Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Представник позивача адвокат Митровка Ярослав Васильович, що діє в інтересах ТОВ «Наш-Добробут» звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) з відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 6\~338,43 грн. з кожної та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 04.12.2012 є власниками 7/100 частини приміщення за адресою [ADDRESS] площею 54,40 кв.м. 28.12.2016 між ТОВ «Наш-Добробут» та Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради укладено Договір про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою (з подальшими змінами та доповненнями). Даний договір укладений у відповідності до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» за результатами проведеного конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. Згідно п. 1 Договору, управитель зобов`язується надавати замовникові послуги з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях за адресою: [ADDRESS] для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості. Управитель надає послуги відповідно до ціни/тарифу, структури, періодичності та строків виконання, наведених у додатку 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно п. 18 вказаного Договору цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 28 грудня 2017 року. Враховуючи, що письмових повідомлень про відмову від договору за один місяць до закінчення строку дії вказаного договору сторонами здійснено не було, то такий договір неодноразово продовжувався. З червня 2024 у будинку за вказаною адресою створено ОСББ, через що позивач припинив надавати послуги з управління будинком за вказаною адресою. Вказує, що вартість послуг з управління визначалась наступним чином: з 01.01.2017 року 1.3302 грн.; з 01.01.2018 року 1.8627 грн.; з 01.01.2019 року 2.54 грн.; з 01.01.2020 року 2.81 грн.; з 01.01.2021 року 2.66 грн.; з 01.01.2022 по 2024 роки 3.20 грн. за 1 кв.м. загальної площі майна. Відповідно до п. 6 Договору у редакції 31.12.2018, кожен зі співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Відповідачі не виконували покладені на них зобов`язання за законом та договором щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем за надані послуги. Крім того, договором у редакції додаткової угоди від 31.12.2018 передбачено, що за несвоєчасне та/або не у повному обсязі внесення плати за послуг з управління співвласники сплачують управителю пеню в розмір 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. При цьому загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. При цьому, сторони досягли згоди, що положення даного пункту вводяться в дію з 01.05.2019. Тобто першим періодом, за яким у позивача наявне право стягувати пеню є травень 2019 року. На підставі вищенаведених положень законодавства з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню: - сума основного боргу у розмірі 12 216,85 грн; - інфляційні втрати у розмірі 2 680,73 грн; - 3% річних у розмірі 842,66 грн; - пеня у розмірі 613,34 грн; - всього 16 353,60 грн Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» заборгованість за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території в загальній сумі 16 353,60 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн., витрати за надання правничої допомоги. 24.01.2025 Ужгородським міськрайонним судом відкрито провадження по справі, призначено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву. 20.02.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачі просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування поданого відзиву зазначили, що про прийняте рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 23.12.2016 №437 та укладення договору між ТОВ «Наш-Добробут» та Департаментом міського господарства 28.12.2016 відповідачам відомо не було, договір вони не підписували, до їх відома інформація про управителя не надавалась. Зазначили, що відповідно до листа виконавчого комітету Ужгородської міської ради №25/02.4-24 від 22.01.2025 Ужгородська міська рада після укладення договору не доводила інформацію про укладення та зміст договору до відома співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , оскільки чинне законодавство покладало такий обов`язок на управителя шляхом надання договору під розписку чи надіслання рекомендованим листом. Стверджують, що з 2016 і до моменту отримання позовної заяви будь-які житлово-комунальні послуги з боку ТОВ «Наш-Добробут» відповідачам не надавались, всі роботи по обслуговуванню належного їм майна та інші роботи по утриманню багатоквартирного будинку проводили за власний кошт. Вважають, що позивач не довів як факту надання конкретних послуг (які саме роботи були і коли такі проведено чи надано послуги), так і розрахунку їх вартості. Також звернули увагу, що позовні вимоги заявлені поза межами строку позовної давності. А відтак, враховуючи все вищенаведене, просили у позові відмовити. 26.02.2025 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач вважає заперечення відповідачів необґрунтованими, з огляду на таке. Визначений договором (який відповідає типовому) та Правилами надання послуги з управління багатоквартирним будинком (постанова КМУ від 05.09.2018 № 712) порядок надання послуги з управління багатоквартирним будинком не передбачає оформлення факту надання відповідних послуг певними документами. Так, відповідно до ч. 2 та 3 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Проте, зазначають, за вказаними договорами до позивача від відповідачів не надходили Акти-претензії у встановленому порядку, що виключає обґрунтованість посилання відповідачів щодо неналежного (неякісного) надання послуг з управління відповідним багатоквартирним будинком. Наголошують, що позивач у повному обсязі виконував перелік складових послуги з управління багатоквартирним будинком з визначеною у договорі періодичністю. Твердження відповідачів про ненадання позивачем до суду доказів, які б вказували на фактичне надання послуг та, у зв`язку з цим, понесення витрат в межах затверджених кошторисів, є недоречними. Виконання складових послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] , позивач здійснював самостійно. При цьому, не відповідає меті договору саме ухилення відповідачів як співвласників від участі в утриманні багатоквартирного будинку з 2017 року. Звернули увагу, що наданий до суду акт співвласників про ненадання послуг не може слугувати належним доказом факту невиконання управителем своїх обов`язків, оскільки його складено без чітко визначеної дати, що унеможливлює встановлення обставин, за яких він був оформлений. З огляду на те, що цей документ, очевидно, був підготовлений вже після подання позову, його об`єктивність викликає сумніви, адже він спрямований на штучне створення доказової бази на користь відповідачів. Крім того, акт складено без участі позивача, що порушує принцип змагальності та свідчить про його упередженість. Відсутність підтвердженої дати складання та залучення всіх зацікавлених сторін до його підготовки ставить під сумнів його достовірність і не дозволяє вважати його достатнім доказом у цій справі. Вважають, що недоречними є доводи відповідачів, що їм не відомо було про укладення договору із позивачем, оскільки відповідачі є співвласниками багатоквартирного будинку, відтак зобов`язані нести тягар утримання майна, що їм належить. Власник не позбавлений можливості отримати інформації щодо управителя будинку з метою добросовісного виконання свого обов`язку по утриманню майна. При цьому про призначення управителя співвласники будинку повідомлялися через сайт Ужгородської міської ради (https://rada-uzhgorod.gov.ua/post/v-uzhgorodivyznachyly-upravyteliv-bagatokvartyrnyh-budynkiv, https://radauzhgorod.gov.ua/post/perelik-pidpryyemstv-yaki-obslugovuyut-bagatopoverhivkyuzhgoroda-ta-pobudynkovi-taryfy-na-yihni-poslugy). Зазначили, що посилання відповідачів на строки позовної давності не враховують актуальне нормативно-правове регулювання щодо зупинення таких на період дії карантину та воєнного стану. За таких обставин, вважають, що відповідачі не спростували обґрунтованість позовних вимог, а тому такі підлягають задоволенню. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю з урахуванням поданої заяви від 11.02.2025 про зменшення розміру позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду подали клопотання про розгляд справи за їх відсутні, у задоволенні позову просили відмовити у повному обсязі. Зазначили, що загальна умова для стягнення платежів за житлово-комунальні послуги полягає в тому, що власники майна повинні оплачувати лише за послуги, якими вони фактично користуються. Вказали, що тлумачення позивачем положень цивільного кодексу в частині презумпції власника обов`язку нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна є дещо спотвореними, оскільки такий стверджує, що оплата повинна бути здійснена, незалежно від того чи послуга була надана чи ні. Зазначили, що відповідачі як співвласники майна виконували самостійно свій обов`язок щодо утримання належного їм майна за власний кошт, забезпечуючи проведення ремонтних робіт, збереження властивостей, обслуговування електромережі та водопостачання чи роботи, пов`язані з обслуговуванням каналізаційних труб. Вважають, що укладення договорів про надання різного виду послуг між ТОВ та спеціалістами (на обслуговування та ремонт електричних мереж, обслуговування електроустановок тощо) не свідчить про надання останніми послуг власникам майна. Позивач безпідставно вимагає оплату за ненадані послуги, розраховуючи таку на власний розсуд та вимагаючи при цьому суми, які постійно змінює, без належних обґрунтувань розрахунків. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 23.12.2016 № 437, прийнятого за наслідками проведеного конкурсу з призначення управителів багатоквартирних будинків у м. Ужгороді, позивача було визначено управителем багатоквартирних будинків у м. Ужгороді, зокрема у багатоквартирних будинках, визначених у Додатку 1 до цього рішення, у тому числі у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2 вказаного рішення на Департамент міського господарства Ужгородської міської ради було покладено обов`язок укласти з призначеними управителями договори про надання послуг із управління багатоквартирними будинками строком на 1 рік на умовах, визначених конкурсною комісією. 28.12.2016 Департамент міського господарства Ужгородської міської ради уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут.» як управителем Договір про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою. Відповідно до п. 1-2 вказаного Договору, Управитель зобов`язується надавати послуги з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях за адресою: [ADDRESS] , для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, Управитель надає послуги відповідно до тарифу, структури, періодичності та строків виконання, які зазначаються у додатку 2 до договору і є його невід`ємною частиною. Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та, його прибудинкової території. Відповідно до п. 6 Договору у редакції 31.12.2018, кожен зі співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Згідно з п. 10, 11 Договору у редакції 31.12.2018, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком зазначена в додатку 1 до даного договору. Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території (далі кошторис витрат) міститься у додатку 3 до цього договору. Плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.. Згідно п. 18 вказаного Договору цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 28 грудня 2017 року. З червня 2024 у будинку за вказаною адресою створено ОСББ, через що позивач припинив надавати послуги з управління будинком за вказаною адресою. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою закону визначено також способи захисту цивільних прав та інтересів та визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Зокрема, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з п.12 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: \~1) споживачі (індивідуальні та колективні); \~2) управитель; \~3) виконавці комунальних послуг. Згідно зі ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. Відповідно до п. 1, 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна;\~співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку;\~спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Судом встановлено, що позивач є надавачем послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою місцезнаходження об`єкту нерухомості відповідача з 28.12.2016 та відповідно надає відповідачу як власнику такого будинку відповідну житлово-комунальну послугу. Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати\~своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату\~за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. \~Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. \~За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. \~Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. \~Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. \~Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці\~комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Судом встановлено, що у спірний період з березня 2017 року по травень 2024 року надавались позивачем послуги з управління багатоквартирним будинком, що не спростовано відповідачами. До матеріалів справи позивачем додано докази на підтвердження надання послуг з управління будинком, а саме: - Копію кошторису витрат на утримання будинку та ціна послуги з управління будинком на 2018; - Копію кошторису витрат на утримання будинку та ціна послуги з управління будинком на 2019; - Копію кошторису витрат на утримання будинку та ціна послуги з управління будинком на 2020; - Копію кошторису витрат на утримання будинку та ціна послуги з управління будинком на 2021; - Копію кошторису витрат на утримання будинку та ціна послуги з управління будинком на 2022; - Копію договору підряду (надання послуг) від 02.01.2018; - Копія договору про надання послуг по дератизації та дезінсекції; - Копії актів-нарядів з ТОВ Дез-Біо; - Копію акту здачі-приймання робіт (надання послуг) з ТОВ Уж-Преміум Сервіс - Копію довідки від 19.11.2024 № 1911/01; - Копії штатних розкладів з 2017 по 2024 рік; - Копії податкових розрахунків сум доходу за період з 2017 по 2024 роки; - Копію договору про надання послуг з оперативного та технічного обслуговування від 15.03.2019; - Копію договору про надання послуг з технічного обслуговування електроустановок від 02.01.2020; - Копію додаткової угоди від 01.06.2021; - Копію акту приймання-передачі виконаних робіт за січень 2023 з ФОП [PERSON] ; - Копія довідки від 19.11.2024 № 1911/02; - Копію акту виконаних робіт від 27.12.2017; - Копію акту приймання-передачі виконаних робіт № 6 від 31.03.2019 з додатком. В той же час суд відхиляє доводи відповідачів про ненадання позивачем заявлених послуг, оскільки належних і допустимих доказів на спростування надання послуг з управління багатоквартирним будинком відповідачами не надано. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1145. За змістом такого Порядку: - у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуг з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя багатоквартирного будинку для перевірки якості наданих послуг (п. 2 Порядку); - проведення перевірки відповідності якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором, забезпечується управителем багатоквартирного будинку (п. 3 Порядку); - у разі встановлення під час перевірки фактів невідповідності якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором, в акті-претензії зазначаються дата і час проведення перевірки, виявлені факти невідповідності якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором, інформація про дату початку зниження якості відповідної послуги (п. 8 Порядку); - якщо під час перевірки факти невідповідності якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором, не підтверджено, в акті-претензії зазначається інформація про відсутність фактів невідповідності якості послуг з управління багатоквартирним будинком. Актпретензія складається у двох примірниках і підписується споживачем та управителем багатоквартирного будинку. Один примірник акта-претензії передається споживачеві, другий - зберігається в управителя багатоквартирним будинком (п. 8 Порядку); - у разі коли за результатами проведення перевірки споживач та управитель багатоквартирного будинку не дійшли згоди щодо наявності (відсутності) факту невідповідності якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком умовам або параметрам, передбаченим договором, та/або причин виникнення таких порушень або невідповідності, акт-претензія підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Результати перевірки якості надання комунальних послуг та/або послуг з управління багатоквартирним будинком можуть бути оскаржені в судовому порядку (п. 9 Порядку); - у разі неприбуття управителя багатоквартирного будинку в установлений договором строк для проведення перевірки відповідності якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим зазначеним договором, чи необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо він підписаний споживачем та не менш як двома іншими споживачами відповідної послуги, які проживають у сусідніх будівлях (у приміщеннях - у разі, коли послуга надається у багатоквартирному будинку). Акт-претензія надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю багатоквартирного будинку рекомендованим листом (пункт 10 Порядку). Докази звернення відповідачів з претензіями, скаргами щодо порушення порядку надання житлово-комунальних послуг, зміни їхніх споживчих властивостей, надання неналежної якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, перевищення\~строків проведення аварійно-відновних робіт тощо, складання та підпису відповідних актів-претензій у зв`язку з цим відповідно до ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в матеріалах справи відсутні. Також суд критично оцінює наданий відповідачами Акт, яким, на думку відповідачів, засвідчувалося ненадання ТОВ «Наш-Добробут» послуг за адресою [ADDRESS] , оскільки такий виконаний у непередбаченому законодавством порядку. Згідно з ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що вартість послуг згідно Додатку 1 до Договору від 28.12.2016 року становить з 01.01.2017 року 1.3302 грн.; з 01.01.2018 року 1.8627 грн.; з 01.01.2019 року 2.54 грн.; з 01.01.2020 року 2.81 грн.; з 01.01.2021 року 2.66 грн.; з 01.01.2022 по 2024 роки 3.20 грн. за 1 кв.м. загальної площі майна. Право приватної власності на приміщення у розмірі 7/100 частини за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 04.12.2012 площею 54,40 кв.м, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 373650234 від 10.04.2024. З наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість відповідачів перед позивачем за надані з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] з березня 2017 по травень 2024 року включно становить 12\~216,85 грн. Заборгованість зі плати 3% річних становить 842,66 грн., заборгованість зі сплати інфляційних втрат становить 2\~680,73 грн., пеня 613,34 грн. Всього 16\~353,60 грн. Відповідно до ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За такого, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути на користь ТОВ «Наш-Добробут» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 4\~088,40 грн. з кожної. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Щодо покликання відповідачів на застосування до позовних вимог строку позовної давності, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). На заявлені позовні вимоги (окрім пені) поширюється загальна позовна давність. На вимогу про стягнення пені поширюється позовна давність строком в один рік. Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) було установлено на всій території України карантин з 12.03.2020, який з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) було продовжено до 30.06.2023. Поряд з цим згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257- 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Водночас згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (у редакції чинній з 30.01.2024), у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затверджений Законом № 2102-IX від 24.02.2022) передбачено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та є дійсним і станом на день подання цієї позовної заяви. Тобто,\~починаючи з\~12\~березня 2020\~року строки\~позовної давності,\~які не\~закінчились на\~вказану дату,\~а їх\~закінчення припадало\~на строк\~дії карантину\~чи воєнного\~стану продовжувались\~на строк\~дії вказаного\~карантину (правового\~режиму воєнного\~стану),\~а 30.01.2024\~зупинились. \~ Отже у суду відсутні підстави застосувати наслідки спливу строку позовної давності до даних позовних вимог, оскільки позивачем не пропущено строк позовної давності, визначений чинним законодавством, так як останній автоматично було продовжено на час дії карантину та воєнного стану. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн. з кожної.

Outcome: approved