Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищезазначена заява, відповідно до якої заявник просить суд: 1. Змінити прізвище усиновленої дитини [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] », а по батькові зі « [PERSON] » на « [PERSON] »; 2. Внести зміни до актового запису № 297від 20серпня 2013 року, складеного Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, виключивши відомості про батька [PERSON] , та зазначити батьком [PERSON] ; 3. Змінити прізвище усиновленої дитини [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] », а по батькові зі « [PERSON] » на « [PERSON] »; 4. Внести зміни до актового запису № 10 від 08.08.2017 року, складеного Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, виключивши відомості про батька [PERSON] та зазначити батька дитини [PERSON] . Обґрунтовуючи заяву тим, що заявник є чоловіком [PERSON] , яка є матір`ю двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Їхній шлюб з [PERSON] , було зареєстровано 20.04.2024 року. Що до реєстрації їхнього шлюбу приблизно за рік вони почали проживати разом. Заявник зазначає, що вони покохали один одного настільки, що діти почали називати його татом. Відомості про батька обох дітей були внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. Діти все своє життя зростали та виховувалися без батька, тому він заявник бажає оформити своє батьківство в офіційному порядку, оскільки хоче бути для дітей батьком не тільки фактично а й документально. Ухвалою суду від 30.01.2025 року було залишено заяву без руху У подальшому заявник недоліки, які визначені у вищезазначеній ухвалі усунув. Ухвалою суду від 17.02.2025 року було відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 24.03.2025 року У судовому засіданні 24.03.2025 року [PERSON] , підтримав заяву, просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , просила заяву задовольнити. Представник служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як органу опіки та піклування у судовому засіданні також підтримав заяву. Неповнолітні [PERSON] , [PERSON] пояснили, що згодні на усиновлення, а також зміну своїх прізвищ та по батькові. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. З наведених положень законодавства про охорону дитинства випливає, що виховання дитини у повній сім`ї має беззаперечне значення для її духовного та фізичного розвитку, формування її особистості, яке неможливо переоцінити. Одним з завдань сімейного законодавства в силу ст. 1 СК України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини (ст. 5 СК України). Статтею 7 СК України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Главою 18 Розділу ІV СК України внормовані питання усиновлення. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем в свою сім`ю особи на правах доньки або сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно із ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за добровільною згодою її батьків. Відповідно до ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодше 21 року. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Як випливає іх приписів ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Стаття 218 СК України передбачає, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Відповідно до ст.219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Вирішуючи заяву, суд враховує такі, встановлені під час судового розгляду, обставини. Заявник є особою, яка в силу ст. 211 СК України може бути усиновлювачем та відповідно до ст. 213 СК України має переважне право на усиновлення, так як діти виховується в його родині, яку заявник створив, уклавши шлюб з його матір`ю (свідоцтво про шлюб [NUMBER] .) Також судом досліджені нотаріально посвідчена згода [PERSON] . Як свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану, відомості про батька [PERSON] , [PERSON] записані на підставі ч. 1 135 СК України зі слів матері. Зазначене свідчить на дотримання вимог ст.ст. 217, 219 СК України. Крім того, можливість заявника бути усиновлювачем свідчить письмовий висновок про доцільність усиновлення малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Вказаний висновок, відомості про наявність житла, інформація про задовільний стан здоров`я, відсутність захворювань, що становлять небезпеку для оточення, а також обставини, які в силу ст. 224 СК України, мають істотне значення при вирішенні цієї справи, переконують суд в тому, що усиновлення заявником неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , обумовлене інтересами дітей для забезпечення стабільних та гармонічних умов їх життя. Наведені судом фактичні дані в їх сукупності дають підстави для задоволення заяви в частині усиновлення. Відповідно до ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюються по батькові дитини. Згідно із ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, скасовується. З урахуванням наведених вимог закону заява [PERSON] , в частині зміни прізвища та по батькові усиновлених дітей і його запису у Книзі реєстрації народжень батьком дитини, є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а раніше видані свідоцтва про народження підлягають скасуванню. Статтею 225 СК України визначено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Для забезпечення таємниці усиновлення суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 228 СК України роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. У порядку ч.4 ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved