Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. У січні 2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 110738 грн. 48 коп., а також про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 24 серпня 2022 року, у місті Одеса, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу - мопеда «Honda», державний номерний знак: б/н під керуванням неповнолітнього [PERSON] , внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «Toyota», який був застрахований відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту №АМ.169886 від 02.11.2021 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] . Позивач зауважив, що на підставі страхового акту №21121/1, враховуючи рахунок на оплату №6088 від 06.09.2022 року, він здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок СТО в розмірі 110738 грн. 48 коп., в зв`язку із чим, враховуючи дані обставини позивач звернувся до суду про відшкодування шкоди. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. 07.01.2025 року цивільна справа 521/151/25 надійшла у провадження судді Шевчук Н.О. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 07.01.2025 року у справі №521/151/25 було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін. Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства не є перешкодою для розгляду справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява, яка подана разом із позовною заявою, в якій він підтримує позовні вимоги, просить розглядати справу за його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Розглянувши клопотання позивача про розгляд справи без її участі, суд вважає його обґрунтованим, вважає, що розгляд справи можливо проводити за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи відповідні докази про надсилання останньому на його адресу реєстрації місця проживання ухвали суду про відкриття провадження у справі, судових повісток, які повернулися без вручення оскільки адресат (відповідач) відсутній за вказаною адресою. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Будь-яких заяв або клопотань суду не надав. Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Малиновського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. У зв`язку із неявкою сторін - учасників справи, згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Отже, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, судом було ухвалено слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін, оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд вважає, що позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потребує задоволення, з огляду на таке. Малиновським районним судом міста Одеси було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини. Як вбачається з відповіді від Національної поліції України та наявного у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №147783, 24.08.2022 року, у місті Одеса, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу, мопед «Honda», державний номерний знак: б/н під керуванням неповнолітнього [PERSON] , який рухаючись 24.08.2022 року у м. Одесі по вул. Балківській, 103 на мопеді Хонда не витримав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з авто TOYOTA RAV4. Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 10.11.2022 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , 24.08.2022 року біля 14 год. 40 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Балківська 106, який рухаючись на мопеді Хонда, порушуючи ПДР, здійснив зіткнення з авто TOYOTA RAV4, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Оскільки на момент ДТП відповідачу було 15 років, до адміністративної відповідальності було притягнуто його матір, [PERSON] за ч. 3 ст. 186 КУпАП. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Toyota», який був застрахований відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту №АМ.169886 від 02.11.2021 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] 25.08.2022 року власник транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою №26729 про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО №АМ.169886. Згідно страхового акту №21121/1, враховуючи рахунок на оплату №6088 від 06.09.2022 року, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «ВТП «Інжпроект», згідно платіжної інструкції № 00082455 від 14.09.2022 року у розмірі 110738 грн. 48 коп. Згідно рахунку на оплату №6088 від 06.09.2022 року, складеного ТОВ «ВТП «Інжпроект», замовником якого був [PERSON] , відновлення транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] склала 115741 грн.26 коп. 14.07.2023 року на адресу відповідача позивачем була направлена претензія щодо відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП. Будь - якої відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять, як і не містять будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо наявних між сторонами спірних правовідносин, зокрема доказів відшкодування відповідачем завданих позивачу матеріальних збитків. Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача розміру нарахованого останнім шкоди. Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви прийняття аргументів, викладених позивачем в позовній заяві, за якими суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. В силу ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Тобто, у відносинах з відшкодування шкоди, що виникла зі взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відповідальність будується на загальних умовах за принципом вини. В такому разі особою, яка зобов`язана відшкодувати завдану шкоду, є та особа, безпосередні дії якої призвели до виникнення в іншої особи збитків, і вина якої доведена. Поняття збитків визначено ст. 22 ЦК України. Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктами першим та другим статті 22 ЦК України визначено, що збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У пункті 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4 роз`яснено, що з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. У даному разі судом встановлено, що позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача про відшкодування шкоди обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за винних дій [PERSON] , який на час вчинення ним ДТП був неповнолітнім, транспортний засіб TOYOTA RAV4, державний номерний знак [NUMBER] , який був застрахований на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №АМ.169886 від 02.11.2021 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] та яким керував [PERSON] - отримав механічні ушкодження, внаслідок чого, розмір відновлювального ремонту склав 115741 грн.26 коп.; за страховим актом потерпілій особі страховою компанією виплачено 110738 грн. 48 коп., які остання вважає матеріальними збитками. Розглянувши доводи позивача, зазначені ним у позовній заяві, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що шкоду позивачу заподіяно виключно з вини відповідача - [PERSON] , оскільки і протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №147783 від 24.08.2022 року, відповіддю від Національної поліції України, і постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 10.11.2022 року, встановлено, що [PERSON] , який на час вчинення ДТП був неповнолітнім, [INFO] , 24.08.2022 року біля 14 год. 40 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Балківська 106, рухаючись на мопеді Хонда, порушуючи ПДР, здійснив зіткнення з авто TOYOTA RAV4, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відтак, підсумовуючи викладене, відповідальність за шкоду, заподіяну позивачу внаслідок ДТП, що мала місце 24.08.2022 року у даному разі має нести самостійно її заподіювач - [PERSON] , також із огляду на те, що станом на день ухвалежння судом рішення, останній досяг повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 1179 ЦК України обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. Набуття [PERSON] повної цивільної дієздатності припиняє обов`язок його матері відшкодувати завдану ним шкоду у випадку відсутності у нього майна або заробітку, передбачений ч. 2 ст. 1179 ЦК України. Отже, суд зазначає, що заявлення позивачем вимог саме до завдавача шкоди, за встановлених судом обставин, не суперечитиме меті інституту страхування та якнайкраще сприятиме захисту інтересів позивача. Водночас, перевіряючи обґрунтованість суми стягнення, заявленої позивачем, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. У даній справі судом встановлено, що згідно страхового акту №21121/1, враховуючи рахунок на оплату №6088 від 06.09.2022 року, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «ВТП «Інжпроект», згідно платіжної інструкції № 00082455 від 14.09.2022 року у розмірі 110738 грн. 48 коп., при цьому, оплаті передував рахунок на оплату №6088 від 06.09.2022 року, складений ТОВ «ВТП «Інжпроект», замовником якого був [PERSON] , за яким розмір відновлення транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] склав 115741 грн.26 коп. Відтак, враховуючи те, що судом встановлено, що шкода, завдана позивачу виникла внаслідок дій відповідача [PERSON] , який будучи неповнолітнім допустив ДТП 24.08.2022 року, наявні підстави для стягнення з нього на користь позивача матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 110 738 грн. 48 коп. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд вважає, що із [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» належить стягнути сплачений позивачем під час подання позовної заяви судовий збір у розмірі 3028 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved