Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, в обґрунтування зазначивши наступне. Він є власником та фактичним користувачем 73/100 часток житлового будинку з відповідними господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . Співвласниками інших частин є відповідачі, яким в сукупності належить 27/100 частин вищевказаного житлового будинку. Між ними, як співвласниками виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із часткового спільного володіння не досягнуто. У зв`язку з чим, на сьогоднішній день він фактично позбавлений права нормального користування належною йому частиною житлового будинку, в тому числі йому окремо не встановлюють газовий лічильник та лічильник водопостачання тощо. Оскільки будинок перебуває у спільній частковій власності, без згоди відповідачів він не має можливості зареєструвати право власності на об`єкт нерухомого майна після проведення реконструкції та отримання декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Також він позбавлений права нормального користування своєю частиною житлового будинку, одноосібно розпоряджатися своєю власністю без згоди власників, які відмовляють йому у наданні такого дозволу. Намагаючись вирішити питання в досудовому порядку він звертався до відповідачів з метою мирного врегулювання та виділу йому та відповідачам належних частко спільного майна, але відповідачі категорично відмовляються вчиняти такі дії, тому єдиним можливим способом захисту його прав є звернення до суду з цим позовом. Просить суд припинити право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] та виділити йому власність73/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складається з: І сходи площею 6,2 кв.м., ІІ коридор площею 4,5 кв.м, ІІІ підвал площею 6,4 кв.м, ІV підвал площею 64,0 кв.м, V підвал площею 20,6 кв.м, 1-1 кухня площею 13,1 кв.м, 1-2 комора площею 2,2 кв.м, 1-3 вбиральня площею 2,4 кв.м, 1-4 кімната площею 21,8 кв.м, 1-5 душова площею 5,3 кв.м, 1-6 парна площею 3,2 кв.м, 1-7 басейн площею 19,5 кв.м, 1-8 топкова площею 7,5 кв.м, 1-9 парна площею 4,8 кв.м, 2-1 тамбур площею 05, кв.м, 2-2 прихожа площею 12,6 кв.м, 2-3 коридор площею 14,8 кв.м, 2-4 кухня площею 16,2 кв.м, 2-5 вбиральня площею 2,4 кв.м, 2-6 комора площею 2,4 кв.м, 2-7 санвузол площею 7,8 кв.м, 2-8 кімната площею 15,4 кв.м, 2-9 кімната площею 17,3 кв.м, 2-10 кімната площею 13,3 кв.м, 2-11 кімната площею 16,3 кв.м, 2-12 стінова шафа площею 2,0 кв.м, в житловому будинку літ. А з прибудовами літ. «а», літ. «а1», літ «а3», підвалом літ. «а2», вхід в підвал літ. «а4», та ганками літ. «а5», літ. «а6», загальною площею 322,4 кв.м та житловою площею 84,1 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: гараж літ. «Д», огорожа № 1, ворота № 2, замощення І в розмірі 1/1 частки. На адресу суду представником відповідача Уманської міської ради направлено відзив на позову заяву, у якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, в обґрунтування своєї позиції зазначивши наступне. Так, позивач у своєму позові повідомляє, що є власником 73/100 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на договори обміну від 06.03.2001, купівлі-продажу від 07.03.2001, купівлі-продажу квартири від 18.06.2002. При цьому, співвласниками інших частин вважає відповідачів ТОВ «МЕТР-ОК», ПП «Умань-Тур», Уманську міську раду, [PERSON] , яким у його розумінні в сукупності належить 27/100 частин вказаного житлового будинку на праві спільної часткової власності. Відповідно до Інформаційної довідки №404175112 від 18.11.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна встановлено: 1) магазин продовольчих товарів, загальною площею 70,4 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] з розміром частки 1 належить на праві власності ТОВ «МЕТР-ОК»; 2) вбудовані приміщення (вбудовані нежитлові приміщення), загальною площею 50,7 кв.м, розташовані за адресою: [ADDRESS] належать на праві спільної часткової власності ПП «УМАНЬ-ТУР» з розміром частки 791/1000 та територіальній громаді Уманської міської ради з розміром частки 209/1000; 3) нежитлові приміщення (магазин продовольчих товарів), загальною площею 52,5 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] з розміром частки 1/1 належить на праві приватної власності [PERSON] . Тобто, згідно такої інформаційної довідки частина права спільної часткової власності зареєстрована лише між ПП «УМАНЬ-ТУР» та територіальною громадою Уманської міської ради, тобто співвласниками частини права спільної часткової власності є виключно вищезазначені суб`єкт господарювання та орган місцевого самоврядування, підставою до цього слугував договір купівлі-продажу частки у праві власності на нежитлові приміщення №1209 від 26.04.2019, виданий приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області. Вищезазначене спростовує наявність у позивача підстав на виділення в натурі частки із спільної часткової власності на житлові приміщення, розташовані за адресою: [ADDRESS] та залучення Уманської міської ради у якості Відповідача по справі. Відповідно до вимог чинного законодавства, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Крім того, є ще деякі нюанси у вирішені даного питання, а саме: поділ будинку на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними державними будівельними нормами. Позивачем по справі у якості додатку до позовної заяви надано копію висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна №523 від 02.09.2024, виданого ТОВ «Експерт Робота», відповідно до якого за технічними показниками лише 73/100 частина об`єкта житлового будинку має окремий вхід та може бути виділена в натурі, при цьому незрозумілим залишається доля 27/100 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] щодо наявної технічної можливості її виділення. Поділ у добровільному або судовому порядку можливий лише за умови, якщо співвласники оформили право власності або право користування на земельну ділянку під будинком. Без документів на землю виділ часток неможливий. На підтвердження права власності на земельну ділянку позивач надає копію державного акту на право власності ЧР №058585 від 09.01.2004 року, відповідно до якої він є власником земельної ділянки площею 0,0656 га у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . При цьому, відповідно до плану меж земельної ділянки за кадастровим номером 7110800000:02:001:0033 встановлено, що земельна ділянка, яка перебуває під частиною спільної часткової власності на житлове приміщення між ПП «УМАНЬ ТУР» та територіальною громадою Уманської міської ради залишається неприватизованою. Для поділу будинку у добровільному чи судовому порядку необхідна технічна можливість виділити кожному співвласнику відокремлене приміщення з власним входом, що відповідно до технічної документації, наявної у матеріалах справи, не можливо, тобто відокремлені приміщення з власним входом для кожного співвласника не передбачені. Крім того, позивачем до позовної заяви надано копію Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна №523 від 02.09.2024, який стосується лише 73/100 частина об`єкта житлового будинку, що має окремий вхід та може бути виділена в натурі. Виходячи зі змісту позовної заяви, у разі можливого виділу часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, незрозумілим залишається питання щодо покладання витрат, пов`язаних з оцінкою майна, проведення експертних робіт, виготовлення технічної документації, проведення переобладнання приміщень, перереєстрацію документації, присвоєння нових адрес, тощо. За відсутності будь-якої з вищезазначених умов, виділ суперечитиме вимогам чинного законодавства України, а отже є неможливим як в добровільному, так і в судовому порядку. Крім того, позивач вказує, що з метою досудового врегулювання спору неодноразово здійснював розмови з відповідачами, щодо погодження сторін мирним шляхом вчинити виділ частин житлового приміщення спільної часткової власності. В правовій природі взаємовідносин сторін існує два основних типи досудового врегулювання спорів, один із яких це безпосереднє спілкування, а інший залучення третьої особи, що позивачем здійснено не було, перемовини із представником Уманської міської ради, або із залученням іншої особи, проведені не були. Тобто у позові наявне лише посилання про нібито вжиття заходів досудового врегулювання спору, без будь якого підтвердження такого. Крім того, відповідно до Положення про відділ комунального майна, затвердженого рішенням Уманської міської ради від 23.02.2024 року № 40-65/8, завданням відділу комунального майна Уманської міської ради є реалізація повноважень Уманської міської ради у сфері управління, приватизації, оренди, використання та відчуження майна комунальної власності Уманської міської територіальної громади відповідно до цього Положення. Відділ здійснює повноваження органу приватизації майна комунальної власності, згідно з рішеннями Уманської міської ради, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та інших нормативно-правових актів у сфері приватизації державного та комунального майна (п. п 3 п. 2 розділу ІІ Положення). Підпунктом 7 пункту 1 розділу ІІІ Положення встановлено, що відділ комунального майна Уманської міської ради має право представляти у судових інстанціях інтереси Уманської міської територіальної громади від імені Уманської міської ради з питань, що відносяться до компетенції відділу. Таким чином, відповідачем в цьому позові є відділ комунального майна Уманської міської ради, який реалізовує повноваження органу приватизації майна комунальної власності Уманської міської територіальної громади та має права представляти її інтереси в судових інстанціях. У зв`язку з цим просять відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від представника позивача адвоката Єременко І.В. надійшла письмова заява, у якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність її довірителя, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд позов задовольнити. Представник відповідача Уманської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просить суд розглянути справу без його участі за наявними матеріалами та з урахуванням позиції, наведеної у відзиві на позовну заяву. Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені у встановленому порядку, про причини неявки Суд, врахувавши процесуальну позицію позивача та його представника, а також представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин. Судом встановлено, що у відповідності до паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 29.01.1997 Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, позивач [PERSON] , [INFO] , з 10.06.2005 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 07 березня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1023 та посвідченого Очеретяною В.В., приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу, Цівань В.Я., [PERSON] та [PERSON] продали, а позивач [PERSON] купи 25/100 часток житлового будинку [ADDRESS] . Вказана частка будинку в цілому складається з житлового будинку А з прибудовами цегляними, сараю Б, гаражу Г, сараю В. Як зазначено у цьому договорі у власність покупця входить квартира [ADDRESS] . Також на договорі наявна відмітка про реєстрацію права власності за [PERSON] на вищевказані 25/100 частин житлового будинку. У відповідності до договору обміну, укладеного 06 березня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1186, посвідченого Крижанівською І.В., приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу, в обмін на належну [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] , позивачу [PERSON] переходить у власність квартира [ADDRESS] . Вказана квартира становить 21/100 житлового будинку. На договорі наявна відмітка про реєстрацію права власності за позивачем цієї квартири, яка становить 21/100 житлового будинку. Також, згідно договору купівлі-продажу, укладеного 18 червня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2959, посвідченого Очеретяною В.В., приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу, Пісний А.П. продав, а позивач по справі [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] , що складає 27/100 часток житлового будинку [ADDRESS] . В цілому житловий будинок А з прибудовами цегляний, сарай Б, гараж В. У відповідності до повідомлення Уманського відділку КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 09.03.2021 за № 439, станом на 01.01.2013 житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано в Уманському відділку Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації за [PERSON] : 21/100 та 25/100, на підставі договорів обміну від 06.03.2001 та купівлі-продажу від 07.03.2001, та за [PERSON] . Частина будинку (нежитлові приміщення площею 52,5 кв.м) належні [PERSON] зареєстровані під окремим реєстраційним номером в частці 1/1. Частина будинку (приміщення площею 51,6 кв.м) не зареєстрована, частка не визначена. Крім того, є примітка про те, що самочинно проведено реконструкцію зі збільшенням розмірів 21/100 та 25/100 частин будинку, які належать [PERSON] (перереєстрацію не проведено). 27/100 частин будинку, які належали [PERSON] , продано згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу 18.06.2001 за реєстровим № 2959 (договір не зареєстрований), самочинно реконструйовано з добудовою прибудови літ. «а1» під баню (перереєстрацію не проведено). Самочинно побудовано гараж літ. «Д», сараї лі. «Б» та літ. «Г», гараж літ. «В» знесено. Згідно Витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва позивачем по справі [PERSON] отримано дозвільний документ про введення в експлуатацію приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS] , а саме: було проведено реконструкцію частини житлового будинку зі збільшенням розмірів і будівництво прибудов літ. «а», «а1», «а3», «а4», будівництво гаража літ. Д. Реконструкцію житлового будинку під літ. А було проведено, дата початку будівництва: 21.03.2002, дата завершення будівництва: 17.10.2004. Загальна площа приміщень становить 425,9 кв.м, житлова 84,1 кв.м. Існуюча забудова: літ. а2; нове будівництво літ. а1 (дата завершення будівництва 17.10.2004); нове будівництво літ. а (дата початку будівництва 21.03.2002, дата завершення 17.10.2004); нове будівництво літ. а3 (дата початку будівництва: 21.03.2002, дата завершення 17.10.2004); нове будівництво літ. Д гараж (дата початку будівництва: 21.03.2002, дата завершення 17.10.2004). У відповідності до технічного паспорту виготовленого ТОВ «Експерт робота ТОВ» виготовленого на замовлення власника [PERSON] на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , огляд вказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами було проведено перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів, зазначених у п. 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Встановлено, що будинковолодіння, розташоване на земельній ділянці кадастровий номер 7110800000:02:001:0033, державний акт на право власності на земельну ділянку № ЧР058555 від 09.01.2004, призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Технічний паспорт містить інформацію про всі об`єкти, розташовані на вказаній земельній ділянці, власником яких є позивач по справі із зазначенням, підстав набуття права власності. Також наявна схема розташування будівель та споруд з експлікацією до схеми розташування будівель та споруд: загальна площа земельної ділянки становить 811 кв.м, усього під забудовою 486 кв.м, під основною будівлею 437 кв.м, під господарськими, допоміжними будівлями і спорудами 49 кв.м, під двором 325. Будівлі та споруди: житловий будинок А; прибудова а, а1; підвал а2; прибудова а3; вхід в підвал а4; ганок а5-а9; гараж Д; огорожа № 1; ворота № 2; замощення І. У технічному паспорті також наявна відмітка про проведення технічного обстеження та зазначено, що за результатами технічного обстеження об`єкта реконструкція частини житлового будинку зі збільшенням розмірів і будівництво прибудов літ. «а», «а1», «а3», «а4», будівництво гаража літ. Д за адресою: [ADDRESS] , встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації. Крім того, технічний паспорт містить план будинку садибного типу літ. А поповерхово та експлікацію приміщень зазначеного будинку. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 058555, виданого 09.01.2004 Уманським міським управлінням земельних ресурсів, [PERSON] , на підставі рішення Уманської міської ради № 2.18-24/24 від 19 листопада 2003 року, є власником земельної ділянки площею 0,0656 га, розташованої по [ADDRESS] . Така земельна ділянка передана для обслуговування жилого будинку. Вказане також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 24.10.2022 за № 313093257, згідно якого право власності на земельну ділянку за позивачем було зареєстровано 19.10.2022 за № 48215877. Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 02.09.2024, виготовленого ТОВ «Експерт Робота» та виданого власнику [PERSON] , його право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , виникло: на підставі договору обміну посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу 06.03.2001 за реєстровим номером 1186; договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу 097.03.2001 за реєстровим номером 1023; договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу 18.06.2001 за реєстровим номером 2959; Декларації про готовність об`єкта до експлуатації за амністією ЧК161240513628 від 13.05.2024 зареєстрованої відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради. Визначено технічну характеристику 73/100 частини житлового будинку, яка складається з І сходи площею 6,2 кв.м., ІІ коридор площею 4,5 кв.м, ІІІ підвал площею 6,4 кв.м, ІV підвал площею 64,0 кв.м, V підвал площею 20,6 кв.м, 1-1 кухня площею 13,1 кв.м, 1-2 комора площею 2,2 кв.м, 1-3 вбиральня площею 2,4 кв.м, 1-4 кімната площею 21,8 кв.м, 1-5 душова площею 5,3 кв.м, 1-6 парна площею 3,2 кв.м, 1-7 басейн площею 19,5 кв.м, 1-8 топкова площею 7,5 кв.м, 1-9 парна площею 4,8 кв.м, 2-1 тамбур площею 05, кв.м, 2-2 прихожа площею 12,6 кв.м, 2-3 коридор площею 14,8 кв.м, 2-4 кухня площею 16,2 кв.м, 2-5 вбиральня площею 2,4 кв.м, 2-6 комора площею 2,4 кв.м, 2-7 санвузол площею 7,8 кв.м, 2-8 кімната площею 15,4 кв.м, 2-9 кімната площею 17,3 кв.м, 2-10 кімната площею 13,3 кв.м, 2-11 кімната площею 16,3 кв.м, 2-12 стінова шафа площею 2,0 кв.м, в житловому будинку літ. А з прибудовами літ. «а», літ. «а1», літ «а3», підвалом літ. «а2», вхід в підвал літ. «а4», та ганками літ. «а5», літ. «а6», загальною площею 322,4 кв.м та житловою площею 84,1 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: гараж літ. «Д», огорожа № 1, ворота № 2, замощення І, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Право власності (користування) земельною ділянкою підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав, індексний номер: 313093257 від 24.10.2022, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2649232971060, підстава виникнення права власності: Державний акт на право власності на земельну ділянку ЧР № 058555 виданий 09.01.2004 Уманська міська рада, кадастровий номер: 7110800000:02:001:0033. Вказаним висновком визначено, що за технічними показниками 73/100 частин об`єкта має окремий вхід і може бути виділена в натурі. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , сформованої 05.09.2024 за № 393621235, право на об`єкт магазин продовольчих товарів, загальною площею 70,4 кв.м, позначений літ. «А-1», зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕТР-ОК»; право спільної часткової власності на вбудовані нежитлові приміщення, загальною площею 50,7 кв.м літ. «А-1» ганок № 1 зареєстроване за Приватним підприємством «Умань-Тур» 791/1000 частки, яка складає 40,1 кв.м, та за територіальною громадою Уманською міською радою 209/1000 часток; право власності на нежитлові приміщення (магазин продовольчих товарів), загальною площею 52,5 кв.м зареєстровано за [PERSON] . Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, який, у свою чергу визначає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, 03 липня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 583/2924/20, провадження № 61-9357св22 досліджував питання щодо виділу (поділу) у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та визначився, що, відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частини 1-3\~ст. 358 ЦК України\~передбачають, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до статті 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт. Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна. Як роз`яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і, яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Як встановлено судом, позивач шляхом укладення ряду договорів із попередніми власниками, набув право власності на 73/100 частини нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними спорудами, за адресою: [ADDRESS] , належним чином оформив право власності на придбане ним майно та здійснив реконструкцію таких приміщень, шляхом перебудов, зносу та побудови. Також звернувся до відповідних установ та отримав технічний паспорт на належні йому 73/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, з розширеною характеристикою усіх приміщень та побудов, із їх схематичним зображенням та експлікацією. Крім того, отримавши дозвільний документ, звернувся до експертної установи та отримав експертний висновок про можливість виділу належних йому 73/100 частин нерухомого майна з наявністю окремого входу у таке приміщення. Співвласниками інших частин такого приміщення є відповідачі по справі, що підтверджується витягами з Єдиного реєстру речових прав, наданими в тому числі і відповідачем по справі, згідно яких за адресою: [ADDRESS] розташовані два інших об`єкти: магазин площею 70,4 кв.м власник МЕТР-ОК та вбудовані нежитлові приміщення площею 50,7 кв.м власники Уманська міська рада та ПП «Умань-Тур». Крім того, за вказаною адресою наявне ще одне нежитлове приміщення (магазин продовольчих товарів) площею 52,5 кв.м, власником якого є [PERSON] . Відповідачі в судове засідання не з`явилися та лише представник Уманської міської ради направив до суду відзив, у якому не погоджувався з позовними вимогами, посилаючись на те, що позивачем не підтверджено нібито вжиття ним заходів досудового врегулювання вказаного спору, невірно вказано співвласників, оскільки повноважним органом Уманської міської ради з цього питання є відділ комунального майна, а також в не погоджуються з наданим позивачем висновком про можливість облаштування окремого входу у приміщення, оскільки, на їх думку, окремий вхід у приміщення згідно технічного паспорту на вбудовані нежитлові приміщення за адресою: [ADDRESS] , позначені під літ. «А-1» неможливий. При цьому в підтвердження вказаної позиції, надано лише витяги про право спільної часткової власності на майно за вищевказаною адресою та копію технічного паспорту на вбудовані нежитлові приміщення. За вказаних обставин, суд не бере до уваги такі посилання представника Уманської міської ради, оскільки, висновок, наданий позивачем, стосується лише приміщення належного йому, а саме 73/100 частин такого приміщення, тобто досліджувався саме цей об`єкт, який позивач просить виділити у його користування із спільної часткової власності. Також суд враховує, що при розгляді справи встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості про поділ спільного майна та/або виділ у натурі частки із спільного майна, що призвело до неможливості вчинити укладення відповідного правочину в порядку передбаченому статтями 364 та 367 ЦК України. Сам факт звернення позивача до суду з даним позовом та заперечення одного з відповідачів свідчить про наявність між ними спору, а тому [PERSON] і звернувся за захистом свого права шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності. У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 2114/2-3819/11 (провадження № 61-1070св19) наголошено на необхідності забезпечення дійсного вирішення у дієвий спосіб спору, що виник та існує між сторонами та існування якого позбавляє їх можливості спільно використовувати єдиний об`єкт нерухомості без його поділу (виділу частки) в натурі. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України\~право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, новостворене нерухоме майно (реконструкція) набуває юридичного статусу після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 року у справі №630/637/17 зазначив, що для визнання об`єкта незавершеного будівництва об`єктом права спільної сумісної власності необхідно встановити, чи не відноситься такий об`єкт до самочинного будівництва, оскільки, якщо будівництво є самочинним, то визнати право власності на нього як на об`єкт незавершеного будівництва неможливо. Новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку та стає предметом поділу спільного майна після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Разом із тим, за змістом статей 316, 317 ЦК України\~право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на всій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 ЦК України\~не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту. Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу). За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було здійснено реконструкцію належних йому часток житлового будинку та господарських споруд, такі забудови та зміни проводилися позивачем на належній йому частині земельної ділянки, отримано дозвільний документ про реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єктів. За встановлених обставин, беручи до уваги те, що право власності позивача [PERSON] на 73/100 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підтверджено відповідними документами, а тому кожен із співвласників, зокрема позивач, має право на виділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності та такий виділ суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved