Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

24 грудня 2024 року до Полтавського районного суду Полтавської області звернулася представник позивача з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві вказала, що 25 липня 2022 року між відповідачем та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір №7602437, згідно з умовами якого [PERSON] отримав 4000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, водночас відповідач зі свого боку умов договору не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 24 жовтня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем було укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором, відповідно до якого у позивача з`явилося право грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 15240 гривень, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 4000 гривень, прострочена заборгованість за сумою відсотків у розмірі 10 480 гривень, прострочена заборгованість за комісією у розмірі 760 гривень. Таким чином представник позивача прохала суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №7602437 від 25 липня 2022 року у розмірі 15240 гривень та судовий збір. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 08 січня 2025 року справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» передано за підсудністю до Кобеляцького районного суду Полтавської області. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 січня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Бондаренко М. І. надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечувала проти заочного рішення. Позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25 липня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) №7602437, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4 000 гривень строком на 95 днів з 25 липня 2022 року. Загальні витрати позичальника за кредитом за весь строк кредитування складають 11960 гривень в грошовому виразі та 1149 відсотків річних у процентному значенні. Комісія за надання кредиту становить 760 гривень одноразово в момент видачі кредиту. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 8-13). Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] *35. Суду також надано паспорт споживчого кредиту №7602437, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 14). Відповідно до копії платіжного доручення №79123174 ТОВ «Мілоан» надало [PERSON] кошти згідно договору №7602437 у розмірі 4 000 гривень на картку № [NUMBER] (а. с. 16). Як вбачається з копії відомостей про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» та виписки з особового рахунка за кредитним договором [PERSON] за кредитним договором №7602437 станом на 24 жовтня 2022 року складає 15240 гривень, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 4000 гривень, прострочена заборгованість за сумою відсотків у розмірі 10 480 гривень, прострочена заборгованість за комісією у розмірі 760 гривень (а. с. 17-18). 24 жовтня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №83-МЛ/Т, відповідно до якого кредитор відступає новому кредиторові за плату, а новий кредитором приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (Портфель заборгованості) (а. с. 18-22). Згідно копії акту приймання-передачі реєстру боржників від\~ 24 жовтня 2022 року до договору відступлення прав вимоги та витягу з реєстру боржників позивач отримав право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №7602437 від 25 липня 2022 року\~ у розмірі 15240 гривень (а. с. 23-24). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору, у зв`язку з чим суд вважає за можливе позов задовольнити та стягнути із [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №7602437 від 25 липня 2022 року\~ у розмірі 15240 гривень. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України із [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений під час подачі позову, у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved