Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

До суду через свого представника звернувся позивач з вищевказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що 29.08.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту шляхом подачі заяви-анкети. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору банком було надано кредит. Вказував на те, що відповідачка належним чином своїх зобов`язань за договором не виконувала, у зв`язку з чим станом на 01.12.2024 року за нею рахується заборгованість в сумі 56 181,75 грн., яка складається з наступного: 31 954,95 грн.\~прострочена заборгованість по кредиту; 24 226,80 грн.\~прострочена заборгованість по процентах. На підставі вищевикладеного, посилаючись на умови договору, норми матеріального права, просив стягнути з відповідачки на користь позивача вказану заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник позивача АТ «Комерційний Банк Глобус» не з`явився, в позовній заяві, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до вимог ч.3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася судовою повісткою за останнім зареєстрованим місцем проживання, однак рекомендоване поштове відправлення повернулося за зворотною адресою до суду без вручення з відміткою поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до приписів п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, у встановлений строк відповідачем не було подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом, а також відзиву. Крім того, зі змістом процесуальних рішень у даній справі сторони могли знайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/, а також інформація щодо даної справи розміщується на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за наступною веб-адресою сторінки: https://zs.cv.court.gov.ua/sud2404/, де в розділі «Громадянам» містяться відомості щодо стадії розгляду та дати призначення судових засідань у даній справі, про що також сторонам було повідомлено в ухвалі про відкриття провадження по справі. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. У своїй постанові від 29 січня 2020 року у справі № 5015/1763/12 Верховний Суд вказав на те, що сам факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав судові повістки за належною адресою, самостійно зазначеною стороною у справі, та яка повернулася в суд у зв`язку з неотриманням адресатом, не може вважатися неналежним повідомленням сторони про час та місце судового розгляду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу. Крім того, у встановлений строк відповідачкою не було подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом, а також відзиву. Згідно\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила та не направила відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~ст. 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному,об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~ Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.\~Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 29.08.2019 року відповідачка подала позивачу заяву-анкету за № 40100993 про приєднання до Договору про надання споживчого кредиту. У заяві-анкеті зазначено власні персональні дані позичальника, погоджено умови кредитування та графік платежів: сума кредиту: 50 599,00 грн, строк кредитування: 18 місяців з 29.08.2019 по 27.02.2021, комісія за управління кредитом - 3,99 %, розмір процентної ставки річних - 0,00010%, схема повернення кредиту: ануїтет, реальна процентна ставка річних - 131,67125 %, вказана заяву була підписана відповідачкою власноруч. (а.с 11). Згідно ч.1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже,\~судом встановлено,\~що\~29.08.2019\~року\~між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 50\~599 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України,правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини. У відповідності до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так,\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього\~Кодексу\~та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору, а саме: пункту 1.1.2. Дата набрання чинності Договору визначається Заявою-Анкетою на приєднання до Положення Договору визначено таке: 1.1.3. Укладаючи цей Договір. Сторони приймають на себе всі обов?язки та набувають всіх передбачених Договором. 1.1.4. Примірник Публічної пропозиції Банку на укладення Договору (Додаток №l до Договору) на паперовому носії розміщується у доступних для Клієнта місцях надання Банком послуг, а в електронній формі розміщується на Офіційному сайті Банку. 1.1.5. Підписанням Заяви-Анкети на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору та Тарифами, по є чинними на дату укладання цього Договору. Пунктом 1.2.3. Договору. Клієнтом Позичальником погоджено, що Банк має право зупинити подальше кредитування Клієнта або вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені цим Договором. Клієнт зобов?язаний протягом 30 (тридцяти) календарних відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання зупинити подальше кредитування Клієнта та/або вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені цим Договором, а також днів, з дати надіслання Банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, інші платежі за цим Договором та штрафні санкції, а також відшкодувати збитки, завдані Банку. Сторони погоджуються, що зобов`язання Банку надати Споживчий кредит виникає виключно після звернення Клієнта щодо надання йому Споживчого кредиту та наданні Клієнтом всіх передбачених чинним законодавством документів (інформації, відомостей), в тому числі, але не виключно, для оцінки фінансового стану Клієнта та кредитоспроможності, для проведення ідентифікації/верифікації Клієнта, а також після прийняття Банком відповідного рішення і виключно у випадку, якщо надання Клієнту Споживчого кредиту не суперечить встановленим чинним законодавством, нормативно правовими актами Національного банку України. Згідно ч. 1\~ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка належним чином своїх зобов`язань за договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 01.12.2024 року за нею рахується заборгованість в сумі 56 181,75 грн., яка складається з наступного: 31 954,95 грн.\~прострочена заборгованість по кредиту; 24 226,80 грн.\~прострочена заборгованість по процентах (а.с. 23-30). Вказаний розрахунок заборгованості, проведений позивачем, відповідачем не спростовано, відповідно приймається судом до уваги. У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України\~ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вище вказана заборгованість. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 2-6\~ст. 137 ЦПК України,\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витратна правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом,та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.\~\~ Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);\~\~2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);\~\~3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;\~\~4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.\~\~ Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.\~\~ Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір\~обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими представником позивача доказами, а саме: актом прийому-передачі послуг №401000993 до договору №010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.02.2024 року, суд приходить до висновку, що розмір витрат позивача на правову допомогу у зв`язку із судовим розглядом даного спору в сумі 6000 грн. співмірний із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved