Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК"» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі Анкети-заяви від 21.04.2020 відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. У позові зазначається, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов Договору. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 02.11.2024 виникла заборгованість у загальному розмірі 38793,88 грн, яка складається з наступного: 28260,75 грн заборгованість за кредитом; 10533,13 грн заборгованість за відсотками. З огляду на викладене позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 38793,88 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 17.12.2024 постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлено сторони та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.178-180,191,193, ч. 5 ст.279 ЦПК України. Відповідач була повідомлена про розгляд справи в порядку, визначеному п. 1 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін до суду відповідач не подала. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд установив таке. Відповідно до Статуту Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК"» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК"», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Закритого акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК"» (а.с.25-27). Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.12.2018 року Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК"» зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.19 - інші види грошового посередництва (а.с.23). АТ «АКЦЕНТ-БАНК"» має банківську ліцензію, що підтверджується витягом з Державного реєстру банків. Відповідач 21.04.2020 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Підписавши анкету-заяву, відповідач погодилася з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.12). Указана Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, її контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Також позивач додав до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ "АКЦЕНТ-БАНК", який не містить підпису відповідача (а.с.14-21) та Паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", підписаний простим електронним підписом відповідача 21.04.2020 (а.с.7). Згідно з довідкою за картами без номера і дати видачі, яку позивач додав до позовної заяви, відповідачу було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано такі картки № [NUMBER] строком дії до грудня 2031, №4323357029323660 строком дії до грудня 2024 (а.с.10). Відповідно до довідки за лімітами, наданої позивачем, на підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту станом на 21.04.2020 у розмірі 00,00 грн. У подальшому кредитний ліміт як збільшувався, так і зменшувався з 00,00 грн до 30\~000,00 грн (а.с.11). З виписки по картці відповідача за рахунком [NUMBER] вбачається, що відповідач у період з 21.04.2020 по 02.11.2024 активно користувався кредитною карткою, у тому числі поповнювала картку. Вбачається, що позивач списував із сум поповнення відсотки за використання кредитним лімітом. При цьому загальний розмір списаних відсотків за використання кредитним лімітом за весь указаний період склав 14585,48 грн (а.с.8-9). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором №б/н від 21.04.2020 станом на 02.11.2024 сума боргу відповідача перед банком становить 38793,88 грн, з них 28260,75 грн заборгованість за тілом кредиту; 10533,13 грн заборгованість за відсотками. З цього розрахунку також вбачається, що позивач систематично нараховував позивачу та списував з його рахунку внесені відповідачем кошти як відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом. Вирішуючи спір по суті, суд застосовує такі норми законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Так судом встановлено, що між сторонами 21.04.2020 було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг. У вказаній анкеті-заяві відсутня домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами. Надані суду Умови і правила обслуговування не містять підпису позичальника. Крім того, позивач не довів, що ці надані Умови та правила є актуальними на момент підписання відповідачем Анкети-заяви. Тарифи також не підписані відповідачем. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ "АКЦЕНТ-БАНК"та Тарифи користування кредитною карткою, які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 21.04.2020 шляхом підписання Анкети-заяви. Такий висновок суду узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019, а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Що стосується наданого позивачем Паспорту споживчого кредиту, то при його оцінці суд застосовує правову позицію Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладену у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20, відповідно до якої паспорт споживчого кредиту є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором та виписки по картці вбачається, що позивач з рахунку відповідача списував відсотки за використання кредитного ліміту. Загальна сума стягнутих позивачем з відповідача відсотків становить 14585,48 грн. Проте, як зазначалось вище, у матеріалах справи відсутні належні докази встановлення та погодження сторонами умов щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, отже списання відсотків у розмірі 14585,48 грн не грунтується на умовах укладеного між сторонами кредитного договору. З огляду на викладене суд дійшов висновку про безпідставність вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків у розмірі 10533,13 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту суд зазначає таке. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частин першої та третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21.04.2020 станом на 02.11.2024 сума боргу відповідача перед банком за тілом кредиту становить 28260,75 грн. Оскільки в анкеті-заяві від 21.04.2020 процентна ставка не зазначена, строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то суд визнає безпідставним списання банком відсотків у розмірі 14585,48 грн. Суд зараховує указану суму безпідставно списаних відсотків у рахунок погашення тіла кредиту та зменшує суму заборгованості за тілом кредиту (28260,75 грн) за рахунок протиправно списаних банком відсотків (у розмірі 14585,48 грн) з 28260,75 грн до 13675,27 грн, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №697/302/10, провадження №61-2498св22. У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.04.2020 у розмірі 13675,27 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач заявив позовні вимоги у розмірі 38793,88 грн, з яких судом задоволено вимоги у розмірі 13675,27 грн, що складає 35,25 % від ціни позову. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1067,37 грн, що дорівнює 35,25 % від сплаченого судового збору. На підставі статей 525, 627-629, 1054\~ЦК України та

Outcome: partial