Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Печарський В.Д., звернувся до суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що рідна бабуся позивача [PERSON] (рідна мати батька позивача [PERSON] ) мала право на земельну частку (пай), розміром 5,26 умовних кадастрових гектарів по КСП «Пасицелівське», розташовану на території Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно сертифікату на земельну частку (пай) ОД-03 № 0193832, виданого на підставі розпорядження Балтської РДА Одеської області від 14.03.1997 року № 166, про що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Пасицелівське» є запис № 734 від 09.07.1996 року. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті її син (батько позивача) [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР прийняв спадщину своєї матері, так як проживав з нею разом на день смерті, доглядав та поховав її, користувався її особистими речами та предмети домашнього вжитку. Однак за життя батько позивача [PERSON] спадщину своєї матері [PERSON] не оформив з невідомих причин. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті позивач, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв його спадщину шляхом подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу № 222/2015. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну частку (пай) виявилось не можливим у зв`язку з відсутністю у позивача оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай). Інших спадкоємців, які претендують на спадщину [PERSON] та [PERSON] , немає. Крім того, виявилась відсутність в Державному архіві Одеської області актового запису про народження батька позивача [PERSON] , [INFO] , а також існує невідповідність в написанні прізвищ позивача у його паспорті « [PERSON] », прізвища батька позивача в його свідоцтві про смерть « [PERSON] » з прізвищем бабусі позивача, зазначеного у її свідоцтві про смерть « [PERSON] », що унеможливлює підтвердження родинного зв`язку. Вказані вище обставини змусили позивача звернутись до суду. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника відповідача на підставі матеріалів справи. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, заслухавши позивача та його представника, покази свідків, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено наступне. Згідно довідки\~Балтської міської\~ради Одеської\~області №\~04-25/2084\~від \~29.11.2024\~року,\~ [PERSON] \~отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0193832 на земельну ділянку загальною площею 5,26 умовних кадастрових гектарів на території Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області, про що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Пасіцелівське» є запис за № 734 від 09.07.1996 року. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.08.1996 року, [PERSON] померла [INFO] . Згідно довідок Старостинського округу №8 Балтської міської ради Одеської області №318 від 22.06.2021 року та № 111 від 22.11.2024 року, [PERSON] проживала в с. Пасицели Балтського (нині Подільського) району Одеської області разом з сином [PERSON] , який здійснював за нею догляд, поховав її та розпоряджався її майном. Разом з тим документальне підтвердження родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] як між матір`ю та сином відсутнє, оскільки книги реєстрації актів про народження с. Пасицели Балтського району Одеської області за 1940 рік вважаються втраченими у період окупації та воєнних дій 1941-1944 років, що підтверджується довідкою Державного архіву Одеської області № 3199/06-21 від 12.07.2021 року. Згідно довідки державного нотаріуса Кодимської Державної нотаріальної контори № 21/01-16 від 15.01.2025 року, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємці до держнотконтори не звертались, спадкова справа не заводилась. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.08.2015 року. Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 222/2015, заведеної приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Смірновою Н.С. до майна померлого [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого [PERSON] , родинні стосунки яких підтверджуються копією свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER] від 05.01.1970 року. [PERSON] син померлого [PERSON] , [PERSON] дружина померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися на користь [PERSON] . Спадщина, на яку видане свідоцтво про право на спадщину за законом, складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1077 га, кадастровий номер 5120680800:01:001:0522, що розташована на території Білинської сільської ради Одеської області. Інші спадкоємці, згідно спадкової справи, відсутні. Листом № 729/02-14 від 25.11.2024 року, адресованого на ім`я [PERSON] , нотаріус повідомила останнього про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документів що підтверджують право на вказане спадкове майно та роз`яснено право звернення до суду. Втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0193832 на ім`я [PERSON] , підтверджується публікацією в Балтській районній газеті «Народна трибуна» № 43 (12633) від 07.12.2024 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили родинний зв`язок між [PERSON] , померлою [INFO] та [PERSON] , померлим [INFO] , як між матір`ю та сином, а також між [PERSON] , померлою [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як між бабусею та онуком. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з наступного. На час відкриття спадщини [PERSON] , тобто на [INFO] , діяв Цивільний Кодекс Української РСР від 18.07.1963 року. У статті 5 ЦК України визначені загальні правила дії актів цивільного законодавства в часі, за якою акти цивільного законодавства регулюють цивільні відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Певні особливості передбачені розділом «Прикінцеві та перехідні положення». Відповідно до п. 4 вказаного розділу щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення ЦК застосовуються до тих прав та обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пункт 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК 2003 року встановлює, що правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цього Кодексу. В п.1 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленуму Верховного Суду України зазначається, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року. [PERSON] , є спадкоємцем за законом першої черги, який згідно з п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, прийняв спадщину матері [PERSON] , так як фактично вступив у управління (володіння) спадковим майном. На час відкриття спадщини [PERSON] , тобто на [INFO] , діє Цивільний Кодекс України від 2003 року. [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, який відповідно до положень ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину батька, у тому числі прийняту ним у спадщину після смерті його матері [PERSON] , проте невідповідність прізвища спадкодавця « [PERSON] » та прізвища його матері « [PERSON] », унеможливлює підтвердження родинного зв`язку. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.. 67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1\~та ч. 5 ст. 1268 ЦК України,\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на майно, що увійшло до складу спадщини не є перешкодою для прийняття спадщини. Беручи до уваги, наявність у позивача [PERSON] права на спадкування після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , який свого часу успадкував майно після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , прийняття позивачем спадщини у встановленому законом порядку, відсутності інших спадкоємців, які б виявили бажання прийняти спадщину, належність майна, щодо якого заявлені позовні вимоги, наявність мотивованої відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки вони є законними і обґрунтованими, не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, обраний спосіб захисту відповідає вимогам закону та спрямований на захист спадкових прав позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved