Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визначити для неї додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] . Позов мотивований тим, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на жилий будинок [ADDRESS] . [PERSON] постійно доглядала бабу та здійснила її поховання, а належний їй будинок закрила та не користувалась ним. Восени 2024 року позивачка дозволила вселитись у вказаний будинок внутрішньо переміщеним громадянам з окупованого м.Донецьк, які виявили бажання придбати будинок у власність. З метою встановлення наявності правовстановлюючих документів на будинок позивачка 17.01.2025 звернулась до старости Буртинського старостинського округу, яка повідомила [PERSON] про те, що її баба [PERSON] за життя склала заповіт, за яким все своє майно заповіла позивачці, та надала його копію. Про наявність вказаного заповіту [PERSON] раніше обізнана не була, та зважаючи на наявність в баби трьох дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (матір позивачки), яка померла [INFO] , спадкоємців першої черги, сподівалась, що вони мають прийняти спадщину. Дізнавшись про наявність заповіту позивачка звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини, однак останній роз`яснив що нею пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини. При цьому діти спадкодавиці заяв в нотаріальну контору не подали та спадщину після смерті їх матері не прийняли. Вважає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки протягом шести місяців з 02.12.2018 (час відкриття спадщини) не знала про наявність такого заповіту. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з викладених в ньому підстав, просила задовольнити, пояснила, що за життя баба ніколи не казала, що склала заповіт на її ім`я. Представник відповідача Понінківської селищної ради при розгляді справи позов визнав. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не прибув, в поданому 08.02.2025 відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнав в повному обсязі, вказав, що [PERSON] не повідомляла про те, що склала заповіт на позивачку, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в поданому 08.02.2025 відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнав, зазначив, що мати не повідомляла про складання нею заповіту на ім`я [PERSON] , погодився на розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , 1932 року народження, що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.12.2018 Полонським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області (а.с.13). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , про що свідчить виписка з погосподарської книги № 1 від за 1991 рік, видана Буртинським старостинським округом за № 1 від 17.01.2025 (а.с.19). 05 серпня 2015 року [PERSON] вчинила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Буртинської сільської ради Лінкевич Л.Й., яким все своє майно, до б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON] , вказаний заповіт внесений до Спадкового реєстру, є чинний, не змінений та не скасований (а.с. 17, 19 зворот, 21). Спадкодавиця мала трьох дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , остання померла [INFO] про що свідчать копії свідоцтв про народження та копія свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с14, 37, 50, 57). Як вбачається з даних витягу зі Спадкового реєстру № 79787007 від 23.01.2025 спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня (а.с.22). Відтак, [PERSON] являється спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що в січні 2025 року [PERSON] звернулась до неї як до старости Буртинського старостинського округу з метою з`ясування наявності правовстановлюючих документів на будинок її баби [PERSON] . Під час перевірки документів було виявлено наявність заповіту на ім`я позивачки, про що староста повідомила [PERSON] . Протягом шести місяців позивачка не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про наявність вказаного заповіту, такі обставини вона дізналася в січні 2025 року від старости Буртинського старостинського округу, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] . При зверненні [PERSON] з метою прийняття спадщини до нотаріуса, останній у своєму листі № 17/01-16 від 23.01.2025 роз`яснив, що позивачкою пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини, а додатковий строк може бути надано на підставі рішення суду (а.с.20). Оскільки, позивачка разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини не проживала, а відтак, відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України в разі виявлення бажання прийняти спадщину, мала подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однак, [PERSON] цього не вчинила, у зв`язку з чим згідно до вимог ч.1 ст.1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі\~Постанова) особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України. Згідно з абз. 6 п. 24 Постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові №565/1145/17 від 26 червня 2019 року. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Позивачка для прийняття спадщини після смерті [PERSON] мала подати до нотаріуса відповідну про це заяву у період з 02 грудня 2018 року по 02 червня 2018 року. Однак, приймаючи до уваги, що [PERSON] не входить до кола спадкоємців, які мають право на спадкування за законом, та не знала про наявність заповіту, що підтверджено сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а тому дану обставину суд визнає поважною причиною пропуску зазначеного строку. Відтак, з урахуванням наведених обставин, позов підлягає задоволенню. На підставі зазначеного та

Outcome: approved