Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,3006 га з кадастровим номером: 4620680400:17:000:0162, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Красненської ОТГ, вартістю: 50 000, 00 грн, укладений 15.04.2020 року між [PERSON] , як покупцем та [PERSON] , як продавцем. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,3006 га з кадастровим номером: 4620680400:17:000:0162, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Красненської ОТГ. Свої вимоги мотивує тим, що між позивачем [PERSON] та [PERSON] 15.04.2020 року було укладено усний договір купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна земельної ділянки площею 1,3006 га з кадастровим номером: 4620680400:17:000:0162, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Красненської ОТГ. Суттєвими умовами даного договору була повна оплата за земельну ділянку в розмірі 50 000,00 гривень та наступний розподіл витрат, пов`язаних з нотаріальним посвідченням договору купівлі-продажу та реєстрацію права власності. Позивач, як покупець, виконав умови усного договору, сплатив вказану суму грошей продавцю [PERSON] . Проте, подальше укладення в письмовій формі та нотаріальне посвідчення укладеного між ним та [PERSON] усного договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна виявилося неможливим, оскільки [PERSON] був мобілізований у Збройні Сили України та під час виконання бойового завдання загинув [INFO] . Спадщину після його смерті ніхто не прийняв, спадкоємцем першої черги за законом до його майна являється матір [PERSON] , проте вона на спадщину, яка залишилася після смерті сина не претендує. А тому враховуючи, що зі смертю продавця - власника об`єкту нерухомості втрачено будь-яку можливість для нотаріального посвідчення укладеного договору, з метою захисту своїх майнових прав та інтересів, позивач просить суд його позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, та про підтримання вимог, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, щодо позову заперечень не мають. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3\~ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 15.04.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено в усній формі договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,3006 га з кадастровим номером: 4620680400:17:000:0162, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Красненської ОТГ, що підтверджується розпискою від 05.06.2020 року, власноручно написаною [PERSON] та актом приймання- передачі коштів складеним 15.04.2020 року. Відповідно до вказаної розписки та акту приймання- передачі коштів [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 50 000,00 гривень, в якості оплати за продаж належної йому земельної ділянки площею 1,3006 га з кадастровим номером: 4620680400:17:000:0162. Крім цього, [PERSON] надав [PERSON] довіреність посвідчену 26.08.2020 року приватним нотаріусом Дячик А.В. щодо права розпорядження спірною земельною ділянкою. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 222588945 від 03.09.2020 року підтверджується, що земельна ділянка площею 1,3006 га з кадастровим номером: 4620680400:17:000:0162, для ведення особистого селянського господарства, що розташована не території Красненської ОТГ, належить на праві приватної власності [PERSON] . Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Буським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 19.08.2022 року підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не забороняються законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму. Згідно з ст. 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, істотними умовами договору купівлі-продажу є найменування майна, що продається, та його ціна. Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме: позивач сплатив кошти за об`єкт нерухомості земельну ділянку, а продавець передав позивачу документи, що підтверджують право власності на вказане майно. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до статті 1 протоколу 1 Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 06 вересня 2017 року в цивільній справі № 6-1288цс17, однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2022 року в справі № 142/119/20 зазначив, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.\~У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається\~(частина друга\~статті 220 ЦК України). З урахуванням принципу розумності, очевидно, що позов про визнання договору дійсним на підставі частини другої\~статті 220 ЦК України\~є способом захисту цивільних прав та інтересів учасників приватних відносин. Рішення суду про визнання договору дійсним при недодержанні сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору «зцілює» тільки таку ваду як відсутність нотаріального посвідчення договору. При цьому наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається в силу прямої вказівки в частині другій\~статті 220 ЦК України. Судом встановлено, що власник майна, який передав його [PERSON] [PERSON] помер, та за життя не уклав даний договір у письмовій формі та нотаріально не посвідчив його, у зв`язку з чим на даний час позивач не може посвідчити договір в нотаріальному порядку та здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке набув на підставі усного договору купівлі-продажу та вільно розпоряджатися належним йому майном. Відповідач по справі спадкоємець за законом першої черги після смерті [PERSON] - його матір [PERSON] на спадщину, яка відкрилася після смерті сина не претендує, про що свідчить її заява про безумовне визнання позовних вимог. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що сторонами були виконані усі істотні умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, відбулося передання майна та його оплата, майно було правомірно придбано позивачем, беручи до уваги, що нотаріальне посвідчення договору є неможливим у зв`язку із смертю продавця нерухомого майна, а також враховуючи що позивач має непорушне право на мирне володіння своїм майном, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнання за позивачем права власності на земельну ділянку підлягають задоволенню, у зв`язку з безумовним визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

Outcome: approved