Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 11 679 грн. 31 коп., та витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 серпня 2021 року, приблизно о 21 годині 50 хвилин між транспортним засобом «Audi» д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався в м. Київ, Поштова площа та транспортним засобом «Mazda», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , сталася дорожньо-транспортна пригода. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Mazda», д.н.з. [NUMBER] були застраховані в ПРАТ «Страхова компанія «АРКС», попередня назва Акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 137369а0кг від 03.11.2020 року. Власник пошкодженого автомобіля «Mazda», д.н.з. [NUMBER] звернувся із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування від 21.08.2021 року. Дана заява була розглянута та було здійснено виплату страхового відшкодування на користь в розмірі 20 247,80 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно правова відповідальність власника автомобіля «Audi» д.н.з [NUMBER] була застрахована в ТДВ СГ «Оберіг» полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортів № ЕР204144680 у зв`язку з чим в ТДВ СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПРАТ «СК «АРКС» страхового відшкодування у розмірі 8 568 грн. 49 коп. Отже вищевикладеного позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. Сума страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач складає: 20 247,80 грн. - 8 568,49 грн.=11 679,31 грн. . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2024 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Відповідачу ухвалу суду про відкриття провадження від 14 червня 2024 року направлялася разом з позовною заявою та доданими до неї документами на адресу зазначену у позові, однак конверт повернувся не врученим на адресу суду з приміткою Укрпошти: «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 17.08.2021 року, о 21 години о 50 хвилин, в м. Києві, Поштова Площа [PERSON] керуючи транспортним засобом «Audi» д.н.з [NUMBER] під час руху в одному і тому ж напрямку, але в іншій смузі не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Mazda», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був оформленний європротокол та транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 21.08.2021 року із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник [PERSON] . На момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Mazda», д.н.з. [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» попередня назва Акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту Все включено» № 137369а0кг від 03.11.2020 року. На підставі даної заяви від 21.08.2021 року та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт ARX2887367 від 02.09.2021 року, на підставі якого АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 20 247,80 грн. Відповідно до платіжного доручення № 815197 від 06 вересня 2021 року Акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» здійснило страхове відшкодування у сумі 20 247,80 грн. з призначення платежу: Страхове відшкодування згідно акту № ARX2887367, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Також, на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Audi» д.н.з [NUMBER] був застрахований в ТДВ СГ «Оберіг» полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР204144680, у зв`язку з чим в ТДВ СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПРАТ «Страхова компанія «АРКС» в розмірі 8 568,49 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 12057 від 10.02.2022 року з призначенням платежу: страхове відшкодування згідно страхового акту № 32536Р/1 від 09.02.2022 р. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вказував, що внаслідок виплати ним страхового відшкодування, до нього перейшло право вимоги до Відповідача в частині сплаченої суми страхового відшкодування. (20 247,80 грн. - 8568,49 грн.= 11679,31 грн.) Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. Положеннями статей 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суд вважає, що право вимоги яке виникає в порядку та на умовах передбачених статтею 993 ЦК України, а також статті 27 Закону України «Про страхування», є суброгаційним, а відповідний обов`язок відшкодування шкоди винною особою, з огляду на положення статті 1166 ЦК України є деліктним зобов`язанням. Положеннями статей 512, 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках встановлених законом, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. Зазначені висновки містяться у постановах Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 910/2351/17, та від 05 квітня 2018 року у справі № 910/3165/17. Ураховуючи те, що позивач виплатив суму страхового відшкодування за договором страхування в розмірі 42 810,65 грн, до нього в порядку та на умовах передбачених статтями 512, 514, 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», перейшло суброгаційне право вимоги до відповідача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума страхового відшкодування в розмірі 11 679,31 грн. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3028 гривень 00 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved