Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Зміст позовних вимог Позивач у лютому 2025 року звернувся до суду із указаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 18.10.2023 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 93251307, відповідно до якого відповідачці надано кредит у розмірі 9000,00 грн на указаний відповідачкою картковий рахунок, строком на 90 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленими договором не пізніше 16.01.2024 року у порядку: з 1 по 15 день 1,000% в сумі 1350,00 грн, з 16 по 90 день 3,5000% в сумі 23625,00 грн. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 27.02.2024 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» укладено договір відступлення прав вимоги № 2702, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» передало (відступило) ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 93251307 від 18.10.2023 на суму 32157,00 грн, яка складається з наступного: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9000,00 грн; заборгованість за процентами у розмірі 23157,00 грн. Таким чином відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «АРТЕМІДА-Ф» за кредитним договором № 93251307 від 18.10.2023 у розмірі 32157,00 грн. Неодноразово позивач надсилав відповідачу письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, однак заборгованість не була погашена. У зв`язку із зазначеним вище, позивач просить суд стягнути на свою користь із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 93251307 від 18.10.2023 року в розмірі 32157,00 грн та судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7000,00 грн. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 14.02.2025 відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд на 04.03.2025. Представник позивача в позовній заяві вказав, що не заперечує проти розгляду справи без його участі та без участі відповідача та можливого ухвалення у справі заочного рішення про задоволення позовних вимог. У зв`язку з неявкою відповідача протокольною ухвалою розгляд справи було відкладено на 24.03.2025 року. Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але у судове засідання повторно не з`явилася та не повідомила про причини неявки і не подала відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд визнав за можливе провести розгляд справи без участі сторін та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи 18.10.2023 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 93251307, відповідно до якого останній надано кредит у розмірі 9000,00 грн строком на 90 днів з умовою сплати процентів за кожний день користування кредитом у порядку: з 1 по 15 день 1,000% в сумі 1350,00 грн термін оплати 02.11.2023, з 16 по 90 день 3,5000% в сумі 23625,00 грн термін оплати 16.01.2024. Строк дії договору 365 днів(а.с. 7-9). Відповідно до пункту 17 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» протягом перших 120 днів користування кредитом максимальний розмір денної процентної ставки складає 2,5%. Цей період почав діяти з 24.12.2023. У розрахунку заборгованості, яку надає позивач зменшення розрахунку з 3% до 2,5% почалося з 28.12.2023. На підставі зазначеного вище, суд вважає доцільним у період з 24.12.2023 по 28.12.2023 здійснити перерахунок заборгованості на суму 363,60 грн, тобто до розміру денної відсоткової ставки 2,5%. Зазначений договір укладено між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора. Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу статті 12 цього Закону одним з варіантів електронного підпису у сфері електронної комерції є нанесення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту договору, вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання ним цього договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який було надіслано на наданий позичальником власний номер телефону. Відтак, зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображені в договорі про споживчий кредит № 93251307, який підписала [PERSON] 18.10.2023. На виконання умов вказаного договору на картковий рахунок позичальнику перераховано кредитні кошти у розмірі 9000,00 грн (а.с.10). 27.02.2024 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» був укладений договір відступлення прав вимоги № 2702, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» передало (відступило) ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 93251307 від 18.10.2023 на суму 32157,00 грн, із яких: 9000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 23157,00 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків (а.с. 11-20,21). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений 18.10.2023 між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС». Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно статей 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Всупереч умов кредитного договору відповідачка не виконала свої зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 32157,00 грн, яка складається з наступного: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9000,00 грн; заборгованість за процентами у розмірі 23157,00 грн (а.с. 23). Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по кредитному договору ні на рахунки ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» , ні на рахунок попереднього кредитора. Позивачем 01.03.2024 було надіслано досудову вимогу про необхідність сплати заборгованості, але таких дій здійснено не було. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачкою не надано. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачкою належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Судові витрати Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені частково, тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2394,78 (2422,4*98,86%) грн. Що стосується вимоги про стягнення 7000 грн витрат на правничу допомогу, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч, 1, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представник позивача [PERSON] у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: Договір про надання правової допомоги №20250210-2Ш від 10.02.2025, розрахунок суми судових витрат, копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю. Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 7000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц. Суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом вказаних вище послуг. Указаний спір належить до категорій малозначних справ, обсяг аналітичної й технічної роботи щодо підготовки позову незначний, позови товариства ФК «АРТЕМІДА-Ф» по стягненню кредитної заборгованості є типовими та масовими, відтак суд дійшов переконання, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та необґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає зменшенню. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката. З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми частини 4 статті 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. З огляду на викладене, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5394 грн 78 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, як складаються з судового збору (2394 грн 78 коп.) та витрат, пов`язаних з розглядом справи (3000 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial