Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

18.12.2023\~позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, 04 грудня 2024 року надала заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої остаточно просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 03 липня 20128 року по 31 жовтня 2023 року в розмірі 103\~390, 04 грн. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. \~Свої вимоги\~обґрунтовує тим,що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.11.2010 Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.01.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02.02.2023 Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.02.2023, про що складено відповідний актовий запис № 31, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . 14.03.2016 рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, справа № 495/908/16-ц, стягнуто з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] аліменти на утримання синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 550,00 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 22.02.2016 року та до досягнення дітьми повноліття. За вказаним рішенням Приморським ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснюється виконавче провадження № 50684155. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 17.11.2023 за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 103390,04 гривень, яка утворилась починаючи з 03 липня 2018 року по 31 жовтня 2023 року. На підставі\~вищевикладеного,\~вона і\~звернулась з\~відповідним позовом\~до суду. Не погоджуючись з позовними вимогами позивача, представник відповідача 03.07.2024 надав відзив, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Свою незгоду обґрунтовує тим, що державний виконавцем не було враховано суми виплачених аліментів, які були сплачені відповідачем у добровільному порядку. 20.03.2023 представник відповідач подав адвокатський запит № 1-1/19.03/24 від 19.03.2024 з проханням приєднати до матеріалів виконавчого провадження № 50684155 квитанції щодо сплати заборгованості по аліментам на загальну суму 98\~559, 00 грн та надати актуальний помісячний розрахунок заборгованості по аліментам за весь період стягнення за виконавчим провадженням № 50684155. 02.04.2024 листом Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) № 58530 було надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.04.2024 відповідно до якого було зараховано надані представником відповідача квитанції. Звертає увагу суду, що саме стягувач не повідомив державного виконавця про отримання аліментів від боржника. Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач, незважаючи на відсутність офіційного працевлаштування та постійного джерела доходу, демонструє відповідальне ставлення до виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини, сплачуючи аліменти у встановленому судом розмірі. 12.09.2023 ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/908/16-ц за скаргою [PERSON] на бездіяльність державного виконавця Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ було встановлено, що державним виконавцем Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Романовською О.Л. за виконавчим провадженням № 50684155 не було здійснено нарахування щомісячних аліментів, починаючи з 03.07.2018 у розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після донарахування державним виконавцем суми по аліментах, розмір заборгованості відповідача значно збільшився, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення неустойки (пені). Зауважує, що відповідач не мав умислу щодо ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, а відповідна заборгованість виникла унаслідок неправильного розрахунку щомісячної суми стягнень з боку державного виконавця. Розрахунок заборгованості щодо стягнення з відповідача розміру неустойки (пені) позивачем складений без додержання вимог ст. 196 СК України, без врахування правової позиції висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц. 18.02.2025 від представника відповідача надійшов відзив на уточнену позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволені уточнених позовних вимог позивача, зазначаючи, що відповідач не мав умислу щодо ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, а відповідна заборгованість виникла унаслідок неправильного розрахунку щомісячної суми стягнень з боку державного виконавця. Починаючи з 03.07.2018 та по 31.12.2020 відповідач сплачував аліменти у встановленому Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області розмірі. Таким чином, за період з 03.07.2018 та по 31.12.2020 неустойка (пеня) не може нараховуватись, розмір неустойки (пені) необхідно рахувати за період починаючи з 01.01.2021 по 31 жовтня 2023 року, а відтак, її загальний розмір складає 67\~663, 80 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справи 22 грудня 2023 року Ухвалою суду вказана справа прийнята до провадження з призначенням справи до її спрощеного позовного провадження з викликом, повідомленням сторін. 05 березня 2024 року, заочним рішенням суду позовні вимоги позивача були задоволені. Не погоджуючись з заочним рішенням суду 29 травня 2024 року представник відповідача звернувся з заявою про перегляд заочного рішення суду. 30 травня 2024 року Ухвалою суду, заява про перегляд заочного рішення залишена без руху. 07 червня 2024 року зазначені в ухвалі суду недоліки були усунені заявником. 20.06.2024 Ухвалою суду заява представника відповідача про перегляд заочного рішення суду була задоволена, заочне рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду від 05 березня 2024 року було скасоване і справа призначена до судового розгляду по сутті. 22.10.2024 Ухвалою суду задоволено клопотання позивача про витребування доказів по справі. 05 лютого 2025 року Ухвалою суду прийнята заява про зменшення позовних вимог позивача до розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, просить суд в задоволені позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 03 липня 2018 року по 31 жовтня 2023 року у розмірі 103\~390, 04 грн відмовити. Фактичні обставини справи, встановлені судом Вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 12-13 т.1) Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02.02.2023 Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.02.2023, про що складено відповідний актовий запис № 31, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] .(а.с. 14) 14.03.2016 рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, справа № 495/908/16-ц, стягнуто з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] аліменти на утримання синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 550,00 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 22.02.2016 року та до досягнення дітьми повноліття. За вказаним рішенням Приморським ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснюється виконавче провадження № 50684155. 12.09.2023 ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/908/16-ц за скаргою [PERSON] на бездіяльність державного виконавця Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ було встановлено, що державним виконавцем Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Романовською О.Л. за виконавчим провадженням № 50684155 не було здійснено нарахування щомісячних аліментів, починаючи з 03.07.2018 у розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після донарахування державним виконавцем суми по аліментах, розмір заборгованості відповідача значно збільшився. \~ \~ \~ \~Позивач вважає, що відповідач будучи обізнаним про свої обов`язки щодо утримання дітей, умисно здійснює дії щодо ухилення від сплати аліментів, що в свою чергу і призвело до наявності такої великої заборгованості. Заперечуючи винні дії відповідача у виникненні заборгованості, представник відповідача зазначив, що відповідач не мав умислу щодо ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, а відповідна заборгованість виникла унаслідок неправильного розрахунку щомісячної суми стягнень з боку державного виконавця. Починаючи з 03.07.2018 та по 31.12.2020 відповідач сплачував аліменти у встановленому Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області розмірі. Таким чином, за період з 03.07.2018 та по 31.12.2020 неустойка (пеня) не може нараховуватись, розмір неустойки (пені) необхідно рахувати за період починаючи з 01.01.2021 по 31 жовтня 2023 року, а відтак, її загальний розмір складає 67 663, 80 грн. Нормативне обґрунтуванням, оцінка аргументів сторін, висновки суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 3ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною п`ятою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Відповідно до ст. 196, 197 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Вищевказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, згідно якого відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Відповідно до Правової Позиції ВС, справа № 278/725/20, провадження № 61-690св21 Верховний Суд зазначив: «стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів». Враховуючи докази надані учасниками справи, беручи до уваги розрахунки заборгованості позивача та відповідача зі сплати аліментів по виконавчому провадженню, те, що починаючи з 03.07.2018 та по 31.12.2020 відповідач сплачував аліменти у встановленому Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області розмірі, заборгованість виникла унаслідок неправильного розрахунку щомісячної суми стягнень з боку державного виконавця, суд вважає, що в діях відповідача [PERSON] відсутня винна поведінка щодо несплати заборгованості по аліментах за період з 03.07.2018 по 31.12.2000. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає за необхідне розрахувати неустойку (пеню) за період починаючи з 01.01.2021 по 31.10.2023 та стягнути з відповідача на користь [PERSON] неустойку (пеню) за виниклу заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 67 663, 80 грн. \~ \~ \~ \~У постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у Постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15 та наступних постановах, з огляду на таке. Статтею 180 СК України\~ встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1\~- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1\~- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2\~- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У частині 1 статті 196 СК України конкретизовано, що сума неустойки/пені/ по аліментам не може перевищувати 100% від заборгованості. Таким чином пеня по аліментам за період з 01.01.2021 по 21.10.2023 складає 67\~663,80 грн ( квітень 2021 грн: борг 2395, 00, 1%, 30 днів прострочки, розмір пені 718, 50 грн; червень 2021: 2395, 00 грн борг, 1%, 60 днів прострочки, пеня 1437, 00 грн; липень 2021 2510, 00 грн, 1%, 90 днів прострочення, пеня 2259, 00 грн; серпень 2510, 00 грн, 1%, 121 день; пеня 3937, 10 грн; вересень 2021 2510, 00 борг; 1%, 152 дні; пеня 3815,20 грн; листопада 2510, 00, 1%, 182 дні, пеня 4568, 20; грудень 2021: борг 2510, 00; 1%; 212 днів прострочки, пеня 5321, 20 грн; січень 2022: борг 2618 грн, 1%, 243 дні; пеня 6361,70 грн; лютий 2022 2618, 00 грн; 1%; 274, 00 грн; пеня 7173, 32 грн; березень 2022: 2618, 00; 1%; 302 дні прострочки, пеня 7906, 36 грн; квітень 2022: 2618, 00 грн; 1%; 333 дні прострочки; пеня 8717, 94 грн; травень 2022: 2618, 00 грн; 1%; 363 дні прострочки; пеня 9503,34 грн;серпень 2022: борг 2744, 00 грн, 1%, 394 дні, пеня 10811,36 грн; вересень 2744,00 грн: 1%, 425 дні; пеня 11662, 00 грн жовтень 2022: 2744, 00 грн; 1%; 455 дні; пеня 12485, 20 грн; листопада: борг 2744,00 грн; 1%, 486 днів; пеня 13335, 84 грн; грудень 2022: борг 2833, 00 грн; 1%; 516 днів; пеня 14618, 28 грн; січень 2023: борг 2833, 00 грн; 1%; 547 днів, пеня 15\~496, 52 грн; лютий 2023: 2833,00 грн; 1%, 578 днів; пеня 16374, 74 грн; березень 2023: 4689, 70 грн; 1%; 606 днів просточки; пеня 28\~419, 60 грн; квітень 2023: борг 4689, 70 грн; 1%; 637 днів прочстрочки; пеня 29\~873, 40 грн; травень 2023: борг 4689, 70 грн; 1%; 667 днів; пеня 31280, 30 грн.; жовтень 2023: 4689, 70 грн; 1%, 698 днів, пеня 32734, 10 грн.) Отже, на основі повно та всебічно досліджених доказів, на підставі вимог чинного законодавства, та із правозастосуванням до даних правовідносин позиції ВС, не виходячи за межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат \~ \~ \~ \~У відповідності\~до ч.1\~ст.\~133\~ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Оскільки [PERSON] звільнена від сплати судового збору щодо подання позову про стягнення аліментів, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial