Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Рукшинської сільської ради Дністровського району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка являлась матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після смерті матері малолітні діти залишилися проживати разом з батьком [PERSON] . Однак, у червні 2023 року до служби у справах дітей Рукшинської сільської ради надійшло повідомлення з відділення поліції №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області про те, що [PERSON] неналежним чином займається вихованням малолітніх дітей, а саме залишив двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на тривалий час самих вдома, в [ADDRESS] без нагляду дорослих. А сам після вживання алкоголю, із явними ознаками алкогольного сп`яніння із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] перебував в м. Хотин Дністровського району Чернівецької області. Службою у справах дітей було вилучено малолітніх дітей із небезпечної для їх життя та здоров`я обстановки та згідно рішення виконавчого комітету Рукшинської сільської ради та тимчасово влаштовано до бабусі [PERSON] , 1964 року народження. Через деякий час батько дітей [PERSON] звернувся із заявою про повернення дітей, в якій визнав свою неправомірну поведінку та зобов`язався виконувати свої батьківські обов`язки, тому дітей йому було повернуто. Однак [PERSON] неодноразово продовжував зловживати алкогольними напоями та не займався вихованням дітей, чим ніс загрозу життю та здоров`ю дітей, тому за заявою бабусі [PERSON] дітей влаштували на виховання та проживання на невизначений час. Відповідач, як багатодітний батько, скориставшись ситуацією виїхав за кордон. Вказує, що відповідач не бере участі у вихованні дітей, піклуванні про них, не цікавиться їхнім життям та здоров`ям, не виявляє щодо дітей батьківського піклування, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не бере участі у їх утриманні. Наказом служби у справах дітей Рукшинської сільської ради за заявою бабусі [PERSON] , згідно поданою нею заяви та у зв`язку із погіршенням стану здоров`я перебування дітей у бабусі було припинено та вирішено тимчасово влаштувати дітей в сім`ю рідної тітки [PERSON] та дядька [PERSON] . Враховуючи те, що відповідач не бере жодної участі у вихованні своїх малолітніх дітей, з метою забезпечення прав та законних інтересів дітей, просила прийняти рішення суду, яким позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно його малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходило. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 13 січня 2025 року. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі, суду пояснила, що вона доводиться тіткою дітям. Мати дітей померла. Батько дітей постійно вживав алкоголь, ніде не працював, дітям не приділяв уваги, належним чином не виховував, не одягав. Діти просили щоб вона їх забрала, що вона і зробила, потім повернула дітей відповідачу оскільки останній її попросив та пообіцяв не зловживати алкоголем, більше уваги приділяти дітям, але цього так і не зробив. Одного разу їй повідомили, що малолітня дитина [PERSON] бігає роздягнута, приїхала служба у справах дітей і забрала дітей. [PERSON] покинув межі України, виїхав за кордон, жодного разу дітям ніякої допомоги не надавав. Діти на даний час проживають з нею, вони ходять до школи, одягнуті, доглянуті. Вона за ними піклується, одягає, кормить, водить до лікарів за потреби, піклується про їх духовний та фізичний розвиток. Просить [PERSON] позбавити батьківських прав, оскільки дивлячись на таку поведінку зі сторони батька вона не бажає, щоб такий батько виховував дітей, щоб дітки не брали з нього приклад. Діти проживають у неї і у разі позбавлення [PERSON] будуть продовжувати проживати у її сім`ї. Представник позивача адвокат Раєвський І.А. підтримав позовні вимоги позивача просить їх задовольнити в повному обсязі, позбавити батьківських прав [PERSON] , оскільки він не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей. Просить взяти до уваги копії постанов Хотинського районного суду Чернівецької області щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184, ч.2 ст.184 КУпАП, ч (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей). Хлопчик був залишений роздягнути в холодну пору року, що було небезпечно для його життя. Батька тривалий час не має на території України, він не приділяє увагу дітям. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі Рукшинської сільської ради Мельничук Р.Г. в судовому засіданні суду пояснив, що до служби у справах дітей надходили виклики щодо неналежного виховання [PERSON] його малолітніх дітей. Службою було вилучено дітей у батька. Після смерті матері дітей, було засідання комісії, [PERSON] був присутній, на засіданні обіцяв не вживати алкоголь та приділяти увагу дітям, але нажаль не виконав обіцянки. Служба у справі дітей виїжджала за місцем проживання [PERSON] , останній був в стані алкогольного сп`яніння, враховуючи, що була загроза життю дітей, останніх у нього вилучили та передали на виховання до бабусі. Потім бабуся звернулася до них з заявою, що у зв`язку з погіршенням стану її здоров`я, вона не може виховувати та доглядати за дітьми. До них через деякий проміжок часу звернулася [PERSON] , як рідна тітка дітей з заявою щоб забрати дітей до себе і доглядати за ними. Дітей було влаштовано до неї у сім`ю. Після виїзду за кордон батька дітей [PERSON] , з останнім спілкувалися по месенджеру по повідомили йому, що буде розгляд засідання щодо розгляду питання про доцільність позбавлення його батьківських прав, але він відповів, що присутнім не зможе бути на засіданні оскільки перебуває за кордоном, все розуміє. З дітьми спілкувалися, спочатку діти були налаштовані за маму та за тата як і всі діти, але вони батька боялися коли він знаходився в п`яному вигляді, телефонували до бабусі. Позовні вимоги підтримує, оскільки будуть забезпечені права дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] їй доводиться зятем, вона два рази після смерті своєї дочки (матері дітей) забирала дітей від відповідача. Дітям він не приділяв уваги, не виховував їх належним чином, не займався вихованням дітей, завжди вживав алкоголь, садив дітей в машину і в стані алкогольного сп`яніння їздив з ними по своїм справам. Дітей неодноразово у нього відбирали, він потім просився, говорив що більше такого не буде, але знову починав вживати алкоголь та не приділяти дітям уваги. До школи до дітей не ходив. [PERSON] 2 роки вже не має, він не піклується про дітей, куди подівся вона не знає, від людей чула начебто зараз він знаходиться в Польщі. Дітки вже більше року знаходяться на вихованні у [PERSON] вона за ними доглядає, займається їхнім вихованням. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивач є прийомною донькою, а відповідач зятям. Зять зловживав алкоголем дуже сильно, за дітьми не дивився. Одного разу йому зателефонували знайомі та повідомили, що [PERSON] їздить в стані алкогольного сп`яніння на автомобілі разом з маленьким сином, вони викликали поліцію, поліція його наздогнала та зупинила, він почав поводити себе агресивно, дитину вони забрали, хлопчик був роздягнутий. Після смерті матері дітей він не займався вихованням дітей, забрав соціальну картку на яку отримував кошти на дітей, але дітям нічого не купував, а витрачав кошти на алкогольні напої. З дітьми він спілкується, діти не хочуть бачити батька, ніколи за нього не згадують. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав, оскільки він не займається вихованням своїх малолітніх дітей. Відповідач [PERSON] , місце реєстрації якого за адресою, зазначеною у позові, підтвердилося належним чином, викликався в судові засідання рекомендованою поштою. Судові виклики повернулися на адресу суду без вручення з позначкою листоноші «адресат за зазначеною адресою відсутній». У зв`язку з зазначеним суд здійснив виклик відповідача у судові засіданні відповідно до вимог ст.128 ч.11 ЦПК України. Будучи двічі належним чином повідомленим про розгляд справи 25 лютого 2025 року та 11 березня 2025 року через, а також через оголошення на офіційному веб-сайті суду, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, відзив на позов не подав. Згідно ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду за адресою своєї реєстрації, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дитини серії [NUMBER] повторно виданого 16.01.2020 року, серії [NUMBER] , повторно виданого 16.01.2020 року, серії [NUMBER] , виданого 02.12.2020 року (а.с.9,10,11). Батько дитини, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.27). Мати дитини, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.02.2023 року, виданим Хотинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.8). З довідки про склад сім`ї №730 від 29.10.2024 року, виданої виконкомом Рукшинської сільської ради Дністровського району Чернівецької області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] до складу сім`ї входять: пасинок - [PERSON] , [INFO] зареєстрований, але проживає у м. Сокиряни; донька - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у с. Рукшин, але проживає у бабусі в м. Хотин; донька - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у с. Рукшин, але проживає у бабусі в м. Хотин; син - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у с. Рукшин, але проживає у бабусі в м. Хотин. (а.с. 20). Витягом з Рішення виконавчого комітету Рукшинської сільської ради Дністровського району Чернівецької області №48/11/2023 від 06.07.2023 року, було прийнято рішення про відібрання малолітніх дітей, які опинилися в складаних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав та влаштувати тимчасово в сім`ю бабусі [PERSON] (а.с.18). Актами про факт передачі дитини від 05.07.2024 року, складеними службою у справах дітей Рукшинської сільської ради Дністровського району Чернівецької області встановлено, що малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] було передано [PERSON] , [PERSON] рідним тітці та дядькові (а.с.13-15). Наказом служби у справах дітей Рукшинської сільської ради Дністровського району Чернівецької області №8 від 05.07.2024 року припинено перебування малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в сім`ї бабусі [PERSON] згідно поданої нею заяви, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я та тимчасово влаштовано з 05.07.2024 року в сім`ю рідної тітки [PERSON] , та дядька [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). З довідки-характеристики №731 виданої виконкомом Рукшинської сільської ради Дністровського району Чернівецької області 29.10.2024 року на [PERSON] , [INFO] встановлено, що [PERSON] удівець на даний час на території не проживає. За період проживання на території сільської ради зарекомендував себе з посередньої сторони. Скарг від громадян на поведінку [PERSON] в сільську раду не надходили. Спостерігався в зловживанні спиртними напоями (а.с.21). Як вбачається із акту матеріально-побутових умов проживання за №732 від 29.10.2024 року працівниками Рукшинської сільської ради при обстежені матеріально-побутових умов проживання відповідача [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] , встановлено, що останній зареєстрований, але не проживає в селі, зі слів родичів перебуває за кордоном. Житлові умов: площа житлового будинку 110 кв.м, житлова площа 80 кв.м, 3 кімнати без зручностей. За сім`єю рахується земельна ділянка 0,45 га (а.с.22). З довідок №№360,361 наданих Рукшинським ліцеєм Міносвіти вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається в 6-А класі цього ліцею, [PERSON] , [INFO] , навчається в 5-А класі цього ліцею (а.с.23,24). 10 січня 2024 року виконавчим комітетом Рукшинської сільської ради Дністровського району Чернівецької області було прийнято рішення про затвердження рішення про доцільність і можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Висновком виконавчого комітету Рукшинської сільської ради Дністровського району Чернівецької області, діючи в інтересах дітей та з метою захисту прав дітей, вирішено за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , жителя с. Рукшин Дністровського району Чернівецької області відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 25.03.2022 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з вчиненням домашнього насильства в сім`ї, а саме вчинив умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на адресу тещі [PERSON] нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, вказана сварка була у присутності малолітніх дітей (а.с. 40-41). Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 08.06.2023 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України батьківських обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яке полягало у залишенні останніх на тривалий час за місцем проживання без нагляду дорослих осіб (а.с. 44-46). Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 01.08.2023 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП у зв`язку з вчиненням повторного неналежного виховання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що виразились у тому, що [PERSON] перебував вдома з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, у будинку безлад, розкидані брудні речі, дитина в брудному мокрому одязі, у пляшці дитини прокисле молоко (а.с. 42-43). Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 20.10.2020 [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до 3-х років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України (а.с. 47-51). Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України від 27.01.2025, [PERSON] 16.07.2023 через пункт пропуску Шегині виїхав з території України (а.с. 68). З встановлених судом обставин справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу належного виконання відповідачем батьківських обов`язків. Норми права, які застосував суд та мотивована оцінка аргументів сторін. Висновки суду. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Стаття 18 цієї Конвенції наголошує, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Так, ст. 164 СК України визначено підстави для позбавлення батьківських прав батьків, якими у тому числі є ухилення від виконання батьками своїх обов`язків з виховання дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має також особа, в сім`ї якої проживає дитина. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 311/563/20, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). При винесенні рішення у справі судом враховано висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рукшинської сільської ради Дністровського району Чернівецької області про доцільність та відповідність інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей. Відповідач фактично самоусунувся від виконання свої батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своїх малолітніх дітей, не піклується про їх духовний та фізичний розвиток, зовсім не цікавиться станом дітей, не спілкується із дітьми. Як переконливий аргумент, суд приймає до уваги аморальну поведінку відповідача, яке виразилось у зловживанні спиртними напоями, неодноразове притягнення його до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дітей, які будучі малолітніми залишались самі удома, мали брудний та мокрий одяг, неналежне харчування. Крім того у присутності дітей, відповідач вчиняв психологічне насильство відносно тещі та бабусі дітей [PERSON] , за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за домашнє насильство. Зазначені дії відповідача завдавали шкоду фізичному та психічному здоров`ю дітей, несли певну загрозу життю їх життю, внаслідок чого органу опіки та піклування довелось вжити заходи реагування у вигляді відібрання дітей від батька та влаштування їх до бабусі, а у подальшому до тітки [PERSON] . Крім того, суд наголошує, що органом опіки та піклування надавались можливість відповідачу, як батьку, виправити свою поведінку з поверненням йому дітей для належного виховання, однак він ніяких висновків для себе не зробив, продовжував зловживати спиртними напоями, вчиняти аморальні дії, що змусило службу у справах дітей Рукшинської сільської ради Дністровського району Чернівецької області остаточно відібрати дітей від батька та влаштувати у сім`ю тітки [PERSON] . Суд приймає до уваги покази свідка [PERSON] про те, що після смерті матері дітей, відповідач не займався їх вихованням, забрав соціальну картку на яку отримував кошти на утримання дітей, але дітям нічого не купував, а витрачав кошти на алкогольні напої. Ці дії відповідача свідчать про не надання матеріального забезпечення дітям. Як відомості, що характеризують відповідача з негативної сторони суд приймає до уваги також факт засудження останнього за вчинення умисного злочину проти здоров`я іншої особи. В обґрунтування ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, суд також враховує той факт, що відповідач більш як вже 1,5 року не підтримує зв`язків зі своїми дітьми, оскільки згідно відомостей ДПСУ з 16.07.2023 покинув територію України. У рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти Росії» (заява № 70879/11) ЄСПЛ зазначив, що якщо батько не підтримує стосунків з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. У цій справі ЄСПЛ звернув увагу на те, що заявник міг і повинен був усвідомлювати, що таке тривале і повне розставання з його сином, зокрема, враховуючи юний вік останнього в той час, коли їх контакт припинився, може призвести лише до значного ослаблення, якщо не повного розриву, зв`язку між ними і відчуження дитини від нього (§ 52). Саме бездіяльність заявника призвела до розриву зв`язків між ним і його сином і підштовхнула результат справи проти нього. Очевидно, що позбавлення заявника батьківських прав не більше ніж анулювало юридичний зв`язок між заявником і його сином. Враховуючи відсутність будь-яких особистих відносин протягом семи років, що передували цьому рішенню, не можна сказати, що воно негативно вплинуло на ці відносини (§ 54). Існуючі сімейні зв`язки між подружжям і дітьми, про яких вони фактично піклуються, зумовлюють захист відповідно до Конвенції. Більш того, якщо минув значний проміжок часу з того моменту, як дитина жила разом зі своїми біологічними батьками, то інтерес цієї дитини в тому, щоб його de facto сімейна ситуація знову не змінилася, може домінувати над інтересами батьків, щоб їх сім`я возз`єдналася (§ 55). Суд вважає, що позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , буде відповідати інтересам останніх, оскільки вони на цей час проживають разом з позивачем - тіткою [PERSON] у м. Хотин, Дністровського району, Чернівецької області району, де [PERSON] та [PERSON] відвідують навчальний заклад. [PERSON] разом зі своїм чоловіком займаються вихованням та утриманням малолітніх дітей, переймаються станом здоров`я дітей, відвідує батьківські збори у навчальному закладі, забезпечує їх всім необхідним. Для дітей створені всі належні умови для комфортного проживання, навчання та проведення дозвілля. Отже, суд вважає, що позивач навів обґрунтовані посилання на те, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, контактів з дітьми не має і не вживав жодних заходів щодо налагодження стосунків з дітьми, не цікавиться їх станом здоров`я, не виявляє будь-якої турботи про дітей, тобто самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. З урахуванням наведених положень Конституції України, міжнародних нормативно-правових актів, чинного законодавства України та висновків Верховного Суду, які спрямовані на охорону дитинства, та встановлених у цій справі обставин, судом може розцінюватися заявлені позовні вимоги як достатню підставу для задоволення позовної вимоги про позбавлення батьківських прав. За таких обставин, суд оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду знайшли своє повне підтвердження доводи позивача про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та розвитком дітей, вже тривалий час не підтримує зв`язки з дітьми, що свідчить про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських правах. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав було сплачено судовий збір, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved