Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

07.05.2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Мірошник Р.С. звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] , третьою особою зазначивши Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Конторська-10», і просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири у розмірі 59 328,00 грн., 3% річних у розмірі 2 623,44 грн., інфляційні витати у розмірі 4 653,69 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Управління, утримання і використання спільного майна, а також обслуговування будинку [ADDRESS] з прибудинковою територією покладено на ОСББ «Конторська-10». 08.11.2022 року відбулося залиття належної позивачу квартири, внаслідок чого було пошкоджене її майно, спричинено збитки та завдано позивачу моральну шкоду. З метою належної фіксації обставин, пов`язаних із залиттям квартири, позивач звернулась до голови правління ОСББ «Конторська-10» із заявою про створення комісії для обстеження квартири та складення акту про залиття.10.11.2022 року комісією у складі голови комісії - голови правління ОСББ «Конторська-10» Серебрянського М.О. та члена комісії - Селявкіна Д.В., за участі позивача, проведено обстеження належної позивачу квартири та складено Акт про залиття від 10.11.2022 року №24/01. Відповідач для проведення обстеження квартири не з`явився. Відповідно до змісту Акту, комісією встановлено перелік пошкоджень, завданих залиттям квартири, перелік необхідних відновлювальних робіт, зазначено причину залиття, а також висновки і рекомендації комісії. Комісією встановлено, що причиною залиття є неналежне виконання гідроізоляції балкону квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Також комісією зроблено висновок, що причиною залиття квартири [ADDRESS] та завдання майнової шкоди є бездіяльність власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , яка перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із завданими збитками. Відповідач у добровільному порядку спричинені позивачу залиттям квартири збитки не відшкодував, від узгодження суми відшкодування відмовився, у зв`язку з чим, з метою наступного захисту прав у суді, позивач звернувся до Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса із заявою про проведення судової будівельно-технічної експертизи у порядку ст.106 ЦПК України. Згідно з Висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 05.02.2024 року № 20494: технічну причину залиття квартири [ADDRESS] , що мало місце 08.11.2022 року, встановити не уявляється можливим з причини, яка вказана у дослідницькій частині висновку. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, що виникли унаслідок залиття квартири [ADDRESS] 08.11.2022 року, станом на лютий 2024 року складає 59 328,00 грн. Крім того, в позові на підставі ст. 625 ЦК України позивачем за період з 09.11.2022 року по 29.04.2024 року розраховані три відсотки річних в сумі 2623,44 грн. та інфляційні витрати в розмірі 4653, 69 грн. Також, як зазначено позивачем, внаслідок протиправної поведінки відповідача, позивач змушена терпіти незручності, дискомфорт та нервове напруження, змушена проживати в невідремонтованій квартирі, яка після залиття втратила естетичний вигляд та набула стійкий неприємний запах, підвищений рівень вологи та плісняву. Спричинену їй моральну шкоду позивач оцінює в 10000 грн. Наразі завдані позивачу збитки та моральна шкода не відшкодовані, у зв`язку з чимпозивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.05.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Конторська-10» про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири, стягнення встановлених законом штрафних санкцій та моральної шкоди. Призначено судове засідання. 12.06.2024 року на адресу суду представником відповідача [PERSON] - адвокатом Король В.Р. подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 11 000,00 грн. У відзиві представник відповідача зазначив, що до позовної заяви додано Акт № 24/01 про залиття від 10.11.2022 року та повідомлення (без дати та номеру) про проведення комісійного обстеження квартири [ADDRESS] . Однак в повідомленні про проведення комісійного обстеження квартири відсутній підпис [PERSON] про його отримання, а також відсутній запис про відмову [PERSON] від отримання повідомлення. Між тим [PERSON] вказаного повідомлення не отримував, більше того взагалі не був обізнаний про проведення комісійного обстеження квартири [ADDRESS] . Крім того, вказаний Акт не відповідає формі, що передбачена правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, складений у відсутність відповідача, ним не підписаний, обстеження його квартири за адресою [ADDRESS] не проводилося. Між тим в Акті від 10.11.2022 року міститься підпис голови комісії про відмову власника квартири [ADDRESS] від підписання даного акту, однак з власником квартири (відповідачем) у день складання вказаного акту ніхто не зв`язувався, доказів цього не надано. Отже вказаний акт не може бути належним і допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження як факту настання подій, так і наявності шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди - відповідача, його вини та причинного зв`язку між шкодою та поведінкою заподіювача. Стосовно наданого позивачем висновку експерта №20494 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження за заявою [PERSON] , представник відповідача звертає увагу на те, що він складений з використанням Акту №24/02 про залиття, складеного 10.11.2022 року, який є неналежним та недопустимим доказом. Крім того, вказаним висновком не встановлена причина залиття, отже не підтверджено, що шкода нанесена саме відповідачем. Крім того, висновок експерта № 20494 складений 05.02.2024 року, а подія, якою спричинено шкоду за твердженнями позивача, сталася 08.11.2022 року, тобто майже через півтора року після події залиття. Шкода, яка описана у висновку експерта № 20494, могла бути нанесена у період з 08.11.2022 року до 05.04.2024 року будь-ким, в тому числі, але не виключно, орендарями квартири [ADDRESS] або іншими особами. Між тим, 17.02.2022 року [PERSON] пропонував [PERSON] компенсацію за підтікання даху у розмірі 10 000,00 гривень з умовою документального оформлення передачі коштів (розписки), на що остання вказала, що їй необхідно порадитись з адвокатом, після чого довгий час на зв`язок з цього питання не виходила, аж до 04.06.2022 року. Крім того, як зазначено у відзиві, [PERSON] працює у сфері будівництва та пропонував позивачу усунути наслідки підтоплення особисто. 04.06.2022 року позивач писала [PERSON] , що в неї в квартирі знову щось підтікає, але щодо відшкодування у сумі 10 000,00 гривень нічого не відповіла. 22.11.2022 року [PERSON] надала контакт особи, яка орендує її квартиру, для того щоб [PERSON] зв`язався з ним. [PERSON] зв`язався з квартирантом [PERSON] та в грудні 2022 року зробив гідроізоляцію своєї тераси, що підтверджується фотографіями та скріншотами переписки. Сума будівельних матеріалів та проведених робіт з гідроізоляції тераси складала близько 35 000,00 гривень. 02.05.2023 року [PERSON] написала [PERSON] у месенджері «Вайбер» про повернення до питання відшкодування шкоди. 28.06.2023 року [PERSON] повідомила, що вона буде викликати майстра, який порахує вартість ремонтних робіт, на що [PERSON] погодився за умови, що буде проведена калькуляція матеріалів та робіт. 29.06.2023 року майстер, якого вона викликала, порахував, що ремонтні роботи будуть коштувати 15 000,00 гривень. Крім того, [PERSON] просила компенсувати їй витрати на адвоката, також не вказуючи, що саме було зроблено адвокатом, які послуги ним надавались та яка їх вартість. Загальна сума, яку просила компенсувати [PERSON] становила 25 000,00 гривень. На вказані пропозиції позивача, [PERSON] відповів, що зазначена сума не відповідає дійсності та є значно завищеною. У 2023 році [PERSON] проведено роботи з укладання плитки на терасі, вартість будівельних матеріалів та проведених робіт становила близько 70 000,00 гривень. Звертаючись до суду з вимогою про стягнення моральної у розмірі 10 000,00 грн., на думку представника відповідача, позивач жодним чином не довела, які саме її права порушено та яких саме незручностей у зв`язку із цим вона зазнала. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.07.2024 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Мірошника Романа Сергійовича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі №639/2552/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Конторська-10» про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири, стягнення встановлених законом штрафних санкцій та моральної шкоди - задоволено. Забезпечено проведення подальших судових засідань в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів представнику позивача [PERSON] - адвокату Мірошнику Р.С., який зареєстрований у системі «EasyCon» за наступними реквізитами: електронна адреса - [INFO] 15.08.2024 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Мірошник Р.С. на адресу суду подано відповідь на відзив, в якій останній просить задовольнити позов у повному обсязі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.08.2024 року заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Мірошника Романа Сергійовича про виклик свідка у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Конторська-10» про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири, стягнення встановлених законом штрафних санкцій та моральної шкоди - задоволено. Викликано в судове засідання свідка: [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Мірошник Р.С. надав вступне слово, в якому позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні надав вступне слово, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на викладені у відзиві обставини, між тим визнав факт того, що у зв`язку зі наявністю у нього в квартирі [ADDRESS] тераси без даху в квартирі і недостатньою гідроізоляцією, атмосферні опади дійсно викликали підтікання, на що скаржилась сусідка знизу позивач [PERSON] . Відповідач підтвердив, що дійсно такі факти були, але він був незгодний з розміром вимог [PERSON] , пропонував їй особисто зробити ремонт. В подальшому відповідач зробив дах і ремонт підлоги з гідроізоляціє на своїй терасі, однак зазначив про відсутність у нього документів на перепланування своєї квартири. Представник третьої особи ОСББ «Конторська-10» надав письмову заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.10.2020 року [PERSON] на праві приватної власності з 15.08.2018 року належить однокімнатна ізольована квартира [ADDRESS] на другому мансардному поверсі будинку квартирного типу №10 літ. «А-2» по [ADDRESS] загальною площею 19,8 кв.м., житловою площею 16,9 кв.м (а.с. 7). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.04.2024 року [PERSON] на праві приватної власності з 06.06.2019 року належить двокімнатна квартира [ADDRESS] загальною площею 116,7 кв.м, житловою площею 29,1 кв.м(а.с. 8) Управління, утримання і використання спільного майна, а також обслуговування будинку [ADDRESS] з прибудинковою територією покладено на ОСББ «Конторська-10», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 9). Позивач [PERSON] звернулася до голови правління ОСББ «Конторська-10» із заявою про створення комісії для обстеження у зв`язку із залиттям та спричиненням майнової шкодиквартири №13 у будинку [ADDRESS] зі складанням акту про залиття квартири відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 р. №76 (а.с. 10). 08.11.2022 року Наказом голови правління ОСББ «Конторська-10» Серебрянського М.О. створено комісію для обстеження квартири [ADDRESS] та складання акту про залиття, обстеження квартири призначено на 10.11.2022 року о 12-30 год, а для його проведення вирішено повідомити власників квартир [ADDRESS] (а.с. 12). Повідомлення про обстеження квартири [ADDRESS] отримано особисто позивачем [PERSON] - 09.11.2022 року (а.с. 13). Відповідно до Акту №24/01 про залиття від 10.11.2022 року комісія у складі голови правління ОСББ «Конторська-10» Серебрянського М. О. та члена комісії - [PERSON] , встановила, що 08.11.2022 року в квартирі [ADDRESS] трапилось залиття: залиття та псування укосів вікна; залиття покриття стелі S=3,4 кв.м; залиття та ушкодження підлоги з ламінату S=0,7кв.м; залиття іржею та псування стін S=2,7кв.м., пліснява на стінах S=1,5кв.м, пліснява на стелі S=0,7 кв.м, пліснява на вікні S=2,0 м.п; пошкоджені меблі: здуття та потемніння задньої стінки шафи, здуття настінної консолі, залиття іржею світильників. Перелік необхідних відновлювальних робіт: виведення плісняви, підготовка поверхні укосів вікна до фарбування та фарбування укосів; підготовка поверхні стін до фарбування та фарбування стін; демонтаж, заміна покриття стелі; демонтаж ушкодження підлоги з ламінату, підготовка поверхні підлоги для укладення ламінату, укладення нового ламінату; реставрація настінної консолі та шафи, заміна світильників; пакування та вивіз будівельного сміття. Причиною залиття є неналежне виконання гідроізоляції балкону квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Бездіяльність власника квартири [ADDRESS] щодо повідомлення обслуговуючої організації та виклику аварійних служб, навмисне замовчування власником квартири [ADDRESS] факту та обставин залиття від власника квартири [ADDRESS] . Висновки і рекомендації комісії наступні: причиною залиття квартири [ADDRESS] та завдання майнової шкоди є бездіяльність власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , яка перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із завданими збитками. Усунення наслідків залиття квартири [ADDRESS] потребує виконання відновлювально-ремонтних робіт. Рекомендації: володільцю квартири [ADDRESS] проводити своєчасне обслуговування та належний ремонт гідроізоляції балкону квартири. Акт підписано членами комісії, з також власником квартири [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до Висновку №20494 від 05.02.2024 року експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» за результатами проведення будівельно-технічного дослідження по заяві [PERSON] , яка надійшла 19.06.2023 року, встановлено: -технічну причину залиття квартири [ADDRESS] , що мало місце 08.11.2022 року, встановити не уявляється можливим з причини, яка вказана у дослідницькій частині висновку. Відповідно до Акту №24/01 про залиття, що складений 10.11.2022 Комісією ОСББ «Конторська-10», причиною залиття є неналежне виконання гідроізоляції балкону квартири [ADDRESS] ; - вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, що виникли унаслідок залиття квартири [ADDRESS] 08.11.2022 року, станом на лютий 2024 року складає 59 328,00 грн. При цьому в дослідницькій частині висновку вказано і встановлено, що над квартирою [ADDRESS] улаштовано відкриту терасу (відповідно даним акту про залиття - балкон квартири [ADDRESS] ). Доступ до квартири [ADDRESS] при обстеженні не був забезпечений, документацію з будівництва житлового будинку та будівництва (реконструкції) тераси квартири [ADDRESS] на дослідження не надано. Тому експерту невідомі конструктивні елементи цієї частини будівельного об`єму квартири [ADDRESS] , як улаштована тераса та відношенню до нижче розташованого поверху та яким чином відбувається водовідведення з даху тераси (з вулиці візуально спостерігається, що дах тераси не виходить за межі зовнішніх стін головного фасаду будинку). При огляді будинку на його фасаді встановлено відшарування зовнішнього оздоблення - шару фарбування. Враховуючи те, що з 08.11.2022 (дата залиття квартири) пройшов значний проміжок часу, причину залиття квартири [ADDRESS] за вказаною адресою можливо встановити тільки на підставі складеного акту №24\\01 про залиття від 10.11.2022 (а.с.14-27). За проведення вказаного експертного дослідження позивачем [PERSON] сплачено грошові кошти у розмірі 5 735,52 грн., що підтверджується копією рахунку №919 від 13.07.2023 року та копією квитанції від 01.08.2023 року (а.с 28-29). Відповідачем [PERSON] залучені скріншоти листування зі світлинами, які відображають етапи проведених ним ремонтних робіт, облаштування веранди в його квартирі [ADDRESS] . Як вказує відповідач, це листування ним проведено саме з [PERSON] , і зі змісту листування вбачається намагання мирним шляхом вирішити питання відшкодування шкоду у зв`язку з залиттям (а.с.70-108). Допитаний з його згоди у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що він є головою правління ОСББ «Конторська-10» і дійсно до нього в 2022 році звернулась [PERSON] з заявою щодо складання акту про залиття її квартири [ADDRESS] . Над квартирою [ADDRESS] була відкрита лоджія, яка розташована в квартирі [PERSON] . Інших квартир там немає, тому залити крім [PERSON] просто було нікому. Комунікацій на лоджії будь-яких також немає. Випадки залиття відбувались неодноразово, [PERSON] постійно скаржилась, але свідок вживав заходи до примирення [PERSON] та [PERSON] , лише зараз дійшло до суду. Свідок також повідомив, що ним проводилось обстеження разом з Селявкіним в квартирі [PERSON] . При огляді було видно мокрі стіни, сліди залиття на меблях, світильниках, підлозі. [PERSON] при складанні акту присутня не була, був її представник, [PERSON] також не з`явився, хоча свідок повідомляв [PERSON] електронною поштою і телефонував йому, але той не відповідав. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені статтею 11 ЦК України, зокрема, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків визначено завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Нормами статей 156,151,177 ЖК Української РСР встановлено, що громадяни (власники, наймачі, члени їх сімей) зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку; дотримання вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир, а також наймачі, орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків згідно їх призначення, зобов`язані дбати про стан санітарно-технічних приладів, утримувати їх у належному стані, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинків, порушують умови проживання громадян. За приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною другою ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року № 927/11207 , передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). Додатком 4 до вказаних Правил встановлено форму акта, з якої вбачається, що в ньому повинно бути відображено: дату складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Отже складений комісією у складі голови комісії - голови правління ОСББ «Конторська-10» Серебрянського М. О. та члена комісії - Селявкіна Д.В. Акт №24/01 про залиття, від 10.11.2022вцілому відповідає вимогам Правил, містить всі необхідні реквізити, а тому в силу ст.ст. 77,78 ЦПК України приймається судом як належний та допустимий доказ. Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на встановлені судом обставини та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Аналогічна позиція зазначена у Постанові Верховного суду від 11.12.2018 року по справі №308/7607/14-ц, провадження 61-26898св18. В даному випадку під час розгляду справи відповідачем [PERSON] не надано жодних доказів відсутності його вини у залитті квартири позивача [PERSON] , а також альтернативних доказів щодо розміру спричиненої позивачу шкоди, хоча це є процесуальним обов`язком відповідача, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. При цьому відповідач в судовому засіданні фактично визнав факт залиття квартири позивача через неналежну гідроізоляцію відкритої лоджії в його квартирі, що розташована над квартирою позивача, а також самостійно надав до відзиву докази подальшого ремонту лоджії та пропозицій до позивача щодо відшкодування або усунення шкоди. Отже заперечення відповідача полягали виключно в оцінці з формальної точки зору доказів, наданих позивачем. При цьому надані позивачем докази свідчать про те, що шкода була заподіяна позивачу [PERSON] в результаті залиття належної їй квартири саме з вини відповідача [PERSON] , який проживає поверхом вище, в діях (бездіяльності) якого наявний склад правопорушення зі спричинення шкоди. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги і приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири позивача в сумі 59 328,00 грн., розмір якої доведено позивачем і не спростовано відповідачем будь-якими належними доказами. Між тим, за ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач [PERSON] в позові просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 2 623,44 грн. та інфляційні витати у розмірі 4 653,69 грн., детальних розрахунок яких наведений в тексті позовної заяви за період з 09.11.2022 року по 29.04.2024 року , виходячи суми боргу в розмірі спричиненої шкоди 59 328,00 грн. Між тим вказаний розмір шкоди визначений відповідно до Висновку №20494 від 05.02.2024 року експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» за результатами проведення будівельно-технічного дослідженнясаме станом на лютий 2024 року. За таких обставин нарахування вказаних вище сум не відповідає вимогам ст. 625 ЦК України, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У відповідності до вимог п.2 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснив, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: - коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень ; - у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; - при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. За змістом п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Отже моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Обґрунтовуючи моральну шкоду та її розмір позивач [PERSON] зазначила, що внаслідок протиправної поведінки відповідача, вона змушена терпіти незручності, дискомфорт та нервове напруження, змушена проживати в не відремонтованій квартирі, яка після залиття втрачає естетичний вигляд, в якій існує стійкий неприємний запах, підвищений рівень вологості та запах плісняви, яка є шкідливим для органів дихання. Всі ці обставини спричинили позивачу моральні страждання. З огляду на вищевикладене, враховуючи характер та обсяг душевних і психологічних страждань позивача у зв`язку з пошкодженням квартири, яка перебуває в її власності, їх тривалість, виходячи із засад справедливості, враховуючи, що дійсно поведінка відповідача [PERSON] порушила нормальні життєві умови проживання позивача, суд вважає достатнім і справедливим на відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн., у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Що стосується вимоги позивача [PERSON] про стягнення понесених витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 19.05.2023 року між [PERSON] та адвокатом Мірошник Р.С. був укладений Договір про надання правової допомоги та Додаткова угода №1 до Договору про надання правової допомоги від 19.05.2023 року..Позивачем сплачено за надання правової допомоги суму у розмірі 25 000,00 грн., яка відповідає детальному розрахунку вартості правової допомоги за Додатковою угодою №1 до Договору про правової допомоги від 19.05.2023 року та акту виконаних робіт, підписаному клієнтом та адвокатом. З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст.ст. 133, 137 ЦПК України, суд у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог (на 84%) приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача, за відсутності обґрунтованих заперечень останнього, витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката на користь позивача у розмірі 21000,00 грн., тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір також покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи позовні вимоги на 84% від заявлених в позові, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1 017,40 грн. (а.с. 1), та з огляду на положення ст. 139 ЦПК України пропорційно стягнути витрати на оплату експертизи у розмірі 4 817,83 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial