Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.06.2024 р. у м. Львові по вул. В. Великого, 39 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Toyota Camry», р. н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно Договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 218281231, та «Kia Ceed», р. н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Учасники ДТП склали Європротокол, з якого вбачається, що винуватцем вищевказаної ДТП являється [PERSON] метою відшкодування завданих збитків [PERSON] звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та представник страховика здійснив огляд пошкодженого ТЗ «Kia Ceed», р. н. [NUMBER] . Відповідно до Висновку № 110 за результатами судової транспортно товарознавчої експертизи від 27.07.2024 р., складеного судовим експертом Галамай Я.І., встановлено, зокрема: вартість відновлювального ремонту автомобіля «Kia Ceed», ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , від виявлених при обстеженні 03.07.2024 р. його пошкоджень внаслідок ДТП 03.06.2024 р., в цінах на вказану дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 133 325,27 грн.; коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля «Kia Ceed», ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , на момент його пошкодження у ДТП 03.06.2024 р., становить Ез = 0,615.; вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Kia Ceed», ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 03.06.2024 р., з врахуванням результатів його обстеження 03.07.2024 р., в цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 84 048,21 грн. В подальшому, до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було надано Висновок експерта № 110 за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи від 27.07.2024 р. для узгодження розміру страхового відшкодування. 30.09.2024 р. [PERSON] отримав від ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування в розмірі 48 981,08 грн. Письмове повідомлення про прийняте рішення з правовим обгрунтуванням не прийняття Страховою компанією для розрахунку розміру страхового відшкодування Висновку експерта № 110 за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи від 27.07.2024 р. не надходило. У відповідь на адвокатський запит вих. № 051 від 15.10.2024 р. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було надано, зокрема, сканкопію ЗВІТУ № 41429 ПРО ОЦІНКУ ВАРТОСТІ (РОЗМІРУ) ЗБИТКІВ, ЗАПОДІЯНИХ ПОШКОДЖЕННЯМ ТРАНСПОРТНОГО ЗАСОБУ від 18.09.2024 р. ФОП [PERSON] . Однак, ТЗ «Kia Ceed», р. н. [NUMBER] , 2013 року випуску має абсолютно новий кузов порівняно з ТЗ Kia Ceed 2012 року випуску, що підтверджується, зокрема, фототаблицями як у Звіті, так і у Висновку № 110 за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи від 27.07.2024 р. З наведеного можна зробити висновок, що ЗВІТ № 41429 ПРО ОЦІНКУ ВАРТОСТІ (РОЗМІРУ) ЗБИТКІВ, ЗАПОДІЯНИХ ПОШКОДЖЕННЯМ ТРАНСПОРТНОГО ЗАСОБУ від 18.09.2024 р. ФОП [PERSON] не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), та не відображає реальної вартості відновлювального ремонту ТЗ «Kia Ceed», р. н. [NUMBER] . Виплачений відповідачем розмір страхового відшкодування не відповідає реальному розміру матеріального збитку, заподіяного позивачу пошкодженням належного йому ТЗ «Kia Ceed», р. н. [NUMBER] , в ДТП від 03.06.2024 р., у зв`язку із чим з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягає стягненню доплата страхового відшкодування у вигляді різниці між реальною вартістю відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля та виплаченим страховим відшкодуванням. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 30.10.2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Представником відповідача 14.11.2024 року на адресу суду подано відзив на позовну заяву, в якому вказує, що згідно Звіту № 41429 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ від 18.09.24 р. ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу без ПДВ - становить 48 981,08 грн. Таким чином розмір страхового відшкодування за пошкодження автомобіля позивача, що відповідає вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», становить 48 981,08 грн. , що й було сплачено позивачу, чого він не заперечує та надав відповідні докази про отримання ним цієї суми. Тому ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснило виплату страхового відшкодування Позивачу в повному обсязі та підстави для доплати відсутні. Огляд автомобіля позивача був проведений представником ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" 05.06.2024 року, тобто в межах встановленого законом строку - на 2-й робочий день після ДТП, що підтверджується актом огляду ТЗ від 05.06.2024 року, який підписаний водієм - учасником ДТП, що перебував за кермом автомобіля позивача в момент ДТП. За таких обставин у позивача були відсутні підстави та право самостійно обирати експерта для визначення розміру шкоди згідно п.34.3 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" не може покладатися обов`язку приймати до уваги дану експертизу та відшкодовувати витрати на її проведення. Натомість у висновку № 110 від 27.07.24 р. для визначення ринкової вартості експерт використав ціни продажу автомобіля Kia Ceed 2014 та 2015 років випуску (згідно Бюлетнів автотоварознавця, що є додатками до даного висновку експерта), що призвело до завищення ринкової вартості та розміру матеріального збитку. Крім того, у висновку експерта Галамая Я.І. № 110 від 27.07.24 р. завищено вартість ремонтних робіт та фарбування. Отже, зазначене вказує на те, що у висновку експерта Галамая Я.І. № 110 від 27.07.24 р. розмір матеріального збитку, заподіяного автомобілю позивача, завищено (з метою збільшення його розміру до ліміту відповідальності страховика (відповідача) за "європротоколом" до 80 000 грн.), та не відображає реального розміру матеріального збитку, заподіяного в цій ДТП. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представником позивача 19.11.2024 року подано відповідь на відзив, яку обґрунтовує наступними обставинами. З метою відшкодування завданих збитків [PERSON] звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та представник страховика здійснив огляд пошкодженого ТЗ «Kia Ceed», р. н. [NUMBER] . Крім того, позивач вирішив скористатись своїм правом на залучення незалежного судового експерта та звернувся до судового експерта Галамай Я.І. з метою проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи та уклав Договір №276 про виконання судової експертизи від 03.07.2024 р. Висновок № 110 за результатами судової транспортнотоварознавчої експертизи від 27.07.2024 р., складений судовим експертом Галамай Я.І., є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом, який дозволяє, встановити розмір матеріального збитку, завданого власнику ТЗ «Kia Ceed», р. н. [NUMBER] . Просить задоволити позовні вимоги. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13\~ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з положеннями\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст.77-79 ЦПК України. Судом встановлено, що власником ТЗ «Kia Ceed», р. н. [NUMBER] , являється [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] . Як вбачається з повідомлення про дорожньо транспортну пригоду від 03.06.2024 року, 03.06.2024 р. у м. Львові по вул. В. Великого, 39 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Toyota Camry», р. н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно Договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 218281231, та «Kia Ceed», р. н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Як вбачається з повідомлення про дорожньо транспортну пригоду, що винуватцем вищевказаної ДТП являється [PERSON] . Статтею 988 ЦК України\~передбачено, що страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страховика. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (стаття 990 ЦК України). Стаття 20 Закону України «Про страхування»\~визначає обов`язок Страховика при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату\~\~страхового\~\~відшкодування\~\~у\~\~передбачений\~\~договором строк. Згідно акту огляду транспортного засобу від 05.06.2024 року, огляд автомобіля позивача був проведений представником ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" 05.06.2024 року, тобто в межах встановленого законом строку. Згідно Звіту № 41429 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ від 18.09.24 р. ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу без ПДВ - становить 48 981,08 грн. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування до справи №240001032716 від 29.09.2024 року, складеного ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», сума страхового відшкодування становить 48\~981, 08 грн. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 48\~981, 08 грн. В матеріалах справи міститься висновок № 110 за результатами судової транспортнотоварознавчої експертизи від 27.07.2024 року, складений судовим експертом Галамай Я.І., встановлено, зокрема: вартість відновлювального ремонту автомобіля «Kia Ceed», ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , від виявлених при обстеженні 03.07.2024 р. його пошкоджень внаслідок ДТП 03.06.2024 р., в цінах на вказану дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 133 325,27 грн.; коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля «Kia Ceed», ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , на момент його пошкодження у ДТП 03.06.2024 р., становить Ез = 0,615.; вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Kia Ceed», ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 03.06.2024 р., з врахуванням результатів його обстеження 03.07.2024 р., в цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 84 048,21 грн. Таким чином у матеріалах справи наявні Звіт № 41429 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу та висновок експерта №110 за результатами судової транспортнотоварознавчої експертизи від 27.07.2024. Оцінюючи наведені висновки з точки зору їх належності та допустимості в процесі доказування у даній справі, суд враховує таке. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення (ч.1\~ст.106 ЦПК України). За правилами ст. 31.1.\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Згідно зі\~ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу»\~підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. Пунктом 13 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 1997\~року №\~8\~«Про судову\~експертизу в\~кримінальних і\~цивільних справах» передбачено, що увипадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо. Враховуючи п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», суд обирає серед наданих варіантів той, який більш реальний та об`єктивний, не суперечить вимогам чинного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Відповідно до п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах»\~при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обгрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи. Однак, у звіті відсутні дані про попередження експерта про кримінальну відповідальність за\~ст.384 КК України\~. Саме висновок №110 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, є повним, чітким, послідовним, не містить розбіжностей,\~проведений за точною ідентифікацією автомобіля позивача, узгоджується з іншими матеріалами справи, складений судовим експертом згідно з вимогами\~ст.106 ЦПК України, містить попередження експерта про кримінальну відповідальність, а відтак, на переконання суду, відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з частинами першою, другою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право,\~\~договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ст. 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України\~передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати\~\~(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначено, що «…Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із\~Законом № 1961-IV\~у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17). Водночас в Законі наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон як спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону № 1961-IV). Тобто положення цього\~Закону\~спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика. Відповідно до пункту 3 частини першої\~статті\~\~988 ЦК України\~страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок\~\~ ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону). Одночасно за положеннями\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд звертає увагу на те, що як право потерпілого на відшкодування заподіяної шкоди так і кореспондуючий обов`язок страховика (страхової компанії) здійснити його відшкодування виникає на підставі настання страхового випадку - ДТП. При цьому зазначений закон встановлює як підстави відшкодування шкоди і відмови страховика у такому відшкодуванні, так і процедури, за якими така шкода відшкодовується. За змістом частини другої\~статті 1187 ЦК України\~володільцем джерела підвищеної небезпеки є юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306\~(в редакції, чинній на час вчинення ДТП) передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі\~статті 396 ЦК України. Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до\~пункту 2.2 Правил дорожнього руху\~\~ (див. висновок Верховного Суду України в постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14). З огляду на вказане суд вважає, що позивачу, який правомірно володіє транспортним засобом належить право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок страховика (страхової компанії) винної особи. Суд звертає увагу на те, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за\~Законом №1961-IV\~виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених\~Законом №1961-IV\~випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за\~Законом №1961-IV\~не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у\~\~статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень\~статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). До аналогічних висновків прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року справа\~\~№ 147/66/17. Відтак, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 31\~018, 92 грн. в повному обсязі, в межах ліміту страхового відшкодування по Європротоколу з 01.07.2022 р. відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 30.05.2022 р. № 108 такий ліміт складає 80 000,00 грн. Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи\~\~мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до\~\~задоволення. Що стосується вимоги позивача про стягнення на його користь витрат, понесених на проведення експертного дослідження до звернення до суду у розмірі 6000,00 грн. то така задоволенню підлягає, з огляду на наступне. Згідно з ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Згідно з приписами пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову\~на відповідача. Понесені позивачем витрати на проведення експертного дослідження підтверджуються договором №276 на виконання судової експертизи від 03.07.2024 року та квитанцією від 05.07.2024 року про оплату 6000, 00 грн. ТзОВ фірма «Експертиза». Крім того, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 968,96 гривень, які документально підтверджені.

Outcome: approved