Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~мотивуючи тим,\~що 17\~лютого 2002\~рокузареєструвала\~шлюб з\~відповідачем,\~від якого\~мають двох\~дітей,\~одна з\~яких неповнолітня,\~проте спільне життя не склалося через постійні непорозуміння та сварки, втрату взаєморозуміння та почуття поваги один до одного, в зв`язку з чим припинили сімейні стосунки та ведення спільного побуту, примирення неможливе, а тому звертається до суду з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року справу прийнято до провадження та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, жодних заяв до суду не направила. Однак у поданій позовній заяві просить справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, відзиву на позов до суду не подав, однак надіслав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, просить задовольнити, оскільки дійсно не проживає з позивачкою протягом тривалого часу, сімейні стосунки не підтримує, сім`я повністю припинила своє існування. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 17 лютого 2002 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, про що було складено актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Таким чином, спір про право на розірвання шлюбу виник з огляду на наявність у сторін неповнолітньої дитини та відповідно неможливість розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, спільне життя не склалося через постійні непорозуміння та сварки, втрату взаєморозуміння та почуття поваги один до одного. Подружжя припинило фактичні шлюбні відносини, шлюб розпався остаточно, примирення неможливе. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України). Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу та посилаються на те, що подружні стосунки припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивачки, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а відмова суду у розірванні шлюбу може свідчити про примушування позивачки до шлюбу проти її волі, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. За правилами ч. 2\~ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання судових витрат, оскільки позов задоволено в повному обсязі, з урахуванням положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1211,20 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved