Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

02.10.2024 позивач звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що вона перебувала із відповідачем у шлюбі, який розірвано рішенням суду. У шлюбі в них народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] .. До повноліття сина відповідач сплачував аліменти на його утримання через виконавчу службу. З 01.09.2024 син навчається у відокремленому структурному підрозділі "Львівського фахового коледжу транспортної інфраструктури Національного університету "Львівська політехніка"", форма навчання денна. Через навчання син не має змоги працювати та забезпечувати себе матеріально. Не зважаючи на те, що вона допомагає сину та забезпечує його усім, обовязок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладається на обох батьків. Власних доходів їй недостатньо, щоб повноцінного утримувати сина до закінчення навчання. Їй відомо, що відповідач перебуває на службі в ЗСУ, відтак може сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі частини від всіх видів заробітку, починаючи з часу звернення до суду і до 30.06.2027. Просила суд постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від всіх видів заробітку, починаючи з часу звернення до суду і до 30.06.2027, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. 12.02.2025 відповідач подав відзив на позов, відповідно до якого в матеріалах справи відсутні будь-які обґрунтування необхідності призначення аліментів у розмірі, про який просить позивач, останньою не долучено ні квитанцій, ні інших документів, які б вказували на реальні витрати, зокрема вартість підручників, проїзду до навчального закладу чи витрат на проживання за місцем розташування навчального закладу. Крім цього позивач вказує, що син проживає разом з нею, відтак не несе витрат на своє окреме проживання. Також до позовної заяви не долучено доказів, які підтверджують матеріальне становище позивачки та доводять її неспроможність забезпечити дитині належний рівень життя, а також покривати витрати, пов`язані із навчанням сина. Вартість навчання сина у Львівському фаховому коледжі транспортної інфраструктури НУ «Львівська політехніка» за рік становить 8000 грн. Згідно з Довідкою про доходи № 714 від 31.01.2025 він у серпні 2024 сплатив аліменти у розмірі 183745.08 грн., у вересні 2024 22944.95 грн., у жовтні 2024 25056.63 грн., загальна сума аліментів за ці три місяці становить 66375.66 грн., ця сума є достатньою не лише для покриття витрат за весь період навчання дитини з 01.09.2024 до 30.06.2027 (повна вартість навчання 24000 грн.), а й для забезпечення його утримання протягом зазначених місяців. Крім цього обов`язки щодо утримання дитини є рівними в обох батьків, йому невідомо, яким чином позивачка розпоряджалася значними коштами, які стягувалися з нього в якості аліментів. Це ставить під сумнів необхідність продовження стягнення аліментів після досягнення дитиною повноліття, адже він не повинен одноособово покривати усі або майже усі витрати, пов`язані як з навчанням, так і з утриманням сина, мати зобов`язана приймати участь у фінансовому забезпеченні дитини на рівні з батьком. Звертають увагу суду на те, що після досягнення у вересні сином [PERSON] повноліття державний виконавець протиправно продовжував стягувати з нього аліменти аж до грудня 2024. Наголошує, що він протягом останніх трьох років має серйозні проблеми зі здоровям, які виникли у зв`язку з виконанням бойових завдань у зоні бойових дій. Це суттєво впливає на його фінансовий стан, адже лікування потребує великих витрат на обстеження, придбання ліків, проходження реабілітації та оплати потреб, пов`язаних з стаціонарним лікуванням. Внаслідок бойових дій він отримав бойову травму, а саме акубаротравму правого вуха, у травні 2023 йому було постановлено діагноз К43.2 «Післяопераційна грижа черевної стінки без непрохідності чи гангрени» та скеровано на оперативне втручання у плановому порядку, 15.06.2023 йому було проведено грижепластику та призначено антибактеріальну терапію. У зв`язку з тим, що він неодноразово потрапляв під обстріли, отримував контузії, та тлі фізичних та психоемоційних навантажень з кінця 2023 відбулося значене погіршення його психологічного стану, тому він самостійно звернувся 16.10.2024 у клініку АПД ВМКЦ Західного регіону, де йому було постановлено діагноз «Тривожно-депресивний синдром з інсомнією» і направлено на лікування в КНП ЛОР ЛОКПЛ, де він лікувався в період з 17.10.2024 до 15.11.2024, з 20.11.2024 до 25.11.2024 він перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні комплексної реабілітації некомерційного підприємства ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», з 30.11.2024 до 14.01.2025 він продовжував стаціонарне лікування в КНП ЛОР ЛОКПЛ і станом на 12.02.2025 він знову перебуває на стаціонарному лікуванні у цьому закладі. Згідно довідки про доходи № 714 від 31.01.2025, починаючи з листопада 2024 розмір його заробітної плати суттєво зменшився і становить в середньому 21500 грн. Враховуючи вище викладене, стан його здоров`я та матеріальне становище не дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі, про який просить позивач. Постійне придбання медикаментів, проходження реабілітації та лікування потребують значних фінансових витрат, водночас теперішній розмір його заробітної плати є недостатнім для повного покриття витрат на лікування. Він згідний брати участь у витратах, повязаних з утриманням повнолітнього сина, який продовжує навчання, проте в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. 10.03.2025 позивач подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що вартість навчання сина у Відокремленому структурному підрозділі «Львівський фаховий коледж транспортної інфраструктури» НУ «Львівська політехніка» становить 16000 грн. за рік. За навчання сина вона сплатила уже 8000 грн., 12.01.2025 нею знову оплачено 8000 грн.. Вимоги про необхідність стягнення з відповідача аліментів обґрунтовує необхідністю оплати саме за навчання у виші. Незважаючи на те, що вона допомагає своєму синові та забезпечує його усім необхідним (харчуванням, одягом, взуттям, натільною білизною, підручниками, канцтоварами), однак обов`язок утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, покладається на обох батьків. Офіційно вона не працює, перебивається тимчасовими заробітками, син через навчання не може себе сам забезпечувати, відтак потребує постійного фінансового утримання. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 18.03.2025 на адресу суду надійшло заперечення представника відповідача [PERSON] адвоката Шкарупської-Баранової Н.Б., згідно з яким доводи позивачки, викладені у відповіді на відзив, вважає безпідставними. Наголошує, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача не дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою. У зв`язку з численними контузіями відповідач змушений постійно купувати медикаменти, а також самостійно сплачувати витрати, пов`язані із проходженням реабілітації та лікуванням, відтак несе значні фінансові витрати. Теперішній розмір заробітної плати відповідача не є достатнім для повного покриття цих витрат. Довідка про доходи відповідачки від 04.03.2025 лише підтверджує, що вона не отримує офіційного доходу, однак не свідчить про її реальний матеріальний стан. Більше того, наявність чи відсутність у неї офіційного доходу не впливає на розмір аліментів та не скасовує принцип рівності обов`язку батьків утримувати їхню повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Третя особа [PERSON] , в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~розгляд справи\~здійснюється у\~їх відсутності,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Беручи до уваги заяви учасників справи по суті такої, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що шлюб\~між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 08.07.2015 (справа № 441/913/15-ц) (а.с.5). У шлюбі в сторін народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] (а.с.7). [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Згідно Витягу № 517 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 01.10.2024 [PERSON] зареєстрований на [ADDRESS] з матір`ю (а.с.8). Згідно довідки\~відокремленого структурного\~підрозділу "Львівського\~фахового коледжу\~транспортної інфраструктури\~Національного університету\~"Львівська\~політехніка"" № 502 від 03.09.2024, договору №273/К/Е-11-034 про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти від 20.08.2024 [PERSON] дійсно навчається у відокремленому структурному підрозділі "Львівського фахового коледжу транспортної інфраструктури Національного університету "Львівська політехніка"" за спеціальністю технічне обслуговування та ремонт пристроїв електропостачання залізниць, «фаховий молодший бакалавр» денної форми навчання з 01.09.2024 до 30.06.2027 (а.с.9-11). Рядовий [PERSON] , 1982 р.н., перебуває на військовій службі в ВЧ [NUMBER] , що підтверджується довідкою цієї військової частини № 5245кл/вих. від 07.08.2024. З серпня 2024 до січня 2025 середньомісячна його заробітна плата становила 55969,20 грн., в серпні 2024 з [PERSON] стягнуто 18347.08 грн. аліментів, в вересні 2024 22944.95 грн., в жовтні 25056.63 грн., в листопаді 2024 6475.92 грн., в грудні 2024 5284.39 грн., хоча [PERSON] [INFO] досягнув повноліття. Довідкою КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» № 2163/01.4.19 від 30.10.2024 підтверджується, що [PERSON] , 1982 р.н., перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня`з 17.10.2024 по дату видачі довідки. Довідкою ВЛК Військово-медичного клінічного центру Західного регіону № 10412 від 30.11.2024 підтверджується, що солдату [PERSON] , 1982 р.н., встановлено діагноз «Змішаний тривожно-депресивний розлад асоційований з бойовим стресом з інсомнією, нестійка компенсація (F41.2)», захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів (а.с.47). Довідкою КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» № 257/01.4.19 від 06.02.2025 підтверджується, що [PERSON] , 1982 р.н., перебував на стаціонарному лікуванні та обстеженні ВЛК в 15-му відділенні КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» центр психічного здоров`я «Кульпарків» з 05.02.2024 по дату видачі довідки. Численним медичними документами підтверджується встановлення [PERSON] діагнозів «тривожно-депресивний синдром з інсомнією», «післяопераційна вентральна грижа», факт постійного проходження відповідачем ряду обстежень та аналізів, призначення йому медикаментозного лікування, проведення операційного втручання тощо. Відповідно до\~ст.199 Сімейного кодексу України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до положень\~ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України\~передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В той же час, законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Аналіз норм СК України свідчить, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. Згідно роз`яснень, наведених в п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів у цій справі суд враховує , що [PERSON] не досяг 23 років, не працює і продовжує навчання, відповідач [PERSON] є працездатною особою, має статус ветерана війни учасника бойових дій, відтак здатний надавати утримання сину, однак у зв`язку з постійним лікуванням і реабілітацією потребує значних коштів на відновлення стану свого здоров`я, середньомісячний його дохід з листопада 2024 по січень 2025 становив лише 23113 грн., крім цього з нього були стягнуті аліменти на утримання дитини після досягнення останньою вісімнадцяти років в сумі 36816 грн. 94 коп. З урахуванням усього вищенаведеного суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , щомісячно і до закінчення ним навчання, у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з часу пред`явлення позову і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. При цьому суд враховує, що прожитковий мінімум на працездатну особу станом на момент постановлення рішення у справі становить 3028 грн., відтак з урахуванням середньомісячного доходу [PERSON] в розмірі 23113 грн. розмір аліментів на утримання повнолітнього сина буде становити більше половини розміру прожиткового мінімуму на працездатну особу (2889.13 грн). Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. У зв`язку з тим, що обидві сторони звільнені від сплати судового збору, такі слід віднести за рахунок держави. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: dismissed