Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

У січні 2025 року до Солом`янського районного суду міста Києва звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 01 липня 2015 року між нею, [PERSON] , та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1388 від 01 липня 2015 року. Від цього шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження дитини додається). Дитина проживає разом з нею, батько на постійній основі приймає участь в його вихованні, матеріально забезпечує його, сплачує за садок та відвідування загальноосвітніх спортивних закладів, купляє одяг тощо. Шлюбне життя з Відповідачем не склалося через розбіжності з питань побуту, поглядів на життя, в родині склалася конфліктна ситуація, важка атмосфера. Між нею і Відповідачем в період шлюбу виникали часті конфлікти, перестали розуміти один одного. Шлюбні відносини між ними припинилися у серпні 2021 року, відновлення яких, вона не бажає. Подальше спільне проживання з Відповідачем і збереження шлюбу неможливо, у зв`язку з чим, вважає, що їх сім`я розпалася. Шлюб розривають вперше. Суперечки про місце проживання дитини відсутні, також відсутні спори будь - якого майнового характеру згідно спільно нажитого за час шлюбу майна. На виконання вимог ст. 175 ГПК України повідомляє: Заходи досудового врегулювання спору Позивачем не вживалися. Заходи забезпечення доказів або позову до подання даної позовної заяви не здійснювалися. 17 січня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялися запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Остання відповідь на запити надійшла до суду 03 лютого 2025 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. 07 лютого 2025 року на адресу суду від відповідача через підсистему «Електронинй суд» надійшов відзив на позовну заяву у якому останній зазначив, що розглянувши подану позовну заяву [PERSON] вважає її обгрутнованою, позовні вимоги визнає у повному обсязі, позов просить задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 01 липня 2015 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління держаіної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що було здійснено відповідний актовий запис №1388 (а.с. 4). В цьому шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 15 березня 2019 року Оболонським районним у місті Києві відділом держаіної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серії [NUMBER] (а.с. 5). Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб між ними є формальним, сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим і суперечить їхнім інтересам. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Як вбачається із ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до квитанції про сплату №7DB7-161T-А6ВЕ від 16.01.2025 року, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 грн. З огляду на визнання позову до початку розгляду справи по суті та задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн., та стягнення з відповідача на користь позивача іншої частини сплаченого судового збору, що становить 605,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved