Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 27.02.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено договір № 22528 про надання фінансового кредиту. За умовами договору, відповідачу наданий кредит в сумі 3000 грн. строком на 13 днів. 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до якого ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набув права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 22528 від 27.02.2021. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала та станом на 25.06.2024 заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 17475,00 грн., яка складається з прострочена заборгованість за тілом кредиту в сумі 3000,00 грн. та простроченої заборгованість за процентами в розмірі 14475,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі. Ухвалою суду\~від 13.02.2025\~відкрито провадження\~у справі\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження з\~викликом сторін.\~Відповідачу надано\~строк для\~подачі відзиву\~на позовну\~заяву,\~якими вона\~скористалась. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладений у заяві та просить його задовольнити. Також представник позивача просить стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 10500 грн. У судове засідання, призначене на 26.03.2025 відповідач не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відзив на позов. В поданому відзиві [PERSON] зазначила, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за нарахованими відсотками лише з 27.02.2021 по 11.03.2021, тобто за період строку кредитування, тобто за 13 днів. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши докази по справі суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27.02.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено договір № 22528 про надання фінансового кредиту. Кредитний договір № 22528 від 27.02.2021 був укладений в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до\~ст. 3 Законом України «Про електронну комерцію»,\~електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 3\~ст. 11 Законом України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, [PERSON] був наданий кредит в сумі 3000,00 гривень. Дата надання кредиту 27.02.2021 року. Строк кредиту - 13 днів. Валюта кредиту UAH, стандартна процентна ставка 2,5 % в день або 912,5 % річних. На виконання вимог п. 2.4. кредитного договору [PERSON] були зазначені реквізити платіжної банківської карти [NUMBER] для перерахування кредитних коштів (п. 7 кредитного договору). На підтвердження виконання ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» п. 2.4 кредитного договору, 27.02.2021 на рахунок [PERSON] було перераховано кредитні кошти в сумі 3000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, за умовами якого ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набув права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 22528 від 27.02.2021. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як зазначено в ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумнийстрокдоказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 до договору факторингу № 02-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 22528 від 27.02.2021. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позивач зазначає, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконала та станом на 25.06.2024 заборгованість відповідача становить 17475,00 грн., яка складається з прострочена заборгованість за тілом кредиту в сумі 3000,00 грн. та простроченої заборгованість за процентами в розмірі 14475,00 грн. Оскільки [PERSON] в поданому відзиві заборгованість по тілу кредиту в сумі 3000 грн. визнала, а тому в силу ч.1\~ст. 82 ЦПК України\~вимоги позивача в цій частині вважаються доведеними та такими, що доказуванню не підлягають. Позивач просить стягнути з відповідача прострочену заборгованість за процентами в розмірі 14475 грн. Що стосується стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суд приходить до наступного. Строк кредиту за договором № 22528 від 27.02.2021 13 (тринадцять) днів (п.1.1 договору). Згідно п. 1.1 договору стандартна процентна ставка 2,5% в день. Разом з цим, за змістом ч.1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу.\~(ч.1\~ст.\~1050\~ЦК України). Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16. Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 13 днів, а також відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] відсотків за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору. Правом на нарахування компенсаційних втрат, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, позивач не скористався. Таким чином, за 13 днів за процентною ставкою 2,5% за день сума процентів складають 975 грн. (75 грн. за кожен день з відсотковою ставкою 2,5% х 13 календарних днів = 975 грн.) Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 3975 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 3000 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 975 грн. Розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає доведеними позовні вимоги на суму 3975 грн., отже позов задоволено на 22,75 % (3975 х 100) : 17475). Сума судового збору в даній справі становить 2422,40 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 551,10 грн. судового збору, виходячи із наступного розрахунку: (2422,40 х 22,75) : 100 = 551,10 грн. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 25000 грн. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Позивач підтвердив витрати на правничу допомогу в сумі 10500 грн. договором від 30.12.2024, актом про отримання правової допомоги від 24.03.2025, рахунком від 24.03.2025 на суму 10500 грн. та платіжною інструкцією № 3 6915 від 24.03.2025. При вирішенні питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд враховує обсяг фактично наданих адвокатом послуг, складність справи, кількість витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірність обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу. Згідно додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд дійшов\~висновку,\~що розмір\~заявленої позивачем\~суми витрат\~на правничу\~допомогу є\~неспівмірним з\~складністю справи\~та обсягом\~виконаних адвокатом\~робіт.\~При цьому,\~суд виходить\~з того,\~що розглянута\~судом справа не має значної складності, розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, який подав до суду відповідну заяву. Очевидно, що перелічені в договорі та заяві на надання юридичної допомоги не вимагали від адвоката витрат часу у зазначеному ним обсязі, а заявлена до відшкодування сума не відповідає критеріям обґрунтованості та розумної необхідності. На підставі наведеного, суд приходить до висновку що позивачу слід відшкодувати лише необхідні і розумні витрати на правову допомогу. Такими у цій справі є витрати у розмірі 1000 грн., які і слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial