Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин з двоюрідною тіткою [PERSON] , яка померла [INFO] , та визначення додаткового строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини померлої [PERSON] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач в позові вказала, що постійно доглядала за померлою тіткою, поховала її, проводила поминальні обіди, доглядає за майном померлої, зберігає її важливі правовстановлюючі документи, тому, вважаючи, що прийняла спадщину померлої, звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, після чого нотаріусом була заведена спадкова справа. Однак, нотаріус відмовила в оформленні спадщини померлої у зв`язку з пропуском позивачем шестимісячного строку прийняття спадщини, а також через відсутність доказів родинних відносин з померлою. Поважними причинами пропуску строку прийняття спадщини померлої [PERSON] вважає свій похилий вік (досягла віку 60 років), викликаний віком поганий стан свого здоров`я, юридичну необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини та відсутність доказів родинних відносин з померлою. В зв`язку з цим, просила позов задовольнити та встановити факт родинних відносин з померлою [PERSON] як між двоюрідними племінницею та тіткою, та визначити додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилась. Представник позивача [PERSON] подав суду заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог та просив проводити розгляд справи у відсутність позивача та її представника. Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в судове засідання також не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги позивача не визнав, вказавши, що в Державному реєстрі актів цивільного стану наявні дані про народження [PERSON] сина [PERSON] , 1952 року народження. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , актовий запис про смерть №44 від 22 січня 2016 року, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00049041606 від 28 січня 2025 року, наданого Балтським відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на виконання ухвали Кодимського районного суду Одеської області від 01 січня 2025 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва площею\~3,36\~га,\~яка розташованатериторії Кодимської міської ради Подільського району Одеської області за межами села Будеї та належала померлій відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №077689, виданого 25 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. З листа державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Подільського районного нотаріального округу Одеської області Налдіної М.М. №67/01-16\~від 06\~лютого 2025\~рокувбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , нотаріусом за місцем відкриття спадщини не заводилась та спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. З листа приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвої І.П. №751/02-14 від 04 липня 2024 року вбачається факт заведення цим нотаріусом після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] спадкової справи №209/2024. Верховний Суд в постанові від 21\~червня 2023\~року у\~справі №175/1404/19, вказав, що факт відкриття спадкової справи нотаріусом за заявою, поданою з порушенням строку, не може свідчити про прийняття особою спадщини, оскільки повноваження щодо поновлення строку для прийняття спадщини надані виключно суду. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1\~ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1\~ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] у шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала. Відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.\~\~ Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч.3\~ст.1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. В п.24\~Постанови №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"\~Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачка [PERSON] народилась [INFO] та досягла віку 60 років, являється пенсіонером за віком, має поганий стан здоров`я, викликаний віком. Верховний Суд в постанові від 10 вересня 2018 року у справі №646/1079/17, вказав, що похилий вік спадкоємця є поважною причинами пропуску строку прийняття спадщини. Отже, похилий вік позивача, відсутність належних доказів родинних відносин спадкодавця та спадкоємця, неможливість через відсутність доказів родинних відносин отримати свідоцтво про смерть спадкодавця, необхідність встановлення факту родинних відносин лише в судовому порядку є поважними причинами, що зумовили пропуск позивачем встановленого законом шестимісячного строку прийняття спадщини померлої [PERSON] . В постанові від 26\~червня 2024\~року у\~справі №686/5757/23\~Верховний Суд\~зазначив,\~щоу разі, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. З цих підстав, суд вважає можливим позов [PERSON] в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини померлої [PERSON] задовольнити. При цьому, твердження відповідача у відзиві про наявність у померлої [PERSON] спадкоємця попередньої черги за законом, суд не бере до уваги, оскільки наявність іншого спадкоємця за законом, який не прийняв спадщину та протягом тривалого часу з моменту відкриття спадщини не вчинив для цього жодних дій, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача, як спадкоємця за законом наступної черги, оскільки як вказав Верховний Суд в постанові від 03 травня 2018 року у справі №304/1648/14-ц, одержання права на спадкування наступною чергою пов`язується із такими юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадщину померлої [PERSON] ніхто не прийняв до цього часу, ніхто з інших спадкоємців не подавав позову до суду про поновлення строку на її прийняття, позивачка являється спадкоємцем померлої за законом п`ятої черги, пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, єдина зі спадкоємців звернулась до суду з позовом про поновлення цього строку, тому має право на поновлення строку прийняття спадщини з метою подальшого спадкування спадщини [PERSON] . Стосовно позовних вимог позивача [PERSON] про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] суд прийшов до такого висновку. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293, п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України в судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно роз`яснень, які є в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд може розглядати справи про встановлення юридичних фактів, які породжують юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання свідоцтва про право на спадщину. Позивач у позові вказала, що встановлення факту родинних відносин необхідно їй для успадкування спадщини померлої тітки та отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом і встановити який через відсутність необхідних документів про родинний зв`язок з померлою позивач в позасудовому порядку не може. Верховний Суд\~в постанові\~від 06\~грудня 2023\~року у\~справі №144/1842/21,\~вказав,\~щовстановлення факту родинних відносин для спадкоємця породжує юридичні наслідки, а саме його право на спадщину. Отже, встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем породжує для позивача певні юридичні наслідки, а саме її право на спадщину померлої [PERSON] . До заяви про встановлення факту родинних відносин можуть додаватися такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб; довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником (відповідний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 11 лютого 2022 року у справі №947/22756/19). Родинні відносини позивача [PERSON] з померлою [PERSON] , як двоюрідної племінниці з двоюрідною тіткою, підтверджується наступним. Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 20 лютого 1965 року Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області, її дошлюбним прізвищем було « [PERSON] », а її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після укладення 25 липня 1982 року шлюбу з [PERSON] позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00043904127 від 05 березня 2024 року. 31 серпня 2005 року позивач уклала повторний шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданим 31 серпня 2005 року Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00049041725, наданого 28 січня 2025 року Балтським відділом ДРАЦС, батьками матері позивача [PERSON] (бабою та дідом позивачки по матері) були [PERSON] та [PERSON] . Отже, [PERSON] є батьком матері позивача [PERSON] (дідом позивача по її матері). Зі змісту довідки Кодимської міської ради Одеської області №79 від 20 вересня 2004 року вбачається, що батьками померлої [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . Отже, дід позивача [PERSON] - [PERSON] та батько спадкодавця [PERSON] [PERSON] були рідними братами, тому мати позивачки [PERSON] та спадкодавець [PERSON] були двоюрідними сестрами. Таким чином, спадкодавець [PERSON] як двоюрідна сестра матері позивача [PERSON] , являється позивачеві [PERSON] двоюрідною тіткою. Верховний Суд в постанові від 04 лютого 2024 року у справі №404/7153/20 вказав, що двоюрідні племінники відповідно до ст.1265 ЦК України мають право спадкувати спадщину двоюрідного дядька/тітки у п`яту чергу. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт родинних відносин з померлою [PERSON] , а встановлення цього юридичного факту породжує для неї право на спадкування спадщини померлої, суд вважає за необхідне встановити в судовому порядку факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] як між двоюрідними племінницею та тіткою. При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004у справі №1-33/2004. Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачає, що суди застосовують при розгляді справи\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вказане, в сукупності з тим, що ніхто крім позивача на спадщину не претендує, ця спадщина до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень\~ст.263 ЦПК України\~дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини померлої [PERSON] .

Outcome: approved