Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 06 лютого 2024 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 3000019678 шляхом підписання електронним підписом у порядку, визначеному статтею 12 Закону України « Про електронну комерцію ». Відповідно до Розділу 1 Кредитного Договору АТ «ОТП БАНК» надав відповідачці кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 30000,00 грн. Пункт 1.2 кредитного договору передбачає, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись річна процентна ставна у розмірі 34.99 % річних. Відповідно до кредитного договору, повернення кредиту, сплата процентів та інших передбачених договором платежів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів згідно з графіком платежів (Додаток №1 до Кредитного договору №3000019678 від 06 лютого 2024 року). На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, що підтверджує Меморіальний ордер (первинний документ щодо перерахування суми кредиту на рахунок зазначений позичальником). Відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов кредитного договору відповідачка не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк вказаний у договорі, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання. 23 жовтня 2024 року позивач направив на адресу відповідачки вимогу про погашення заборгованості. Однак, відповідачка всі звернення проігнорувала, вимогу не задовольнила, погашення заборгованості не здійснила, чим грубо порушила права позивача. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за кредитним договором №3000019678 від 06 лютого 2024 становить: заборгованість по тілу - 25 506,78 грн., заборгованість по відсотках - 3 005,25 грн., загальна заборгованість - 28 512,03 грн. Виходячи з вищевикладеного, можна прийти до висновку, що позичальником було порушено умови договору та станом на дату складання позовної заяви несплачена заборгованість складає: 28 512,03грн.. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість по кредитному договору № 3000019678 від 06 лютого 2024 року у розмірі 28512,03 грн. та судові витрати. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачка своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористалася. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви просив проводити розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка, повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходила, відзив не подавала. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подала відзив, а також те, що представник позивача просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачкою [PERSON] 06 лютого 2024 року було укладено кредитний договір №3000019678 на суму 30000,00 грн. на загальні споживчі цілі, а позичальник зобов`язався вчасно, частинами (згідно узгодженого графіку) повернути кредит до 06 лютого 2026 року, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 34,99 % річних (а.с.10-12). Додатком № 1 до кредитного договору № 3000019678 від 06 лютого 2024 року (невід`ємна частина кредитного договору) є графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту та загальні витрати за кредитом. Згідно розрахунку загальна вартість кредиту становить 42097,10 грн. (а.с. 13). Із паспорта споживчого кредиту підписаного 06 лютого 2024 року відповідачкою вбачається, що з відповідачкою [PERSON] були узгоджені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема: тип, суму, спосіб та строк надання кредиту; розмір процентної ставки; порядок повернення кредиту та наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. Відповідачка [PERSON] підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, які надані виходячи із обраних нею умов кредитування, про що свідчить її електронний підпис у вказаному паспорті (а.с.7-8). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №3000019678 станом на 14 жовтня 2024 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить: заборгованість по тілу - 25 506,78 грн., заборгованість по відсотках - 3 005,25 грн., тобто загальна заборгованість - 28 512,03 грн. (а.с.16). 16 жовтня 2024 року АТ «ОТП Банк» направило на адресу відповідачки [PERSON] \~досудову вимогу про погашення заборгованості за вих. №13718737 від 16 жовтня 2024 року,у якій АТ «ОТП Банк» вимагає від [PERSON] повернути кредит загальною сумою 28512,03 грн.(а.с.5-6). Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідачка суду не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання нею умов вищезазначеного договору. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію»\~(далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини першої\~статті 3 Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої\~статті 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою\~статті 11 Закону\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої\~статті 11 Закону\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 1050 ЦК України, визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Згідно з ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1\~ст. 1048 ЦК України\~визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved