Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Представник \~позивача звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.04.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та відповідачкою укладено кредитний договір № 573067, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 50000 грн., строком до 08.04.2024 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Пунктом 1.5 Договору передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки складає: за перший день користування кредиту (включно) 25 % в день (9125%); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних. 26.11.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило право грошової вимоги, в тому числі до [PERSON] , на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Відповідачка в установлені договором строки свої зобов`язання не виконала, тому утворилася заборгованість в розмірі 113\~085,88 грн., яка складається з: нарахованих 3% річних 295,89 грн., втрат від інфляції 1 415,33 грн., заборгованістю за тілом кредиту 40 000 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 36\~350 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту 35 024,66 грн. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 113 085,88 грн., судові витрати в розмірі 2 481 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн. Процесуальні дії у справі та аргументи сторін. Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду від 06.02.2023 року позовні вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором в розмірі 113\~085,88 грн. та судові витрати у сумі 4 481 грн., а всього 117\~566,88 грн. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 07.08.2023 року замінено стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.02.2023 року по справі № 583/42/23 про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором в розмірі 113\~085,88 грн. та судових витрат у сумі 4 481 грн., а всього 117\~566,88 грн., на його правонаступника Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Дебт Форс» з наданням статусу сторони виконавчого провадження. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 17.03.2025 року заочне рішення Охтирського міськрайонного суду від 06.02.2023 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 24.03.2025 року від представника відповідачки адвоката Абрамовича О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідачка не підписувала кредитний договір, підпис в поговорі здійснений іншою особою. У зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Також заявив клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, проведення якої доручити експертам Сумського відділення при Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. професора Бокаріуса (м.Суми, вул.Герасима Кондратьєва,27 ). 01.04.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідачем не надано жодного доказу того, що ним оспорювався зазначений вище кредитний договір раніше. Крім того, отримавши позовну заяву відповідач зустрічного позову щодо оспорення зазначеного кредитного договору щодо його не укладення, не подав. Таким чином вбачається, що укладений між сторонами кредитний договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним тому є чинним оскільки відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Просить задовольнити позовні вимоги. Протокольною ухвалою від 01.04.2025 року до участі у справі залучено правонаступником ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідачки адвокат Абрамович О.В. зазначив, що відповідачка не має фінансової можливості оплатити експертизу, тому з позовом погоджуються, однак просить відсотки зменшити, а також витрати на правничу допомогу не визнають, просить відмовити. Відповідачка пояснила, що через інтернет підписувала договір, кошти отримала, використала на будинок, але немає можливості сплачувати та просить зменшити відсотки. Клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи в судовому засіданні представником відповідачки відкликано. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Судом встановлено, що 08.04.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та відповідачкою укладено кредитний договір № 573067, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 50000 грн., строком на до 08.04.2024 року зі сплатою проценти за користування кредитними коштами (а.с.6-9). Пунктом 1.5 Договору передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки складає: за перший день користування кредиту (включно) 25 % в день (9125%); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних. (а.с.6-9). 26.11.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило право грошової вимоги, в тому числі до [PERSON] , на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (а.с.22-30). Згідно розрахунку заборгованості станом на 06.12.2022 року сума, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 113\~085,88 грн., яка складається з: нарахованих 3% річних 295,89 грн., втрат від інфляції 1 415,33 грн., заборгованістю за тілом кредиту 40 000 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 36\~350 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту 35 024,66 грн. (а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблено висновок, що ст.\~625\~ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені\~статтею 625 ЦК України. Отже, нарахування 3% річних та інфляційних втрат входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. З огляду на те, що відповідачкою прострочено грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Правильність наданих банком розрахунків заборгованості не спростована відповідачкою в установленому законом порядку, відсотки за користування кредитом нараховані у відповідності до погодженої сторонами відсоткової ставки, в межах строку дії кредитного договору, розрахунок заборгованості суд приймає до уваги як належний, допустимий та переконливий доказ. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Як зазначалось вище, 26.11.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило право грошової вимоги, в тому числі до [PERSON] , на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (а.с.22-30). До договору також додано платіжне доручення № 306360000 від 29.11.2021 року на суму 1\~426\~646,32 грн про оплату згідно договору факторингу 26/11/2021 (а.с.31), а також реєстр боржників до договору факторингу №26-11/2021/13 від 26.11.2021 року, де зокрема, під порядковим номером 523 зазначена [PERSON] (а.с.32-36). Таким чином, аналізуючи вищевказані докази ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги [PERSON] за кредитним договором № 573067 від 08.04.2021 року. Щодо клопотання відповідачки про зменшення відсотків за користування кредитом, суд зазначає наступне. Так, нарахування відсотків за користування кредитом передбачене пунктом 1.5 кредитного договору. Судом встановлено, що кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідачка на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов кредитного договору та в подальшому виконувала його умови. В\~даному випадку для вирішення справи достатньо встановлених фактів, які свідчать що відповідачка була обізнана із відсотковою ставкою, під яку їй надавалися кредитні кошти, і підписуючи кредитний договір, фактично погодилася із ними. Тобто, кредитний договір слід вважати вчиненим саме на таких умовах, оскільки дії відповідачки свідчать про схвалення договору, а відтак, і посвідчують наявність її вільного волевиявлення на укладання договору саме на таких умовах. У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті\~3, частина третя статті\~509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. З досліджених доказів суд приходить до\~висновку, що\~укладаючи кредитний договір,\~відповідачка повною мірою була ознайомлена з його умовами, вільно та свідомо надала свої персональні дані для його укладення\~та погодилась виконувати усі зазначені в ньому зобов`язання. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору вимогам законодавства про несправедливість його умов, без їх доведення відповідно до\~статей 76-81 ЦПК України. Кредитний договір № 573067 від 08.04.2021 року містить всі істотні умови, характерні для такого виду договорів,\~відповідачка погодилася з такою редакцією договору та самостійно надала всі свої персональні дані, необхідні для укладення договору,\~та особисто підписала його. Крім того суд зауважує, що\~ознайомившись з умовами договору [PERSON] мала реальну можливість відмовитися від його укладення, однак на момент підписання договору у наданій редакції, додаткових вимог щодо умов договору не заявляла, чим підтверджується свідоме визнання нею умов договору. Виходячи з оплатного характеру договору позики, відсутні підстави вважати, що умови договору про сплату відсотків за користування кредитом, є несправедливими та призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки вказаний розмір відсоткової ставки погоджено сторонами, а тому відсутні законної підстави для зменшення розміру нарахованих відсотків. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюю зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає задоволенню у повному обсязі зі стягненням з відповідача заборгованості за кредитним договором № 573067 від 08.04.2021 в сумі 113\~085,88 грн. Щодо судових витрат. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1\~статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2481 грн. По справі маються судові витрати на правничу допомогу, які, у відповідності до положень ст. 137 ЦПК України\~, підлягають частковому стягненню виходячи з наступного. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу надано заявку на надання юридичної допомоги № 310 від 02.11.2022 року в сумі 20\~000 грн., витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.11.2022 року (а.с.75,76). Представник відповідачки в судовому засіданні просив відмовити в стягненні витрат на правничу допомогу, однак, суд вважає з урахуванням конкретних обставин справи, що маються законні підстави для зменшення витрат на правничу допомогу. Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, з врахуванням виконаної адвокатом роботи, враховуючи категорію справи, яка не представляє складності, обсяги виконаної роботи є незначними, розгляд справи проведено без участі сторін, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку. На підставі викладеного,

Outcome: approved