Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Виклад позиції позивача. У січні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована з нею. У вересні 2024 року [PERSON] вступила до Комунального закладу «Харківська гуманітарно - педагогічна академія» Харківської обласної ради. Оскільки позивачка навчається на денній формі навчання, вона не може працювати та забезпечувати себе матеріально. Відповідач не бере участі в утриманні дочки, яка продовжує навчання, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене , просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача , щомісячно, на весь період навчання. Аргументи учасників справи. У письмовому відзиві відповідач визнав позовні вимоги частково, а саме у частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно з дня пред`явлення позову та до закінчення навчання , але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років, оскільки розмір аліментів, який просить стягнути позивачка є зависоким. Окрім цього, відповідач не має можливості надавати допомогу у розмірі частини всіх доходів, оскільки має на своєму утриманні від іншого шлюбу двох малолітніх дітей . Відповідач зазначив, що є працевлаштованим , частка від його заробітку складає приблизно 7 834,00 грн та стягнення аліментів у такому розмірі , поставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище .Додав, що обов`язок утримувати дитину покладено на обох батьків. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 17.01.2025 судом було направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2025 справу №627/69/25 розподілено судді Вовк Л.В. Ухвалою суду Краснокутського районного суду Харківської області від 22.01.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 25.02.2025. У судове засідання позивачка не з`явилася , подала заяву , в якій позов підтримала , просить задовольнити. Відповідач до суду не з`явився , подав заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність , позов визнав частково. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Третя особа до суду не з`явилася , про дату ,час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином та в установений законом строк . Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. [INFO] [PERSON] народилася в смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області , її батьком є [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 31.10.2014 (а.с. 9). Згідно довідки №44 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб , виданої адміністратором відділу « Центр надання адміністративних послуг » апарату Краснокутської селищної ради Л.Мізік від 10.01.2025, [PERSON] зареєстрована разом зі своєю дочкою [PERSON] по [ADDRESS] . ( а.с. 54) Як свідчить акт про місце проживання , складеним депутатом Краснокутської селищної ради Коваль І.М. та свідків - сусідів [PERSON] , [PERSON] від 09.01.2025 , [PERSON] фактично проживає разом з дочкою [PERSON] по [ADDRESS] . ( а.с. 53 ) Відомості довідки № 15-1/24 від 19.12.2024, виданої в.о.декана факультету В.Бескорсою свідчить про те, що [PERSON] , дійсно навчається на 1 курсі факультету фізичного виховання та мистецтв КЗ « Харківська гуманітарно - педагогічна академія « Харківської обласної ради ,на денній формі навчання , термін навчання з 01.09.2024 по 24.05.2029. (а.с.13, 55 ) Відповідно до частини першої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами першою, третьою\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 20 своєї\~постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3\~ (далі-Пленум ВСУ ) роз`яснив судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом ч. 3\~ст. 199 СК України,\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними віку двадцяти трьох років. Згідно з вимогами\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і\~(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів\~з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Роз`яснення абз. четвертого п. 17 постанови Пленуму ВСУ зазначають, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Сімейним кодексом\~України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цьогоКодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Так, при визначенні розміру аліментів, необхідно врахувати матеріальне становище платника аліментів, а також те, що обов`язок утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Згідно ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статей 12,13,81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, повнолітня [PERSON] не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, не заміжня, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Навчання на денній формі позбавляє дочку позивачки , [PERSON] , можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Щодо матеріального стану відповідача, як платника аліментів, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працює на посаді слюсара з квп та автоматики ТОВ « Нафтогазенергія» та його дохід в період серпня 2024 року по січень 2025 року складає 188\~022,32 грн та за твердженням відповідача у відзиві на позовну заяву , він отримує в середньому заробітну плату у розмірі 31 337,00 грн. ( а.с.44 ) З 17.12.2011 відповідач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від другого шлюбу , він має двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на його утриманні . ( а.с. 38,39, 42,43 ) Але, наявність у відповідача малолітніх дітей та дружини, не звільняє його від обов`язку надавати матеріальну допомогу позивачці для утримання повнолітньої дочки , яка продовжує навчання, та потребує такої допомоги. Обов`язок утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Крім того, позивачка також не позбавлена обов`язку приймати участь в утриманні дочки [PERSON] .. Згідно з ч. 1\~ст. 191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи , що дочка сторін продовжує навчатися у вищому навчальному закладі та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а її батько [PERSON] офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату та має можливість надавати дочці відповідну допомогу, при цьому, утримує ще двох малолітніх дітей від другого шлюбу, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та стягнення з [PERSON] аліментів на повнолітню дочку, у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, які , на думку суду , будуть достатніми для належного утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та відповідатимуть реаліям сьогодення, починаючи з 16 січня 2025 року і до досягнення [PERSON] 23-х років, за умови продовження нею навчання. Згідно з ч. 1, 6\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки при зверненні до суду з цим позовом позивачку звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial