Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Курганська Олена Вікторівна звернулася в суд з позовом до [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на спадкове майно в якому з урахуванням заяви про збільшення зменшення позовних вимог просить: 1) визнати недійсним Договір дарування транспортного засобу - автомобіля MERSEDES-BENZ Модель А180, рік випуску 2011 p., від 12.08.2021 р. №5641/2021/2732522, укладений між [PERSON] та [PERSON] в Територіальному сервісному центрі МВС 5641 РЦС МВС в м. Рівне Рівненська область.; 2) залишити без розгляду позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в частині визнання за кожним із них права власності по 1/8 на автомобіль VOLKSWAGEN Модель: PASSAT Рік випуску: 2018 p., зареєстрований за [PERSON] ; 3) визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] : одноповерховий трикімнатний будинок [ADDRESS] , загальна площа: 60,7 кв.м., житлова площа: 33, 3 кв.м. в розмірі - 1/8частина; об`єкт незавершеного будівництва (квартира пл.170 кв.м. у [ADDRESS] ) в розмірі - 1/8 частина; земельну ділянку площею 0, 0474 га, кадастровий номер 5610100000:01:039:0291, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в розмірі - 1/8 частина; вклади у банках за станом на дату смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] , розміщені на рахунках на ім`я [PERSON] та його дружини [PERSON] у розмірі по 1/8 частині кожного вкладу у таких банках: Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний банк», Акціонерне товариство «Приватбанк», Акціонерного товариства «Державний ощадний банк», Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»; автомобіль MERSEDES-BENZ Модель А180, рік випуску 2011 p., зареєстрований за дружиною [PERSON] ( [PERSON] ) в розмірі 1/8 частина; квартиру [ADDRESS] , зареєстрованій за дружиною [PERSON] в розмірі 1/8 частина; на належне [PERSON] право на об`єкти авторського права та інтелектуальної власності - в розмірі частки, а саме: комп`ютерну програму (Свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] , дата реєстрації 14.09.2009р.); 4) визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] : одноповерховий трикімнатний будинок [ADDRESS] одноповерховий трикімнатний будинок [ADDRESS] , загальна площа: 60,7 кв.м., житлова площа: 33, 3 кв.м. в розмірі -1 /8частина; об`єкт незавершеного будівництва (квартира пл.170 кв.м. у [ADDRESS] ) в розмірі - 1/8 частина; земельну ділянку площею 0, 0474 га, кадастровий номер 5610100000:01:039:0291, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в розмірі - 1/8 частина; вклади у банках за станом на дату смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] , розміщені на рахунках на ім`я [PERSON] та його дружини [PERSON] у розмірі по 1/8 частині кожного вкладу у таких банках: Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний банк», Акціонерне товариство «Приватбанк», Акціонерного товариства «Державний ощадний банк», Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»; автомобіль MERSEDES-BENZ Модель А180, рік випуску 2011 p., зареєстрований за дружиною [PERSON] ( [PERSON] ) в розмірі 1/8 частина; квартиру [ADDRESS] , зареєстрованій за дружиною [PERSON] в розмірі 1/8 частина: на належне [PERSON] право на об`єкти авторського права та інтелектуальної власності - в розмірі 1/4 частки, а саме: комп`ютерну програму (Свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] , дата реєстрації 14.09.2009 р.). Свої позовні вимоги мотивують тим, що [INFO] помер батько позивачів - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, частки у квартирі (у якій проведена реконструкція з добудовою) та земельній ділянці в м. Рівне, частка у квартирі в м. Львові та інше рухоме майно. Заповіту [PERSON] не залишив. Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом після смерті батька, в установлений законом шестимісячний строк звернулася із заявами до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Сохацької Олени Володимирівни, якою було заведено спадкову справу №34/2021, тому вони є спадкоємцями, які своєчасно прийняли спадщину, що стверджується довідками № 136/02-14 від 29.11.2021 р. та №137/02-14 від 29.11.2021 р. Іншими спадкоємцями за законом першої черги майна [PERSON] є його дружина - [PERSON] та неповнолітня донька - [PERSON] . На звернення як представника позивачів на підставі довіреностей про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] нотаріус видала свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.2022 р. на грошові кошти та листом №32/02-14 від 21.03.2022 р. повідомила про неможливість видачі свідоцтв на інше майно спадкодавця і роз`яснила процедуру вирішення питання в судовому порядку. Із наявної у позивачів інформації, здобутої із відкритих джерел, до складу спадкового майна [PERSON] належить наступне майно: одноповерховий трикімнатний будинок [ADDRESS] , загальна площа: 60,7 кв.м., житлова площа: 33,3 кв.м. (1/2частина); об`єкт незавершеного будівництва - реконструйована квартира пл. 170 кв.м. у [ADDRESS] (1/2 частина); земельна ділянка площа 0,0474 га, кадастровий номер 5610100000:01:039:0291, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (1/2 частина); грошові вклади у банках Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний банк», Акціонерне товариство «Приватбанк», Акціонерного товариства «Державний ощадний банк», Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» вкладені на ім`я спадкодавця та його дружини - [PERSON] ( 1/2 частина); Автомобіль VOLKSWAGEN Модель: PASSAT, рік випуску 2018 (зареєстрований за випуску 2011 ( (зареєстрований за дружиною [PERSON] ) (1/2 частина); квартира [ADDRESS] , зареєстрованій за дружиною ( [PERSON] ) (1/2 частина); право інтелектуальної власності на комп`ютерну програму (Свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] , дата реєстрації 14.09.2009 p.). Ухвалою суду від 20.04.2022 було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Від відповідача [PERSON] 17.05.2022 надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що шлюб між нею [PERSON] та померлим [PERSON] було укладено 23.11.2007 p., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.11.2007. У період шлюбу, а саме 01.11.2012 р. спірні квартира та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , були придбані у спільну часткову власність на підставі договорів купівлі-продажу її чоловіком, [PERSON] , та їхнім малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , в інтересах якого діяв [PERSON] . Зазначені договори купівлі-продажу були посвідчені приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й. [INFO] їхній син [PERSON] помер. Після його смерті право власності на 1/2 частки земельної ділянки та квартири оформила відповідач як єдиний спадкоємець за законом. [PERSON] відмовився від своєї 1/2 частки у спадщині. 18.07.2016 відповідач оформила право власності на спадкове майно, про що отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, 1/2 частки спірних земельної ділянки та квартири належать відповідачу на праві особистої приватної власності в силу положень п. 2 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України, згідно з яким особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Інші 1/2 частки спірних земельної ділянки та квартири є спільною сумісною власністю подружжя як таке, що набуте в період шлюбу. Спадкодавцю належала половина від 1/2 оформленої за ним частки квартири та земельної ділянки, тобто 1/4 частки. Таким чином, позивачі мають право на 1/4 від 1/4 частки спадкодавця, а саме на 1/16, а не 1/8 частки, що заявлена в позові. Щодо визнання права власності на 1/8 частини «об`єкта незавершеного будівництва (квартира пл. 170 кв.м. у [ADDRESS] )» зазначає, на даний час на «об`єкт незавершеного будівництва», на який посилаються позивачі, не проведено державну реєстрацію права власності, що слідує також з інформаційних довідок, долучених представником позивачів. При цьому зазначення такого об`єкта в декларації спадкодавця в силу положень ч. 2 ст. 78 ЦПК України є недопустимим доказом по справі, оскільки підтвердженням існування об`єкта незавершеного будівництва як об`єкта права власності можуть слугувати лише відповідні відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, в цій частині позовних вимог відсутній предмет спору по справі. Щодо вкладів [PERSON] . Право на спадкування грошових коштів, за захистом якого звернулися позивачі, вже реалізовано у позасудовому порядку - зокрема, 21.03.2022 їм видані свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти на рахунках, відкритих в AT «Державний експертно-імпортний банк України», AT «Перший Український Міжнародний Банк», AT КБ «ПриватБанк» та AT «Державний ощадний банк». Таким чином, в цій частині позовних вимог відсутній предмет спору по справі. Щодо вкладів, відкритих на ім`я, [PERSON] зазначає, що згідно з п. 4.22 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. Відповідно до п. 1.1 глави 11 розділу II Порядку у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності (п. 1.4). Натомість представником позивачів 14.01.2022 була подана заява про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, зокрема й грошові вклади у ПУМБ, AT Укрексімбанк та в інших банках та 21.03.2022 були видані свідоцтва на грошові кошти спадкодавця, а також надано повідомлення щодо можливості захисту прав позивачів на отримання спадщини на майно в судовому порядку. Проте таке роз`яснення стосувалося лише майна, що підлягає реєстрації, і не стосувалося грошових вкладів. Таким чином, позивачами не доведено неможливість оформлення своїх спадкових прав в позасудовому порядку, а тому пред`явлений позов є передчасним. Щодо визнання права власності на 1/8 частини автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2018 року випуску, то вказаний автомобіль був подарований відповідачці її померлим чоловіком [PERSON] на підставі договору дарування транспортного засобу №5641/2019/1774811 від 15.11.2019. Таким чином, автомобіль є особистою приватною власністю [PERSON] в силу положень п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України. Щодо визнання права власності на 1/8 частини автомобіля MERCEDES-BENZ А180, 2011 року випуску, то автомобіль зареєстрований за [PERSON] на підставі договору дарування № 5641/2021/2732522 від 12.08.2021, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Вказане підтверджується також листом РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області від 13.05.2022 № 31/20аз-17-2022. Таким чином, предмет спору відсутній. Щодо визнання права власності на 1/8 частини квартири [ADDRESS] , зазначає, вказана квартира набута відповідачкою у власність на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2021, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. та є особистою приватною власністю [PERSON] . Щодо визнання права власності на 1/4 частки права на комп`ютерну програму. Свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] від 14.09.2009 на зазначену комп`ютерну програму «Програмне забезпечення «Process Builder» знаходиться у відповідачки. Позивачі чи нотаріус не зверталися до неї з приводу необхідності його подання нотаріусу для оформлення спадкових прав та перешкод в оформленні спадщини на майнові права щодо комп`ютерної програми немає. Окрім того, в заявах про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, які подавалися нотаріусу представником позивачів [PERSON] 14.01.2022 та 18.02.2022, відсутня згадка про комп`ютерну програму. При цьому у заяві від 14.01.2022 зазначено про «3 патенти та 4 корисні моделі». Проте згідно з Законом України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» права на корисну модель засвідчуються патентом, тоді як комп`ютерна програма, права на яку ввійшли до складу спадщини, зареєстрована як об`єкт авторського права відповідно до Закону України «Про авторське право і суміжні права», про що видане свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір. Отже, позивачами не доведено неможливість оформлення своїх спадкових прав на комп`ютерну програму в позасудовому порядку, а тому позов є безпідставним. Враховуючи викладене просить відмовити [PERSON] та [PERSON] у задоволенні позову повністю. 23.05.2022 року від відповідача [PERSON] надійшов зустрічний позов в якому вона просить: визнати за нею, [PERSON] , право особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 39 400,63 грн. в якості відшкодування витрат на лікування, а також 5 062,50 грн. в якості відшкодування витрат на поховання [PERSON] , який помер [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 39 400,63 грн. в якості відшкодування витрат на лікування, а також 5 062,50 грн. в якості відшкодування витрат на поховання [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначає, що 20.08.2019 між ТОВ «Агенція нерухомості «Грінвіль парк Львів» (Сторона-1) та її сином [PERSON] , було укладено Попередній договір № 70/2, згідно з п. 1 якого Сторони зобов`язуються у строк до 31 березня 2021 року укласти Договір («Основний договір»), за яким Сторона-1 забезпечить передачу, а Сторона-2 набуде за плату (згідно умов цього Договору та Основного договору) право власності на квартиру, проектний номер [ADDRESS] . Плановий термін завершення будівництва 4 квартал 2020 року. Відповідно до п. 2 Попереднього договору, Сторони домовились, що Вартість продажу Квартири за Основним Договором складає 957 884 гривні, що є еквівалентом 38 048 доларів США без податку на додану вартість, виходячи з офіційного курсу гривні щодо долару США, встановленого Національним банком України, відповідної дати (дати оплати, дата розрахунку заборгованості тощо) за Попереднім Договором та/або Основним Договором. Відповідно до п. 4 Попереднього договору Сторона-2 зобов`язується сплатити Стороні-1 до моменту підписання Основного договору забезпечувальний платіж, що дорівнює повній Вартості продажу, визначеній цим Договором, в національній валюті України (гривні), в сумі 957 884 гривні, що є еквівалентом 38 048 доларів США. 22.02.2021 між ТОВ «Агенція нерухомості «Грінвіль парк Львів» (Сторона 1), [PERSON] (Сторона 2) та [PERSON] (Новий покупець) було укладено Договір про заміну сторони у попередньому договорі № 70/2 від 20 серпня 2019 року. Станом на дату укладення Договору про заміну сторони у попередньому договорі № 70/2 від 20 серпня 2019 року, а саме станом на 22.02.2021, [PERSON] було сплачено повну вартість квартири, а саме 1 005 394 грн. 18.06.2021 між ТОВ «Агенція нерухомості «Грінвіль парк Львів» (Продавець) та [PERSON] (Покупець), укладено Договір купівлі-продажу квартири, який було посвідчено приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Львівської області Новосад О.П., р.№ 1702. Зазначає, що у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. А тому повна вартість спірної квартири була сплачена за кошти [PERSON] , який в подальшому відступив свої права та обов`язки за попереднім договором щодо купівлі-продажу квартири [PERSON] . Оскільки передача майнових прав [PERSON] на підставі Договору про заміну сторони у попередньому договорі № 70/2 від 20 серпня 2019 року від 22.02.2021 відбулася безоплатно, то до таких правовідносин, відповідно, повинні застосовуватися положення про договір дарування. Крім того зазначає, що спадкодавець [PERSON] був хворий на рак, що був виявлений у 2013 році. У 2014 році йому був встановлений кінцевий діагноз «лімфома з клітин мантійної зони, стадії IVB, масивне ураження кісткового мозку, виражена панцитопенія та спленомегалія». У зв`язку з цим весь час до смерті [PERSON] проходив дороговартісне лікування. [INFO] [PERSON] помер, причини смерті - «неходжкінська лімфома» (онкологічне захворювання лімфатичної системи). При цьому діти померлого, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] , з батьком не спілкувалися та не брали участі ні у витратах на лікування, ні на його поховання. З огляду на зазначене, з відповідачів підлягають стягненню витрати на лікування спадкодавця. Всього понесено витрат на лікування в розмірі 315 205 грн. Оскільки такі витрати здійснено за рахунок коштів, набутих в період шлюбу, то з огляду на презумпцію рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, половина з цих витрат була понесена за рахунок належних відповідачу коштів, а саме 157 602,50 грн. Відповідно, відповідачі несуть витрати на лікування спадкодавця пропорційно розміру їх часток у спадщині, а саме по 1/4 - тобто по 39 400,63 грн. Окрім того, [PERSON] понесено витрати на поховання спадкодавця в розмірі 20 250 грн., що становлять витрати на встановлення пам`ятника згідно накладної від 17.05.2022. Таким чином вважає, що відповідачі несуть обов`язок відшкодування таких витрат у розмірі по 1/4 від цієї суми, а саме по 5 062,50 грн. Ухвалою суду від 25.05.2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради. Ухвалою суду від 25.05.2022 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання майна особистою власністю прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору:\~орган опіки\~та піклування\~виконавчого комітету Рівненської міської\~ради про визнання права власності на спадкове майно. 20.06.2022 від представника позивачів-відповідачів адвоката Курганської О.В. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. Зазначає, що [PERSON] просить визнати особистою приватною власністю квартиру [ADDRESS] , яка набута нею в період шлюбу на підставі Договору купівлі-продажу 18.06.2021 p., покликаючись на те, що попередній договір на цю квартиру був укладений [PERSON] , який безоплатно передав їй свій внесок у будівництво цієї квартири. Разом із тим, ця спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , оскільки набута на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2021р. При цьому, незалежно від того, ким був укладений попередній договір і на чиє ім`я вносились оплати на виконання договору, спірна квартира є набутою під час шлюбу на ім`я одного з подружжя є їх спільним майном. І будь-які договірні відносини між [PERSON] та [PERSON] не можуть бути розцінені як договір дарування та не спростовують презумпції спільності власності подружжя. Так, як вбачається із долученого до зустрічного позову Договору про заміну сторони від 22.02.2021 р. сторони погоджуються, що взаємні зобов`язання Первісного покупця та Нового покупця, які виникають (можуть виникати) з факту укладання цього договору будуть врегульовані ними на власний розсуд. А відповідно до п. 3.5 Договору купівлі-продажу від 18.06.2021 p., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. цей договір укладено за згодою іншого з подружжя, підпис на заяві якого 18.06.2021 р. посвідчено цим же нотаріусом. Відповідно до ч.ч.2,5 ст. 719 ЦПК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, договір дарування валютних цінностей фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Однак, таких договорів між сторонами укладено не було, натомість договір купівлі-продажу укладений за згодою [PERSON] . Таким чином, спірна квартира [ADDRESS] є спільним майном подружжя - [PERSON] та [PERSON] , тому 1/2 цієї квартири - є спадковим майном. Також зазначає, що умовами відшкодування витрат на лікування є понесення витрат одним із спадкоємців за рахунок особистих коштів, при цьому витрати на лікування [PERSON] були здійснені не [PERSON] , а особисто [PERSON] за рахунок його коштів і оплати йому листків непрацездатності, до того ж виходячи із декларації [PERSON] саме на його утриманні перебували і дружина, і малолітня донька, а не навпаки. Із декларації [PERSON] вбачається, що він був пенсіонером, тому дружина [PERSON] отримала на його поховання кошти із ПФУ, так як відповідно до статті 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на час смерті. Щодо витрат на встановлення пам`ятника, то відшкодування таких витрат законом не передбачено, і ці витрати можливі лише за домовленістю сторін. При цьому, позивачі мають намір самостійно замовити та встановити пам`ятник своєму батькові - [PERSON] . Таким чином, правових підстав для стягнення на користь [PERSON] витрати на лікування спадкодавця - [PERSON] , витрат на поховання та встановлення пам`ятника немає. Представником відповідача-позивача адвокатом Волошиним І.В. 30.06.2022 р. подано відповідь на відзив в якому представник спростовує доводи наведені представником позивачів-відповідачів адвокатом Курганською О.В., вважає аргументи та доводи підлягають відхиленню, просить зустрічний позов задовольнити. Ухвалою суду від 16.08.2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача: [PERSON] . Ухвалою суду від 18.10.2022 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, провадження на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою суду від 28.03.2023 року відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 15.05.2023 року матеріали справи №569/4208/22\~направлено судовим\~експертам Приватного\~підприємства фірми\~«Експерт-Рівне»\~(м.Рівне, проспект Миру, буд. 15), для проведення судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до ухвали суду від 18 жовтня 2022 року. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою суду від 08 травня 2024 року відновлено провадження у справі. Ухвалою суду 11 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 18 березня 2025 року позовну вимогу [PERSON] та [PERSON] в частині визнання за кожним із них права власності по 1/8 на автомобіль VOLKSWAGEN модель: PASSAT рік випуску: 2018р. зареєстрований за [PERSON] залишено без розгляду. Щодо поданої 17.03.2025 року заяви представника позивачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Курганська Олена Вікторівна про залишення позовної вимоги в частині визнати недійсним Договір дарування транспортного засобу - автомобіля MERSEDES-BENZ Модель А180, рік випуску 2011 p., від 12.08.2021 р. №5641/2021/2732522, укладений між [PERSON] та [PERSON] в Територіальному сервісному центрі МВС 5641 РЦС МВС в м. Рівне Рівненська область, суд приходить до висновку, що дана заява не підлягає розгляду оскільки подана в порушення пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України, де зазначено, що позивач може подати відповідну заяву до початку розгляду справи по суті. В судовому засіданні представник позивачів-відповідачів адвокат Курганська О.В. первісний позов підтримала та просила його задовольнити, крім того просила залишити без розгляду позовну вимогу про визнання недійсним Договору дарування транспортного засобу - автомобіля MERSEDES-BENZ Модель А180, рік випуску 2011 p., від 12.08.2021 р. №5641/2021/2732522, укладений між [PERSON] та [PERSON] в Територіальному сервісному центрі МВС 5641 РЦС МВС в м. Рівне Рівненська область. Щодо зустрічного позову заперечувала з підстав зазначених у відзиві на зустрічну позовну заяву. Представник відповідачів-позивачів [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] адвокат Волошин І.В. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення первісного позову з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Зустрічний позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи присутнім судовому засіданні, яке було призначене 04.12.2024 заперечував щодо задоволення первісного позову. Щодо задоволення зустрічного не заперечував, зазначив, що за відступлення своїх прав за попереднім договором №70/2 від 20.08.2019 року він не отримував від [PERSON] жодної матеріальної компенсації. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради надійшли пояснення в яких зазначають, що спір не стосується майна дитини, яке уже перебуває у її приватній власності, що унеможливлює подання висновку органу опіки та піклування. Також просили розгляд справи здійснювати без їхньої участі. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 11.11.2021 р. [PERSON] [INFO] помер [INFO] , актовий запис №1570. Померлий [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23.11.2007 p., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.11.2007. Згідно Довідки від 29.11.2021 р. виданої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О.В., [PERSON] є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно Довідки від 29.11.2021 р. виданої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О.В., [PERSON] є спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом 21.03.2022 року [PERSON] (дружині [PERSON] ), неповнолітній [PERSON] (дочці [PERSON] ), [PERSON] (сину [PERSON] ) та [PERSON] (дочці [PERSON] ) видано свідоцтво про право на спадщину на грошові кошти, які знаходились на рахунках [PERSON] у АТ "Державний експортно-імпортний банк України", АТ "ПУМБ", та АТ КБ "Приватбанк". Листом №32/02-14 від 21.03.2022 р. приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сохацька О.В. повідомила [PERSON] та [PERSON] про неможливість видачі свідоцтв на інше майно спадкодавця і роз`яснила процедуру вирішення питання в судовому порядку. Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статті 1217 Цивільного Кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно із ст. ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій на якій вони розміщені. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно із ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив його та батьки. Згідно із ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Судом встановлено, що автомобіль MERCEDES- BENZ А 180, 2011 року випуску VIN № [NUMBER] був набутий на ім`я [PERSON] в період шлюбу 03.11.2020 р. (інформація ГСЦ МВС від 29.04.2022 р. № 31/348аз/вс). Однак даний автомобіль був подарований [PERSON] для свого сина [PERSON] [INFO] , а 02.06.2022р. був відчужений [PERSON] новому власнику, що підтверджується листом ГСЦ МВС від 25.02.2025 р. № 31/563A3-4557-25, тому права позивачів підлягають захисту у спосіб стягнення грошової компенсації за їх частку у спадковому майні. Ринкова вартість автомобіля MERCEDES-BENZ А 180, 2011 року випуску VIN № [NUMBER] станом на 01.01.2025 р. становить 328 250,00 грн., що підтверджується Звітом № 001/2025 від 06.02.2025 р. виконаним ФОП [PERSON] . Оскільки, у зв`язку із відчуження автомобіля без згоди позивачів як спадкоємців майна [PERSON] майно вибуло із володіння відповідачів, то позивачі мають право на грошову компенсацію у розмірі по 1/8 частині від дійсної вартості майна на час розгляду справи (середньою ринковою вартістю транспортних засобів, тобто по 41031,25 грн. (328250,00:2:4). Такий спосіб захисту відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 р. по справі № 125/2157/19, провадження № 14- 40цс21. Також судом встановлено, що на підставі банківських документів, до спадкової маси належить 1/2 частина грошових коштів, розміщених на рахунку [PERSON] № [NUMBER] в філії акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банку України», які були наявними станом на 06.07.2021 р. в сумі 16500 дол. США, а тому сума 8250 (16500:2) доларів США є спадковим майном, і позивачі мають право на спадкування цієї суми по 2062,50 дол. США кожен. Оскільки 20.07.2021 р банком повернуто суму депозиту вкладнику [PERSON] , то з неї необхідно стягнути на користь позивачів по 2062,50 дол. США за курсом НБУ на дату ухвалення судового рішення. Вимога позивачів про стягнення із [PERSON] грошових коштів від частки спадкодавця відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 17.03.2023 р. по справі №134/1975/20, провадження № 61-9517ск22. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] коштами, які перебували на його карткових рахунках користувалась [PERSON] , так як позивачі користуватись картками не мали можливості, при цьому значну частину коштів [PERSON] перераховувала на саме на своє ім`я, а саме з картки [NUMBER] витрачено коштів в сумі 68583, 44 грн., з картки [NUMBER] витрачено кошти в сумі 658238,86 грн. ( т.4 а.с. 33 зворот, а.с. 34), відтак, 1/2 грошових коштів на картках [PERSON] належить до спадкової маси і позивачі мають право на 1/8 частину грошових коштів, які перебували на цих карткових рахунках, тобто по 90 852, 78 грн. кожен (68 583,44+658238,86):2:4) Крім того судом встановлено, що до спадкової маси належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] із характеристиками після проведеної за життя спадкодавця реконструкції: загальною площею квартири 147,4 кв.м. житловою площею 83, 2 кв.м., до якої належать тераса «а», гараж «Г», навіс «г», замощення «І», огорожа №1, ворота №2 та 1/2 частина земельної ділянка, на якій вона розміщена 0,0474 га з кадастровим номером 5610100000:01:039:0291. Згідно із п. 8 постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Відповідно до гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 р. за №296/5, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 р. за №283/20595: «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (п.4.18). Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (п.4.21). Так, 01.11.2012 р. на підставі Договору купівлі-продажу р. №3480 [PERSON] , який діяв в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] згідно розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації №695 від 20.08.2012 р. та за згодою дружини [PERSON] набули у власність у рівних частках кожний земельну ділянку площею 0,0474 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5610100000:01:039:0291 за ціною продажу - ринковою вартістю 141 968, 00 грн. 01.11.2012 р. на підставі Договору купівлі-продажу р. № 3477 [PERSON] який діяв в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] згідно розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації №665 від 14.08.2012 р. та за згодою дружини [PERSON] набули у спільну часткову власність квартиру [ADDRESS] , яка складається із трьох жилих кімнат, жила площа становить 33,3 кв.м., загальна площа становить 60,7 кв.м. поверх перший, до зазначеної квартири належить гараж «Б 1», огорожа №1, ворота з хвірткою №1. Проводиться реконструкція квартири з розширенням згідно розпорядження голови міста Рівне №776-р від 04.04.2002 р. (п. п.2, 8 Договору) Продаж квартири вчиняється за договором сторін за її ринковою вартістю 123 876 грн. ( п. 5 Договору). Покупці - [PERSON] , [PERSON] набувають право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] в рівних частинах кожному ( п.п. 1,9 Договору). Загальна ринкова вартість придбаної 01.11.2012 р. земельної ділянки та розташованої на ній квартири за адресою [ADDRESS] становила 265 844 грн. (141 968, 00 грн. +123 876 грн.). Відповідно до Договору купівлі-продажу від 25.08.2012 p., р. № 1512. укладеного між [PERSON] , який діяв від свого імені та від імені малолітнього сина [PERSON] , як продавці, та [PERSON] продавці відчужили житловий будинок за адресою: [ADDRESS] за ціною продажу 404 347, 00 грн. Одночасно із договором купівлі-продажу будинку також посвідчувався договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 5624681500:03:017:0502. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 25.08.2012 р. р. укладеного між [PERSON] , який діяв від свого імені та від імені малолітнього сина [PERSON] як продавці та [PERSON] продавці відчужили земельну ділянку на якій розміщений житловий будинок площею 0,0875 га кадастровий номер 5624681500:03:017:0502 за ціною 95 334, 99 грн. Відтак кошти отримані від продажу спадкового майна [PERSON] в розмірі 499681.99 (4040347,00+95 334,99) були вкладені у купівлю квартири та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ( вартістю 265 844 грн. (141 968, 00 грн. +123 876 грн.) для нього та сина по 1/2 і були його особистою власністю, відтак на це майно на час його купівлі не поширювалась презумпція спільного майна подружжя, і особиста частка такого майна, належного [PERSON] - 1/2 є об`єктом спадкування. При посвідченні вказаних договорів купівлі-продажу 25.08.2012 року [PERSON] давала свою згоду на продаж житлового будинку та земельної ділянки в с. Великий Житин Рівненського району та на укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями. А [PERSON] подав нотаріусу власноруч написану заяву та документи про те, що житловий будинок на [ADDRESS] .Житин отриманий ним та його сином [PERSON] у спадок після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У подальшому 18.07.2016 р. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом р.№254 успадкувала 1/2 частину земельної ділянки 5610100000:01:039:0291 та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом р.№ 253 1/2 частку квартири [ADDRESS] загальною площею 60,7 кв.м.. житловою площею 33,3 кв.м. після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відтак на момент смерті [PERSON] , померлого [INFO] земельна ділянка з кадастровим номером 5610100000:01:039:0291 належала на праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожному: [PERSON] та [PERSON] . А подальша реконструкція квартири [ADDRESS] проводилась подружжям [PERSON] та [PERSON] як за кошти отримані від спадкового будинку так і за спільні кошти подружжя, тому реконструйована квартира на час смерті [PERSON] належала йому та дружині в рівних частках по 1/2 частині кожному. Відповідно до Технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого Комунальним підприємством «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної ради, має такі характеристики: загальна площа квартири 147,4 кв.м. житлова площа 83, 2 кв.м., до квартири належать тераса «а», Гараж «Г», навіс «г», замощення «І», огорожа №1, ворота №2. Згідно із Висновком експерта № 230213/1_ЮШ судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25.04.2024 р. відсоток готовності незавершеного будівництва - нерухомого майна за адресою [ADDRESS] - 100%. Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18.08.2021 р. по справі № 359/3859/17, провадження 61-437св20 про те, що «об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток». Тому, кожному спадкоємцю [PERSON] переходить по 1/8 земельної ділянки та 1/8 частині квартири з урахуванням проведеної в ній реконструкції. Крім того відповідно до Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] Комп`ютерної програми «Програмне забезпечення « Proeess Builder» майнові права належать [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Товариству з обмеженою відповідальністю «Джексон маккензі Україна» і розміри часток у майнових авторських правах не визначені, а тому за позивачами належить визнати право спільної сумісної власності на авторські майнові права на цей авторський твір які за життя належали [PERSON] . Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] про визнання квартири [ADDRESS] її особистою приватною власністю суд зазначає наступне. 20.08.2019 між ТОВ «Агенція нерухомості «Грінвіль парк Львів» (Сторона-1) та [PERSON] (Сторона-2), було укладено Попередній договір № 70/2, згідно з п. 1 якого Сторони зобов`язуються у строк до 31 березня 2021 року укласти Договір («Основний договір»), за яким Сторона-1 забезпечить передачу, а Сторона-2 набуде за плату (згідно умов цього Договору та Основного договору) право власності на квартиру, проектний номер [ADDRESS] . Відповідно до п. 2 Попереднього договору, Сторони домовились, що Вартість продажу Квартири за Основним Договором складає 957 884 (дев`ятсот п`ятдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні, що є еквівалентом 38 048 (тридцять вісім тисяч сорок вісім) доларів США без податку на додану вартість (далі - «Вартість продажу»), виходячи з офіційного курсу гривні щодо долару США, встановленого Національним банком України, відповідної дати (дати оплати, дата розрахунку заборгованості тощо) за Попереднім Договором та/або Основним Договором. Сторони домовились, що остаточна Вартість продажу (з урахування абз. 5 ст. 1 цього Договору) буде визначатись на момент укладення Основного Договору, виходячи з фактичної площі Квартири згідно з даними технічного паспорту, за ціною за 1 (один) квадратний метр площі Квартири в національній грошовій одиниці України - гривні, що є еквівалентною: 820 (вісімсот двадцять) доларів США, без податку на додану вартість. 22.02.2021 між ТОВ «Агенція нерухомості «Грінвіль парк Львів» (Сторона 1), [PERSON] (Сторона 2) та [PERSON] (Новий покупець) було укладено Договір про заміну сторони у попередньому договорі № 70/2 від 20 серпня 2019 року. Згідно з п. 1 Договору Первісний покупець уступає (передає), а Новий покупець набуває всіх прав та приймає на себе виконання всіх зобов`язань Покупця (Сторони 2) за Попереднім Договором № 70/2 від 20 серпня 2019 року, з усіма змінами та доповненнями укладеним між Первісним покупцем та Продавцем, з моменту набрання чинності цього Договору. Згідно з п. 3 Договору усі кошти, сплачені Первісним Покупцем на рахунки Продавця за Попереднім Договором № 70/2 від 20 серпня 2019 року, поверненню не підлягають, враховуватимуться Продавцем в рахунок зобов`язань Нового покупця. Згідно з п. 4 Договору Сторони погоджуються, що взаємні зобов`язання Первісного Покупця та Нового Покупця, які виникають (можуть виникати) з факту укладення цього Договору, будуть врегульовані ними на власний розсуд. Відповідно до абз. 3 п. 6 Договору Сторони підтверджують, що повна вартість об`єкта купівлі-продажу в національній валюті України (гривні) становить 1 005 394 гривні. Станом на дату укладення Договору про заміну сторони у попередньому договорі № 70/2 від 20 серпня 2019 року, а саме станом на 22.02.2021, [PERSON] було сплачено повну вартість квартири, а саме 1 005 394 грн. Вказане підтверджується, зокрема, квитанціями від 10.11.2019 на суму 93 285 грн., від 10.02.2020 на суму 93 242 грн., від 10.04.2020 на суму 103 590 грн., від 12.07.2020 \~ \~ \~ \~на суму 102 375 грн., від 12.10.2020 на суму 107 903 грн., від 11.12.2020 на суму 106 830 грн., від 17.02.2021 на суму 105 812 грн., від 22.02.2021 на суму 5 002 грн. Листом ТОВ «Агенція нерухомості «Грінвіль парк Львів» за вих. № 19/05/2022 від 19.05.2022 підтверджується, що від імені [PERSON] на користь ТОВ «Агенція нерухомості «Грінвіль парк Львів» на підставі попереднього договору № 70/2 від 20.08.2019 року станом на 22.02.2021 було сплачено суму, що становить еквівалент 38 050,00 доларів США. 18.06.2021 між ТОВ «Агенція нерухомості «Грінвіль парк Львів» (Сторона 1) та [PERSON] , укладено Договір про зарахування зустрічних вимог, відповідно до п. 2 якого на виконання Попереднього договору та додатків до нього Сторона 2 фактично сплатила, з урахуванням еквіваленту в доларах США, забезпечувальних платіж в сумі 984 750 гривень. Згідно з п. 4 Договору Сторони дійшли до взаємною згоди про те, що з моменту підписання даного Договору обов`язок Сторони 2 по сплаті в 984 750 грн. в якості оплати вартості (часткової вартості) об`єкта купівлі-продажу є виконаним в повному обсязі. Сторони дійшли до взаємної згоди що кошти 984 750 гривень, отримані Стороною 1 в якості забезпечувального платежу, підлягають зарахуванню в якості оплати вартості (часткової вартості) об`єкта купівлі-продажу. 18.06.2021 між ТОВ «Агенція нерухомості «Грінвіль парк Львів» (Продавець) та [PERSON] (Покупець), укладено Договір купівлі-продажу квартири, який було посвідчено приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Львівської області Новосад О.П., р.№ 1702. Згідно з п. 1.1 Договору купівлі-продажу квартири за цим Договором Продавець передає у власність Покупця квартиру [ADDRESS] , а Покупець приймає у власність квартиру і сплачує за неї обговорену грошову суму відповідно до пункту 2.1 цього Договору. Згідно з п. 2.1 Договору за погодженням Сторін продаж вчинено за ціну 984 750,00 гривень. Розрахунок проведено до підписання цього Договору шляхом перерахування Покупцем коштів, зазначених в п. 2.1 цього Договору, на рахунок Продавця (п. 2.2). Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма ст. 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У зв`язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 522/19610/15-ц. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 по справі № 910/7320/17, відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги (цесії) може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. В такому випадку на відносини цесії розповсюджують положення про договір купівлі-продажу. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] підтвердив, що за відступлення своїх прав за попереднім договором № 70/2 від 20 серпня 2019 року він не отримував від [PERSON] жодної матеріальної компенсації, а набуття [PERSON] майнових прав на квартиру у [ADDRESS] відбулося безоплатно з метою щоб мати розпоряджалася квартирою, оскільки він на той час мав виїхати за кордон на нове місце роботи. В даному випадку, передача майнових прав [PERSON] на підставі Договору про заміну сторони у попередньому договорі № 70/2 від 20 серпня 2019 року від 22.02.2021 своїй матері [PERSON] відбулася безоплатно, а письмові докази свідчать про те, що саме [PERSON] було сплачено повну вартість квартири, а тому суд приходить до висновку, що квартира набута [PERSON] під час шлюбу, є її особистою власністю. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином за [PERSON] необхідно визнати право особистої приватної власності на вказане майно. Також, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] та [PERSON] витрати на лікування спадкодавця - [PERSON] , у 2019 році, які були витрачені за рахунок коштів подружжя по 39400,63 грн. з кожного. Так, відповідно до ст.1232 ЦК спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті. Відповідно до ч. ст. 90 СК України дружина, чоловік взаємно зобов`язані брати участь у витратах, пов`язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя. Умовами відшкодування витрат на лікування відповідно до ст. 1232 ЦК України є понесення витрат одним із спадкоємців за рахунок особистих коштів, при цьому витрати на лікування [PERSON] , були здійснені не [PERSON] , а особисто [PERSON] що підтверджується в видатковими накладними. Таким чином, матеріали справи не містять належних доказів понесення [PERSON] особистих витрат на лікування [PERSON] , також суд звертає увагу що [PERSON] до своєї смерті працював і мав заощадження, а тому правові підстави для стягнення на користь [PERSON] із позивачів витрат на лікування батька [PERSON] відсутні. Щодо стягнення із [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] витрат на поховання [PERSON] , що становлять витрати на встановлення пам`ятника за ціною 20 250,00 грн. по 5062, 50 грн з кожного суд зазначає наступне. Витрати на встановлення пам`ятника входять до складу витрат на поховання, що підтверджується, зокрема, положеннями ст. 1201 ЦК України («Відшкодування витрат на поховання»), в якій також йде мова про витрати на спорудження надгробного пам`ятника. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Отже, встановлення надгробного пам`ятника, що є облаштуванням місця поховання відповідно до звичаїв, є одним із видів заходів (дій), що стосуються поховання померлого. В матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] зверталася до позивачів щодо встановлення пам`ятника померлому [PERSON] . Крім того відповідно до наявного в матеріалах справи листа Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 08.09.2022 р. № 1700-0503-7/46113 на поховання [PERSON] , який помер [INFO] для [PERSON] була виплачена допомога в сумі 11798, 26 грн. Таким чином відсутні правові підстави для стягнення на користь [PERSON] витрат на поховання, пов`язані із встановлення пам`ятника. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене позовна заява [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання майна особистою власністю підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачами було понесено наступні витрати: по сплаті судового збору сплачений [PERSON] 12 405, 00 (2481+9924, 00), судовий збір сплачений [PERSON] 12405, 00 ( 2481+9924,00), вартість інвентаризації 4258,00 (2270+1988) , вартість експертизи 20 000,00 грн. ( 5300+14700,00), вартість звіту про визначення ринкової вартості автомобіля 3000,00 грн., що підтверджується квитанціями наявними в матеріалах справи, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачів. Крім того, на користь відповідача-позивача за зустрічним позовом [PERSON] підлягає стягненню з позивачів сплачений нею судовий збір вимогу про визнання майна особистою власністю у розмірі по 5026,97 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial