Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

06 лютого 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] у якій прохає стягнути з [PERSON] на її, [PERSON] , користь аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , яка народилася [INFO] , та [PERSON] , яка народилася [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати на правничу допомогу в сумі 3600,00 грн.; розглядати справу в порядку спрощеного провадження за правилами ст. 279 ЦПК України. Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 103950 від 10.02.2025 відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що в їхньому шлюбі народилися спільні діти - донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . У вересні 2024 року вони припинили спільне проживання однією сім`єю. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13.11.2024 у справі № 532/2098/24 шлюб між нею та ним розірвано, місце проживання обох дітей визначено з матір`ю. Їхні малолітні доньки [PERSON] і [PERSON] проживають зі позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Відповідач, будучи працездатною особою, ухиляється від належного утримання дітей, достатньої матеріальної допомоги добровільно не надає. Її неодноразові прохання до відповідача про надання матеріальної допомоги на утримання двох доньок є безрезультатними, а лише одна вона не взмозі утримувати їхніх дітей на належному рівні. Їй відомо, що відповідач має регулярний дохід, іншим особам аліментів не сплачує. Її же особистих доходів недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання двох малолітніх дітей. Заходи досудового врегулювання спору проводилися у вигляді її звернення до відповідача про надання достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, на що відповідач належним чином не відреагував. Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалися. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 07.02.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Ухвалою від 20 лютого 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 24 березня 2025 року. В судовому засіданні 24 березня 2025 року: Представник позивачки, адвокат Галушко С.С., позов підтримують, позовні вимоги про стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 3600,00 грн. прохаю задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. За змістом частин 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши наявні матеріали справи, суд робить наступні висновки. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , дата народження: [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.02.2008 (а.с.6) та [PERSON] , дата народження: [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.2018 (а.с.7). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Кобеляцько міської ради Полтавського району Полтавської області малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] та перебувають на її утриманні. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, відсутність інформації про інших утриманців, а також, враховуючи визнання ним заявлених позовних вимог, вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення цього судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов в повному обсязі та рішення ухвалене в судовому засіданні в порядку, встановленому статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті на момент подання цього позову, тобто 605 гривень 60 копійок, а інші 50 відсотків судового збору, тобто 605 гривень 60 копійок, компенсується за рахунок держави, що відповідає вимогам статей 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Враховуючи вищевикладене, складність справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, з огляду на надані позивачкою документи (квитанція від 05.02.2025, розрахунок витрат за надання послуг з підготовки цивільного позову та відкопіювання документів, акт виконаних робіт, ордер на надання правничої (правової) допомоги, Витяг з Угоди на представництво інтересів у цивільній справі) та зважаючи на відсутність заперечень відповідача щодо розміру судових витрат, суд вважає достатнім розміром стягнення понесених на правничу допомогу у розмірі 3600,00 грн.

Outcome: approved