Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення інфляційного збільшення та 3% річних від суми заборгованості за порушення грошового зобов`язання. В обґрунтування позову вказував, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.12.2013 року, яке набрало законної сили 25.12.2013 року з відповідача на користь позивача було стягнуто борг в розмірі 54000 грн. Позивач вказує, що відповідачем рішення суду не виконано та борг позивачу не повернуто. З підстав викладеного та посилаючись на положення ст. 625 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 24460 грн. інфляційних втрат та 3% річних, що становить 4860 грн. Позивачем до суду подано клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач, який належним чином був повідомлений про день та час судового розгляду за викликом до суду не з`явився та не повідомив суду поважності причин своєї неявки. Судом встановлено, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.12.2013 року, яке набрало законної сили 25.12.2013 року з відповідача на користь позивача було стягнуто борг в розмірі 54000 грн. Вказане рішення суду по даний час відповідачем не виконане, жодної оплати коштів на підставі даного рішення не здійснено. З викладених підстав, здійснивши аналіз ст.ст. 599, 600, 604608 ЦК України суд дійшов висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, тобто 3% річних та інфляційних втрат за час невиконання грошового зобов`язання боржником, а тому при вирішенні даного спору є підстави для застосування до відповідача (боржника) положень вказаної норми права. Так, в розумінні правових норм чинного цивільного законодавства, а зокрема положень ст. 625 ЦК України, 3% річних та інфляційні втрати за час прострочення виконання зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому вони повинні нараховуватися на суму основного боргу, який мав місце між сторонами до ухвалення рішення судом. Розмір основного боргу відповідача (боржника) перед позивачем (кредитором) за рішенням суду становить 54000 грн., тобто саме на вказану суму підлягають нарарахуванню 3% річних та інфляційні втрати за час невиконання грошового зобов`язання боржником. Детальні роз`яснення для розрахунку інфляційних втрат викладені у\~Листі Верховного суду України № 62-97р від 03.04.1997 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ». З підстав викладеного обґрунтованими будуть наступні розрахунки. Розрахунок індексу інфляції на суму боргу за період з січня 2022 року по січень 2025 року: 101,3%*101,6%*104,5%*103,1%*102,7%*103,1%*100,7%*101,1%*101,9%*102,5%*100,7%*100,7%*100,8%*100,7%*101,5%*100,2%*100,5%*100,8%*99,4%*98,6%*100,5%*100,8%*100,5%*100,7%*100,4%*100,3%*100,5%*100,2%*100,6%*102,2%*100,0%*100,6%*101,5%*101,8%*101,9%*101,4% = 148,98(відсоток інфляції за період з січня 2022 року по січень 2025 року). 54000 грн. (сума основного боргу стягнута з відповідача рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.12.2013) х 433,75% (відсоток інфляції за період з січня 2022 року по січень 2025 року) 54000 = 26448 грн. ( сума інфляції за період з січня 2022 року по січень 2025 року); Зважаючи на те, що відповідно до вказаного розрахунку сума інфляційних втрат за відповідний період є більшою, а ніж та, яку позивач просить стягнути з відповіда за змістом позовних вимог заяви, суд дійшов висновку про задоволення суми інфляційних втрат позивача в межах його позовних вимог. Розрахунок 3% річних: 1096 (кількість днів прострочення виконання зобов`язання за період з січня 2022 року по січень 2025 року). 3% х 54000 (сума основного боргу) стягнута з відповідача рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.12.2013) х 1096 (кількість днів прострочення виконання зобов`язання за період з січня 2022 року по січень 2025 року)\~/\~365\~(кількість\~днів у\~році)\~=\~4864 грн. (3% річних від суми боргу за період з січня 2022 року по січень 2025 року). Зважаючи на те, що відповідно до вказаного розрахунку сума 3% річних за відповідний період є більшою, а ніж та, яку позивач просить стягнути з відповіда за змістом позовних вимог заяви, суд дійшов висновку про задоволення суми 3% річних в межах позовних вимог позивача. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Зобов`язання припиняється з підстав передбачених ст.ст. 599, 600, 604609 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З підстав викладеного, дослідивши матеріали справи, здійснивши системний аналіз правових норм, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю. Судові витрати підлягаєть розподілу за правилами передбаченими ст.141 ЦПК України. Так, позивач маючи другу групу інвалідності, що підтверджено копією Довідки Серії МСЕ № 124407 від 14.02.2008 року при подачі до суду вказаного позову судовий збір у визначеному законом розмірі не сплачував, оскільки звільнений від сплати такого відповідно до положень ЗУ "Про судовий збір", а тому задовольняючи позов повністю суд дійшов висновків, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved