Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

21.11.2024 представник позивача Столітній М.М. (уповноважений представляти інтереси позивача на підставі ордеру серії АІ № 1743821 від 13.11.2024 (а.с. 24) звернувся через підсистему «Електронний суд» із вказаним позовом мотивуючи його тим, що 08.09.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №3964990 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості та зворотності, та платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складала 10 000,00 грн. на строк 360 днів (дата повернення кредиту 02.09.2024), яку ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачці, шляхом зарахування коштів на платіжну картку, а позичальник, у свою чергу, зобов`язалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. У період договору було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою, яка становить 2,0 % в день. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою за Кредитним договором виконало та надало їй кредит на визначену в договорі суму. Однак, [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. Враховуючи зазначене, станом на 24.05.2024 року загальна сума заборгованості відповідачка за Договором № 3964990 від 08.09.2023 року склала: тіло кредиту 10000 грн., заборгованість за процентами 51400 грн., загальною сумою 61400 грн. 24.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 24/05/2024, згідно з умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права вимоги за даним кредитним договором. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Таким чином представник позивача просить задовольнити позов та стягнути з відповідачки на користь позивача 73 400,00 грн. заборгованості за кредитним договором, 2422,40 грн. у відшкодування витрат зі сплати судового збору та 10 000,00 грн. на правову допомогу. 12.12.2024 відповідачкою [PERSON] через підсистему «Електронний суд» надіслано відзив на позовну заяву у якому остання надає пояснення щодо зазначеного позову та вказує на те, що 04.09.2023 після перегляду оголошення в додатку «Facebook» про роботу, отримала пропозицію від [PERSON] , яка запевнила її в можливості заробітку через здачу в оренду своєї картки для виплат. [PERSON] зазначає що, оскільки вона перебуває в декреті, така пропозиція видалася їй привабливою. Згодом відповідачка пройшла верифікацію і отримала пропозицію про роботу, однак відмовилася надати реквізити своїх банківських карток, оскільки не довіряла менеджеру. [PERSON] зазначає, що не має жодного відношення до оформлення кредитів, які були взяті на її ім`я, і стверджує, що невідомі особи незаконно отримали доступ до її картки. Вона вважає, що не несе відповідальності за безпідставні списання коштів, оскільки сама не давала згоди на жодні фінансові операції. Відповідачка спостерігала за своїми фінансами та діяла добросовісно, повідомляючи про шахрайство, як тільки дізналася про наявність заборгованості. З вказаних підстав просила відмовити у задоволені позову у повному обсязі (а.с. 84-86). 16.12.2024 представником позивача через підсистему «Електронний суд» подано відповідь на відзив у якому представник позивача заперечує доводи відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, вважаючи їх невірними та такими, що не відповідають чинному законодавству. Представник позивача зазначає, що кредитний договір, укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем, повністю відповідає вимогам закону, а його умови були чітко прописані та зрозумілі для обох сторін. Представник позивача також зазначає, що договір був укладений електронним способом у відповідності до вимог, прописаних у законодавстві. У позовній заяві наводяться докази укладення кредитного договору. Акцентується на тому, що відповідно до законодавства електронний договір прирівнюється до письмової угоди і визнається дійсним, якщо був укладений за допомогою електронного підпису або інших засобів ідентифікації (а.с. 90-96). В ході розгляду справи судом задовольнялись клопотання відповідачки [PERSON] та витребовувались докази із: АТ «Універсал Банк», ТОВ «Лінеура Україна» та Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області (а.с. 115). Представник позивача ТОВ ФК "Фінтраст Україна" до судового засідання не з`явився. При зверненні до суду заявили клопотання відповідно до якого просили розгляд справи проводити у відсутність представника позивача (а.с. 14). Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з`явилась. У своєму відзиві заявила позицію, якою просила розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних та витребуваних доказів (а.с. 85 зв.). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.09.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №3964990 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості та зворотності, та платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором(а.с. 19-23). Згідно умов кредитного договору сума кредиту складала 10 000,00 грн. на строк 360 днів (дата повернення кредиту 02.09.2024), яку ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачці, шляхом зарахування коштів на платіжну картку, а позичальник, у свою чергу, зобов`язалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора(а.с. 25-26). ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою за Кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 10 000,00 гривень. Суду на виконання ухвали про витребування доказів надана інформація про те, що банківська карат № [NUMBER] була емітована на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). 08.09.2023 на дану платіжну карту банком-емітентом якої є АТ «Універсал Банк» було здійснено зарахування коштів у сумі 10 000,00 грн. від ТОВ «Лінеура Україна» (а.с. 126). Підтвердження процедури укладення електронного договору підтверджується покроковими діями відповідачки (а.с. 142 зв.) зокрема проходження ідентифікації клієнта. Також зазначена інформація підтверджується і інформацією про рух коштів по картці, номер якої закінчується на "9091" від 07.01.2025 (а.с. 147 зв.). 24.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 24/05/2024, згідно з умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права вимоги за даним кредитним договором (а.с. 64) у тому числі відносно відповідачки [PERSON] (а.с. 36, 37).й Сплата за договором факторингу підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 47-48). Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с. 179). Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором №3964990 від 08.09.2023 складає 61 400,00 грн., з яких: - заборгованості по тілу кредиту 10 000,00 грн.; - заборгованості за процентами нарахованими позивачем 51 400,00 грн.(а.с. 28-32). Розрахунком заборгованості за договором № 3964990 про надання споживчого кредиту за 60 календарних днів заборгованість за процентами становить 12 000,00 грн. (а.с. 34-35). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Щодо тверджень відповідачки [PERSON] за її версією про шахрайські дії, і про те, що вона не вчиняла будь-яких дій із картою, то слід звернути увагу на ту обставину, що кредитні кошти перераховувались на банківську карту № [NUMBER] котра була емітована на ім`я [PERSON] (а.с. 126). Натомість судом за клопотанням відповідачки витребувано певні відомості, зокрема зі слідчого відділу та встановлено, що згідно довідки по кримінальному провадженні № 12023020050000621 від 23.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення за ч.3 ст. 190 КК України, з метою розкриття злочину було проведено ряд дії, зокрема допитано у якості потерпілої [PERSON] та подано клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів по банківських картах [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . Таким чином, хоча відповідачка зазначає про вчинення, як на її думку, шахрайських дій, однак відповідачка не повідомила орган досудового розслідування про банківську карту, номер якої закінчується на "9091". З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Лінеура Україна» повністю виконало взяті на себе зобов`язання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення кредиту, а також відсотків за користування ним. Щодо вимоги про стягнення процентів за 60 календарних днів 12 000,00 грн, то суд враховує, що ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» займається такими видами економічної діяльності як надання інших фінансових послуг, інші види грошового посередництва, фінансовий лізин, інші види кредитування (а.с. 177), тобто вказана вимога являється обгунтованою, оскільки відсотки нараховані в межах строку кредитного договору. За таких обставин, на підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, зазначена у позовній заяві сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь правонаступника ТОВ «Лінеура Україна» ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» в повному розмірі. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. суд зазначає наступне. За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. На підтвердження понесених витрат представником позивача надано заявку на виконання доручення до договору (а.с. 17) ордер про надання правової допомоги (а.с. 24), рахунок на оплату (а.с. 27 зв.), акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) (а.с. 36), свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 62), договір про надання правової (правничої) допомоги (а.с. 63), додаткову угоду від 10.12.2024 (а.с. 178). За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19. За вказаних підстав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 10 000,00 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу. На підставі ст. 141 ЦПК України, із відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved