Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстровано 27.06.2012 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про що складено актовий запис №246, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження. Підставою для розірвання шлюбу позивачка зазначає ті обставини, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Також, [PERSON] стверджує, що можливості зберегти сім`ю немає, подружні відносини між ними фактично припинилися, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04.10.2024 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова. 29.10.2024 року справа надійшла на адресу Галицького районного суду м. Львова. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.10.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25.11.2024 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинено, надавши сторонам строк для примирення 3 місяці, до 25.02.2025 року. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24.03.2025 року провадження у справі відновлено. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позову. Зазначив, що він не виконував своїх сімейних обов`язків, не забезпечував сім`ю, не поважав дружину та дітей. Стверджує, що проживає окремо від сім`ї протягом 9 місяців. Вважає, що примирення не можливе категоричено. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути позовну заяву у відсутності позивачки, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке. Відповідно до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 27.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстовано шлюб, про що складено актовий запис №246 від 27.06.2012 року, що стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] , чоловіка [PERSON] /а. с. 12/. За час перебування у шлюбі в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження /а. с. 5, 6/. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сімейне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, через різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбних відносин сторони тривалий час не підтримують, проживають окремо, припинили вести спільне господарство, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливе та суперечить їх інтересам. Жодних спроб зміцнити сім`ю сторони не роблять. Шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved