Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика (далі ТОВ\~Бізнес позика) звернулося до суду із вказаним позовом до [PERSON] . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 14.10.2023 року між ТОВ\~Бізнес Позика і [PERSON] укладено договір про надання кредиту №\~475988-КС-002 (далі кредитний договір), за умовами якого відповідач отримав кредит, на засадах строковості, поворотності та платності в розмірі 50000 грн., строком на 24 тижні до 30.03.2024 р., на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі, стандартна процентна ставка за кредитом у день 2,00000000 (фіксована ставка), підвищена процентна ставка за кредитом 1,14957034, а також комісії за надання кредиту в розмірі 7500 грн. У п. 2.8 кредитного договору зазначена орієнтовна загальна вартість наданого кредиту в розмірі 129960 грн. 00 коп. Вказаний вище договір було укладено в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України Про електронну комерцію і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ\~Бізнес Позика через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. 14.10.2023 року позивачем перераховано [PERSON] (далі Позичальник) суму кредиту в розмірі 50000 грн. двома платежами на його картковий рахунок [NUMBER] , тобто ТОВ\~Бізнес Позика виконало свої зобов`язання за договором у повному обсязі. Однак, відповідач договірні зобов`язання порушив, заборгованість не погашає, у зв`язку з чим станом на 26.06.2024 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 147533 грн. 34 коп., що складається з: 41782 грн. 37 коп. суми прострочених платежів по тілу кредиту; 100459 грн. 12 коп. суми прострочених платежів по процентах; 5291 грн. 85 коп. суми прострочених платежів за комісією. У зв`язку цим, позивач ТОВ\~Бізнес Позика просить суд стягнути на його користь із [PERSON] заборгованість у загальному розмірі 147533 грн. 34 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. Представник позивача Мишевська Н.М. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи за відсутності ТОВ\~Бізнес Позика, заявлені позовні вимоги підтримує, просила суд їх задовольнити, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Хитрий М.В. у судове засідання також не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 20 березня 2025 року представник відповідача подав до суду письмові пояснення, у яких просив суд відмовити у задоволені позову, проте у разі якщо суд дійде висновку про його задоволення, врахувати наявність на утриманні відповідача двох дітей, батьків пенсіонерів, розстрочити виконання рішення строком на один рік та зобов`язати відповідача сплачувати заборгованість у сумі 147533 грн. 34 коп. щомісячно рівними частинами по 12294 грн. 45 коп., починаючи з дати набрання рішення суду законної сили протягом одного року. Також вказував на те, що сторона відповідача не заперечує наступних юридичних фактів: укладення кредитного договору і додаткових угод та отримання кредитних коштів; здійснення платежів за кредитом та наявності заборгованості за кредитним договором. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що 14.10.2023 року між ТОВ\~Бізнес Позика і [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №\~475988-КС-002, за умовами якого відповідач отримав кредит, на засадах строковості, поворотності та платності в розмірі 50000 грн., строком на 24\~тижні до 30.03.2024 р., на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі, стандартна процентна ставка за кредитом у день 2,00000000 (фіксована ставка), підвищена процентна ставка за кредитом 1,14957034, а також комісії за надання кредиту в сумі 7500 грн. Відповідно до копії паспорту споживчого кредиту орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 50000 грн. (а.\~с. 18-22). Із матеріалів справи вбачається, а саме із довідок від 05.07.2024 р., що 14.10.2023 року позивачем перераховано відповідачу [PERSON] суму кредиту в розмірі 25000 грн. на його картковий рахунок: [NUMBER] , номер в системі Fondy 666310015, а також 25000 грн. на його картковий рахунок: [NUMBER] , номер в системі Fondy 666310118 (а.\~с. 54, 55). Відповідно до п. 2 договору про надання кредиту протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно із Графіком платежів. У п. 3 договору сторонами погоджено Графік платежів, якого повинен дотримуватись Позичальник. Вказаний вище кредитний договір укладений в електронній формі, через Особистий кабінет Позичальника на сайті кредитодавця. Укладення договору підтверджується пропозицією укласти договір (офертою) №\~475988-КС-002 від 14.10.2023 р., прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) щодо укладення договору №\~475988-КС-002 від 14.10.2023 р. і візуальною формою послідовності дій клієнта (а.\~с. 41-52). Згідно із наданим позивачем розрахунком суми заборгованості відповідач [PERSON] станом на 25.06.2024 р. має перед ТОВ\~Бізнес Позика заборгованість у загальному розмірі 147533 грн. 34 коп., з яких: 41782 грн. 37 коп. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 100459 грн. 12 коп. сума прострочених платежів по процентах; 5291 грн. 85 коп. сума прострочених платежів за комісією (а.\~с. 53). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Із аналізу вказаної норми чинного законодавства слідує, що дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із вимогами ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ч. 2 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитних договорів в електронному вигляді встановлені Законом України Про електронну комерцію від 03 вересня 2015 року №\~675-VIII (далі Закон №\~675-VIII). У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України Про електронну комерцію визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону №\~675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За змістом ч. 12 ст. 11 Закону №\~675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень зазначеного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] уклав із позивачем ТОВ\~Бізнес Позика зазначений кредитний договір, за умовами якого отримав грошові кошти у кредит шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі. Вказаний вище договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону відповідача. За змістом положень Закону України Про електронну комерцію вказаний кредитний договір №\~475988-КС-002 від 14.10.2023 року прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Відповідач [PERSON] ознайомився із умовами вказаного договору та підписав його одноразовим ідентифікатором G7966, що підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта (а.\~с. 43-44). Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ\~Бізнес Позика суми заборгованості за договором №\~475988-КС-002 про надання кредиту від 14.10.2023 року у загальному розмірі 147533 грн. 34 коп. у межах заявлених вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Із матеріалів справи вбачається, що при подачі до суду даного позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №\~4397 від 27.06.2024 р. Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню повністю, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. Що стосується клопотання відповідача [PERSON] щодо розстрочення йому виконання рішення суду на один рік, суд дійшов висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, зокрема, тяжкого матеріального стану відповідача, перебування на його утриманні батьків-пенсіонерів, суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved