Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси через представника адвоката Карпової О. В. - звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 24 серпня 2001 року, що зареєстрований виконнкомом Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Причиною звернення до суду стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, несумісність характерів. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим та суперечить його інтересам. Спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних відносин тривалий час. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.11.2024 року було відкрито провадження у вищевказаній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.\~ Позивачка та її представник в судове засідання не з`явився, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони 24.08.2001 року зареєстрували шлюб у виконнкомі Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 7. Позивач стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу є неможливим, примирення не бажає, тому такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, 113, 115 СК України,

Outcome: approved