи на викладене вище, суд доходить висновку, що відповідальність за неналежне виконання умов Договору покладено насамперед на відповідача-2, як на туроператора, оскільки саме він повинен був забезпечити та забезпечував надання туристичної послуги з перевезення. Натомість, покладення відповідальності на турагента є безпідставним, адже його обов`язки у спірних правовідносинах обмежуються посередницькою діяльністю з реалізації третім особам туристичного продукту шляхом укладення з ними договорів на туристичне обслуговування. На користь означених тверджень додатково свідчать: - положення Договору, згідно із пунктом 10.5 якого замовник усвідомлює, що за договором, відповідно до Закону України «Про туризм», туристичні послуги формуються та надаються безпосередньо туроператором, якого обирає замовник. Турсубагент та турагент здійснюють посередницьку діяльність в укладенні договору від імені та за дорученням туроператора; - положення Агентського договору, пунктами 4.3, 4.5 якого передбачено, що претензії турагента та/або туриста до обсягу та якості\~наданих йому\~послуг приймаються\~туроператором протягом 14 днів з часу завершення туру при умові документального підтвердження обґрунтованості таких претензій. Претензії та позови, предметом яких не є якість туристичного продукту, в тому числі претензії і позови, пов`язані із ненаданням або поданням неналежної інформації про туристичний продукт, його споживчі властивості, пред`являються\~туристом чи іншим замовником безпосередньо турагенту і підлягають розгляду турагентом. Таким чином, оскільки у даній справі претензії позивачки пов`язані із якістю наданої туристичної послуги за Договором, то [PERSON] правильно визначено ТОВ «Аккорд-тур» відповідачем у справі. Що стосується ТОВ «ТК «Поїхали з нами» (код ЄДРПОУ 33829089), то суд зазначає, що вказане товариство не є учасником спірних правовідносин. Згідно із наявними у матеріалах справи документами турагентом за Договором виступає ТОВ «МТФ «Поїхали з нами» (код ЄДРПОУ 41871622). Таким чином, позивачем безпідставно заявлено позовні вимоги до відповідача-1, який не повинен відповідати за пред`явленим позовом. Зважаючи на це, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог до ТОВ «ТК «Поїхали з нами». Як передбачено статтею 191 Закону №324/95-ВР, до укладення договору на туристичне обслуговування споживачеві туристичного продукту надається інформація про час та місце проміжних зупинок і транспортних сполучень та категорію місця, яке споживач займатиме в певному виді транспортного засобу. У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору, серед яких характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення (якщо перевезення входить до складу туристичного продукту) (стаття 20 Закону №324/95-ВР). Відповідно до умов Договору сторони погодили, що у межах туру перевезення позивачки, її дітей та матері здійснюватиметься автобусом. При цьому жодних інших умов щодо необхідності здійснення пересадки на інший автобус шляхом пішого перетинання державного кордону Договором не передбачено. Відповідачем-1 не надано жодних доказів того, що до моменту укладення Договору або хоча б після його укладення він попереджав позивачку про таку необхідність. У цій частині суд керується приписами частини 8 статті 18 Закону №1023-XII, згідно із якою нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Враховуючи зазначене, суд вважає, що у межах договірних відносин на відповідача-2 покладався обов`язок забезпечити безперервне перевезення туристів автобусом на обумовленому маршруті, у т.ч. через державний кордон. Разом з цим, ТОВ «Аккорд-тур» не виконало належним чином покладених на нього зобов`язань за Договором, адже позивачці та її двом малолітнім дітям довелося перетинати державний кордон пішки, а не автобусом, що простежується зі змісту листа Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 18.12.2024 та не заперечується представником ТОВ «Аккорд-тур» в судовому засіданні. Посилання третьої особи на пункт 4.18 Договору не змінює висновків суду, адже згідно із наведеним договірним пунктом, якщо є певні відхилення від узгоджених умов туристичного обслуговування, але турист скористався цими послугами (не відмовився від них), то такі послуги вважаються узгодженими, наданими туроператором та отриманими туристом і кошти за ці послуги не повертаються. Даний пункт насамперед врегульовує питання повернення грошових коштів за надану послугу. Натомість, у даній справі ідеться про неякісне надання туристичної послуги та відповідальність туроператора за це. Сам по собі факт споживання позивачкою туристичної послуги не нівелює неякісне її надання відповідачем-2, а отже не може бути підставою для звільнення останнього від відповідальності. Посилання відповідача-2 на положення пунктів 4.14-4.17 Агентського договору, укладеного із ТОВ «МТФ «Поїхали з нами», також не звільняє його від відповідальності, адже ситуація, що склалася у спірних правовідносинах, не підпадає під жодну із тих, що передбачені цими пунктами. Доказів протилежного відповідачем-2 до суду подано не було. Таким чином, не заслуговують на увагу доводи відповідача-2 про відсутність у його діях ознак протиправності, а також відсутність його вини за неналежне виконання умов Договору. Згідно з положеннями статті 25 Закону №324/95-ВР туристи і екскурсанти мають право, зокрема, на відшкодування моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Окрім цього, згідно зі статтею 30 Закону №324/95-ВР заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом. За змістом пункту 4 частини 1 статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором. Згідно із частиною 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону №1023-XII чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Закону № 1023-XII захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Абзацом 2 частини 3 статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як стверджує позивачка, внаслідок протиправних дій відповідача-2 їй довелося нести велику кількість багажу на відстань понад чотири кілометри, що призвело до розтягнення м`язів і сильного болю, стояти понад п`ять годин у великій черзі у тридцятиградусну спеку без жодного накриття; її діти плакали через суперечки, які виникали у натовпі та просили повернутись додому. Вказане викликало у позивачки постійний стрес і вину за організовану нею подорож, позбавило її комфорту, на який вона розраховувала при укладенні договору, зумовило підвищення артеріального тиску, пульсацію у скронях і запаморочення. Вона також переймалася станом своєї матері, яка є пенсіонером і напередодні приблизно три тижні перебувала на лікуванні у зв`язку із підвищенням артеріального тиску та серцево-судинним захворюванням. На додачу до цього, при поверненні з подорожі вона не змогла придбати подарунки і сувеніри, адже такі збільшили б вагу багажу та ще більше ускладнили піший перетин державного кордону. Заперечення відповідачем-2 позовних вимог додатково поглиблює душевні страждання позивачки. Зважаючи на це, вона переконана, що має право на стягнення моральної шкоди у розмірі 30`000,00 грн. Суд зазначає, що в результаті неякісного надання туристичної послуги, відповідачем-2 було завдано моральної шкоди [PERSON] . Відповідна шкода виразилась у негативних емоціях та стресі, який вона пережила у ході необумовленого сторонами пішого перетину кордону з двома малолітніми дітьми на виїзд та на в`їзд на територію України. Зважаючи на викладене вище, безпідставними є доводи відповідача-2 про те, що позивачкою не обґрунтовано, у чому саме полягає моральна шкода, не доведено причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача-2 та моральною шкодою. Отже, у даній справі наявні підстави для стягнення із відповідача-2 немайнової шкоди. Щодо заявленого до стягнення розміру моральної шкоди, то, на переконання суду, такий є занадто завищеним, таким, що не відповідає ступеню перенесених страждань. Пунктом 6.4 Методичних рекомендацій «Відшкодування моральної шкоди» (лист Міністерства юстиції № 35-13/797 від 13.05.2004) роз`яснено, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним. Отже, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди одразу визначається потерпілим у позовній заяві, хоча остаточне рішення про розмір компенсації моральної шкоди приймається судом. Також, як зазначила Велика Палата Верховного Суду під час розгляду цивільної справи №752/17832/14-ц (постанова від 15.12.2020), визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, завданих відповідачем-2, їх тривалості, наслідків, впливу не лише на позивачку, але й на її малолітніх дітей, суд дійшов висновку, що з відповідача-2 на користь позивачки необхідно стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 7`000,00 грн., що відповідатиме вимогам розумності, справедливості та співмірності. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. СУДОВІ ВИТРАТИ. У відповідності до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а також враховуючи часткове задоволення позовних вимог, відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, з відповідача-1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 282,61 грн.

Outcome: partial