Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 24.09.2024 року до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява. Позивач просить усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , як члена сім`ї власника таким, що втратив право користування житлом, тобто квартирою [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік. Позов обґрунтовано обставинами: 02.11.2004 року позивач з колишньою дружиною [PERSON] стали власниками по частині кожному квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 02.11.2004 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Петрушенко В.О., зареєстровано в реєстрі за №2335. На даний час в квартирі зареєстровані позивач та відповідач, а також колишня дружина позивача [PERSON] , з якою шлюб розірвано 20.12.2014. Протягом грудня 2021 року та січня 2022 року відповідач по справі був у квартирі 2-3 рази, а з середини січня 2022 року по теперішній час не з`являвся до квартири жодного разу. Місцезнаходження відповідача позивачу не відоме, стосунків з позивачем не підтримує та живе самостійним життям. Водночас позивачу складно самостійно сплачувати всі комунальні платежі за відповідача, який зареєстрований в квартирі, однак не проживає в ній. Самостійно відповідач не бажає зніматися з реєстрації місця проживання. Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації протягом більше двох років підтверджується Актом, складеним за підписом сусідів. Позиція відповідача 17.10.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування зазначається, що обставини, викладені позивачем не відповідають дійсності та спростовуються Актом про фактичне проживання від 14.10.2024, де сусіди (мешканці кв. [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] ) багатоквартирного будинку [ADDRESS] , підтверджують, що відповідач дійсно проживає з 2004 року по теперішній час у спірній квартирі. Відповідач зазначає, що утриманням квартири займається його мати та співвласниця квартири [PERSON] та сам відповідач. Відповідачем надається копія постанови про відкриття виконавчого провадження та про закінчення виконавчого провадження на підтвердження оплати заборгованості за опалення. Відповідачем також надаються копії платіжних інструкцій на підтвердження оплати комунальних послуг. Також зазначається, що відповідач не проживав у спірній квартирі у період з 11.12.2023 по 24.05.2024, оскільки в цей час проходив первинну професійну підготовку в Донецькому державному університеті внутрішніх справ Маріупольському центрі первинної професійної підготовки «Академія поліції». Позиція третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. \~ \~ \~ \~27.11.2024 від [PERSON] надійшла заява, у якій остання висловила свою позицію щодо позовних вимог. Будучи співвласником спірного майна, [PERSON] заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу за її відсутності. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 24.09.2024 до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява. 24.09.2024 разом із позовною заявою надано заяву про виклик свідків. 30.09.2024 ухвалою судді було відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 17.10.2024 надійшов відзив на позовну заяву. 17.10.2024 відповідачем заявлено клопотання про залучення третьої особи [PERSON] 28.10.2024 ухвалою суду постановлено залучити до участі у справі [PERSON] у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. 27.11.2024 від позивача надійшло заперечення на відзив на позовну заяву. 27.11.2024 від третьої особи [PERSON] надійшла заява про заперечення позовних вимог. 28.01.2025 ухвалою суду постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. 27.02.2025 ухвалою суду постановлено виключити зі складу учасників третю особу Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та залучити Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. \~ \~ \~ \~Зміст позовних вимог полягає у визнанні [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням спірною квартирою. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що спірна квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] по частці кожному на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.11.2004 (а.с. 10). \~ \~ \~ \~За відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади за вказаною адресою станом на 31.05.2024 зареєстровані: [PERSON] з 29.11.2012, [PERSON] з 04.01.2005, [PERSON] з 04.01.2005 (а.с. 11). \~ \~ \~ \~Позивачем надається копія Акту від 29.05.2024 про те, що за адресою спірної квартири [PERSON] не проживає з січня 2022 року до теперішнього часу, його місцезнаходження невідоме (а.с. 16). \~ \~ \~ \~Акт складено та підписано мешканцями кв. [ADDRESS] - [PERSON] та кв. [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Разом з цим, відповідачем надано суду Акт від 14.10.2024 року про фактичне проживання, який складено за участі мешканців кв. [ADDRESS] - [PERSON] , кв. [ADDRESS] [PERSON] , кв. [ADDRESS] [PERSON] будинку [ADDRESS] (а.с. 44). \~ \~ \~ \~Враховуючи, що вказані два Акти складені за часткової участі одних і тих осіб на підтвердження взаємовиключних обставин, суд ставиться критично до вказаних доказів та не бере їх до уваги. \~ \~ \~ \~Крім того, суд враховує, що у письмовій заяві від 28.01.2025 позивач просив залишити без розгляду власну заяву та не викликати у судове засідання свідків мешканців будинку, що склали та підписали Акт від 29.05.2024. \~ \~ \~ \~На підтвердження самостійного утримання вказаного нерухомого майна позивач надає копії постанов про арешт коштів боржника від 27.10.2023 та про закінчення виконавчого провадження від 28.12.2023 у зв`язку зі сплатою заборгованості на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» (а.с. 13-15). \~ \~ \~ \~Водночас відповідачем надається копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.10.2023 та про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2023 у зв`язку зі сплатою заборгованості на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» (а.с. 36-37). \~ \~ \~ \~З аналізу вказаних постанов вбачається, що підставою для відкриття виконавчого провадження є один і той самий виконавчий лист № 2/213/1526/21, виданий 17.08.2021 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками. \~ \~ \~ \~Щодо наданих відповідачем платіжних інструкцій на підтвердження утримання спірної квартири. В жодній із них платником не зазначається [PERSON] , натомість відповідно до платіжної інструкції від 28.12.2022, від 09.11.2022, від 28.11.2022 платником зазначається [PERSON] (а.с. 40, 41, 43). Відповідно до платіжної інструкції від 10.05.2022, від 26.01.2023, від 16.11.2022 платником зазначається [PERSON] (а.с. 40 на звороті, 41 на звороті, 42). Відповідно до платіжної інструкції від 26.09.2022 платником зазначається [PERSON] (а.с. 42 на звороті). \~ \~ \~ \~Разом з цим, у всіх платіжних інструкціях рахунок платника співпадає. Судом враховується твердження відповідача про причини відсутності у період з 11.12.2023 по 24.05.2024 у зв`язку із навчанням в Донецькому державному університеті внутрішніх справ Маріупольському центрі первинної професійної підготовки «Академія поліції». У судовому засіданні 26.03.2025 позивач просив задовольнити позовні вимоги, зазначивши, що не має доступу до вказаного майна та просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю, надавши доступ до спірної квартири. Пояснив, що не має можливості зняти показники лічильників. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Треті особи у судове засідання також не з`явились, про час, дату і місце розгляду повідомлені належним чином. \~ \~ \~ \~ [PERSON] у письмовій заяві просила розглядати справу за її відсутності. \~ \~ \~ \~Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради про причини неявки суду не повідомив. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом (частини перша та друга статті 71 ЖК України). Згідно зі статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2021 року у справі № 521/5887/17 (провадження № 61-7894св20) зроблено висновок, що: «аналіз норм статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням за одночасної наявності двох умов: непроживання особи в житловому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин на це. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Вичерпного переліку поважних причин непроживання в житловому приміщенні законодавством не встановлено, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує в кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи і правил ЦПК України щодо оцінки доказів». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 жовтня 2021 року в справі № 203/1665/19-ц (провадження № 61-11593св21) міститься висновок про те, що: «процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК УРСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності». V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. На підставі ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. По-перше, суд вважає недоведеним факт відсутності відповідача у спірній квартирі протягом двох років, адже Акт, наданий позивачем на підтвердження цієї обставини не є достовірним та достатнім доказом у розумінні процесуального закону. Суд критично ставиться до Акту про непроживання та Акту про фактичне проживання, наданих позивачем та відповідачем відповідно, адже вони складені за часткової участі одних і тих осіб на підтвердження взаємовиключних обставин. \~ \~ \~ \~Крім того, позивач просив залишити без розгляду власну заяву та не викликати у судове засідання свідків мешканців будинку, що склали та підписали Акт від 29.05.2024 про непроживання. По-друге, суд враховує причини відсутності відповідача у спірній квартирі у період 11.12.2023 по 24.05.2024 у зв`язку із навчанням в Донецькому державному університеті внутрішніх справ Маріупольському центрі первинної професійної підготовки «Академія поліції» та зазначає, що повернення до житла перериває строк тимчасової відсутності. По-третє,\~судом враховується\~процесуальна поведінка\~відповідача,\~яка свідчить\~про наявний\~у нього\~інтерес до\~спірної квартири,\~а тому\~суд не\~може констатувати\~втрату інтересу\~до житлового\~приміщення як\~свідомої поведінки\~особи. \~ \~ \~ \~Крім того, [PERSON] , будучи співвласницею частки спірної квартири, висловила свою незгоду із визнанням відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Судом не встановлено, а позивачем не доведено, що відповідач має інше житло. \~ \~ \~ \~Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано докази, які б беззаперечно свідчили про непроживання відповідача у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причини, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача про усунення перешкод у користуванні власністю. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Щодо розподілу судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд виходить із того, що у задоволенні позову відмовлено. З огляду на це, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed