Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

У лютому 2025 року представник позивача [PERSON] \~ адвокат\~С.СЛисенко звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до відповідача ТОВ "ДВК Агро" про стягнення з останнього на користь позивача 10069,30 грн, що зумовлені невиконанням відповідачем договору оренди землі б/н від 01.08.2018 щодо оренди належної відповідачеві земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5324584600:00:001:0760, з яких: 7000,00 грн заборгованість з орендної плати за 2024 рік, 69,30 пені; 3000,00 грн моральної шкоди. Також просить розірвати вказаний договір оренди землі. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач користується належною позивачеві земельною ділянкою за вказаним договором оренди землі; не сплатив орендну плату за 2024 рік; не сплачував орендну плату за 2022 і за 2023 роки; позивач змушений докладати зусиль до захисту своїх прав оскільки відповідач фактично обкрадає позивача-учасника бойових дій. Ухвалою від 17.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачеві, зокрема, у 15-денний строк скласти і подати відзив на позов; витребувано у відповідача докази сплати орендної плати. 15.02.2025, 17.02.2025 і 19.02.2025 відповідач копію ухвали суду від 17.02.2025, інформацію щодо розгляду справи, копію позовної заяви з додатками отримав в свій електронний кабінет і на свою електронну пошту, що є їх належним врученням відповідачеві (а.с.\~21, 22, 24, 26, 30, 31). Відповідач в установлений судом строк письмовий відзив на позов з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не надав. Станом на 24.03.2025 суд не отримував відзив на позов чи будь-яких заяв, клопотань тощо від відповідача. Вказані обставини не перешкоджають розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК). Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи (позовну заяву), вивчивши наявні у справі дані і докази, суд встановив таке. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 132699745 від 31.07.2018, позивач із 26.07.2018 є власником земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5324584600:00:001:0760, на території Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області (а.с. 17). Згідно договору оренди землі б/н від 01.08.2018 позивач передав вказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення в оренду відповідачеві на строк 10 років; орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 7000,00 грн в рік не пізніше 31 грудня поточного року, крім оплати орендної плати за перший рік використання; пеня 0,3 % від не сплаченої суми за кожен день прострочення (а.с.\~14-16). Отже між сторонами укладено договір оренди землі. Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України "Про оренду землі"). Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 1 Закону України "Про оренду землі"). Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч.ч. 1-3 ст. 21 Закону України "Про оренду землі"). Орендна плата справляється у грошовій формі (ч. 2 ст. 22 Закону України "Про оренду землі"). Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про оренду землі"). У разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором (ст. 36 Закону України "Про\~оренду землі"). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст.\~526 Цивільного кодексу України далі\~ЦК). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. (ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)\~доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК). Неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше\~майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК). Щодо орендної плати та пов`язаних з цим розрахунків пені За умовами вказаного договору оренди землі 7000,00 грн щорічної орендної плати має бути сплачено за 2024 рік не пізніше 31.12.2024. Позивач стверджує, що не отримав орендну плату за 2022, 2023 і за 2024 роки, але позивається лише щодо орендної плати за 2024 рік. Довод про не сплату орендної плати за 2024 рік у сумі 7000,00 грн не оспорено і не спростовано відповідачем. Також відповідачем не спростовано складений позивачем розрахунок пені за період 01.01.2025 03.02.2025 у сумі 69,30 грн. Доказів його помилковості чи невірності судові не надано. Відтак позовні\~вимоги у\~частині стягнення\~вказаних сум\~є законними\~і обґрунтованими. Суд повністю задовольняє цю частину вимог і стягує з відповідача на користь позивача і 7000,00 грн орендної плати і 69,30 грн пені. Щодо розірвання договору оренди землі. Судом встановлено, що відповідачем не сплачено позивачеві орендну плату за 2024 рік із терміном її сплати 31.12.2024 за договором оренди землі б/н від 01.08.2018. Згідно п. 36 вказаного договору дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Згідно з ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 629, ст. 651 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України від "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Згідно з абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України від "Про оренду землі" орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Ураховуючи те, що судом встановлено несплату орендної плати відповідачем-орендарем за договором оренди землі за 2024 рік, то згідно із вказаним п. 36 договору це є достатньою правовою підставою для його розірвання на вимогу позивача-орендодавця. Суд також задовольняє цю позовну вимогу повністю. Щодо моральної шкоди Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за\~наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК). Вказана підстава стягнення моральної шкоди перебуває у підрозділі 2 "Недоговірні зобов`язання" книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ч.\~1, п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.\~23 ЦК). Наразі у справі встановлено майже 3-місячну прострочку зі сплати орендної плати за 2024 рік у сумі 7000,00 грн. Вказана прострочка є неспівмірною із визначеною позивачем моральною шкодою у сумі 3000,00 грн. Відтак суд частково задовольняє позов щодо стягнення 500,00 грн моральної шкоди. Достатні правові підстави для її стягнення у сумі 3000,00\~грн відсутні. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач є ветераном-учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням серія [NUMBER] від 21.05.2019 (а.с. 13). Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - учасники бойових\~дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про\~судовий збір"). Отже позивач звільнений від сплати судового збору. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст.\~4 Закону України "Про судовий збір"). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн. Згідно п.п. 1, 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4\~розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5\~розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4\~розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже належна до сплати сума судового збору із позовної вимоги: - майнового характеру на суму 10069,30 грн від сплати якої звільнено позивача, складає 1211,20 грн ((1,0 % 10069,30 ? 3028,00 0,4); - немайнового характеру (розірвання договору оренди землі), від сплати\~якої також звільнено позивача, складає 1211,20 грн судового збору (3028,00 0,4). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК). Отже, з урахуванням часткового задоволенні позовної вимоги майнового характеру і повного задоволення позовної вимоги немайнового характеру, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог майнового характеру і повністю вимоги немайнового характеру, а всього 2121,68 грн ((1211,20 ?10069,30 (7000,00 + 69,30 + 500,00) + 1211,20)). На підставі викладеного,

Outcome: approved