Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

В грудні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] . Спадщину після його смерті позивач прийняла своєчасно як спадкоємець за законом п`ятої черги, інші спадкоємці спадщину не прийняли. Оскільки при житті спадкодавець не отримав правовстановлюючих документів на домоволодіння, вона не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просила суд визнати за нею право власності на спадкове домоволодіння в порядку спадкування. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Ванчиковецької сільської ради звернувся до суду із заявою, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] направили на адресу суду заяви, в яких позов визнали. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що по [ADDRESS] розташовано домоволодіння, яке складається з житлового будинку літера «А» та господарських споруд, яке відповідно до договору дарування серії ВВЕ 139814 від 03 червня 2004 року належало [PERSON] Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на вказане домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 жовтня 2017 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 січня 2008 року, вбачається, що позивач являється онукою [PERSON] .. Слід зазначити що в матеріалах спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] наявний заповіт на відповідачів [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якого спадкодавець заповідає останнім в рівних частинах домоволодіння по [ADDRESS] , що є зовсім іншим майном. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до довідки № 1037 від 18 квітня 2024 року виданої Тарасовецьким старостинським округом № 3 Ванчиковецької сільської ради Чернівецького району спадщину не прийняли, хоча були зареєстровані разом із померлим в одному домоволодінні, оскільки відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України для прийняття спадщини необхідно встановити факт постійного проживання разом із спадкоємцем. Одночасно останні в своїх заявах підтвердили факт того, що хоча вони формально були зареєстровані з померлим, однак не проживали разом з ним. Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі\~№ 204/2707/19\~(провадження № 61-15380св20), державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. За таких обставин, суд погоджується із думкою позивача, що відповідачі спадщину не прийняли, а єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом є позивач. Однак, у зв`язку із смертю спадкодавця та відсутністю за ним правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. На підставі ст.ст. 16, 328, 392, 1218, 1223, 1241, 1265, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved