Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. 07.03.2025 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. Позивач мотивував свої вимоги наступним. Між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 31.03.2024 р. укладено кредитний договір (оферти) № 31.03.2024-100002947. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі - 6000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 31.03.2024 строком на 62 дні. Відповідно до договору від 31.03.2024 та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 6000 грн. строком на 62 дні, [PERSON] 31.03.2024 отримано кредитні кошти у розмірі 6000 грн. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 31.05.2024 р. утворилась заборгованість у розмірі 15770 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 грн, по процентах в розмірі 7370 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Відповідачка не подала відзив на позов. Позивач у судове засідання не прибув, однак представник позивача направив на адресу суду клопотання, у якому просив слухати справу без участі представника позивача по наявних у справі документах. Позов підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засіданні не прибула, про місце та час слухання справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву, у якій позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що Між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 31.03.2024 р. укладено кредитний договір (оферти) № 31.03.2024-100002947. Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на рахунок відповідачки кошти у розмірі 6000 грн, а отже акцептовано умови договору. Позичальником [PERSON] під час укладення кредитного договору № 31.03.2024-100002947 пройдено ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 31.03.2024 строком на 62 дні. Відповідно до договору від 31.03.2024 та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 6000 грн строком на 62 дні, [PERSON] 31.03.2024 отримано кредитні кошти у розмірі 6000 грн. Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 31.05.2024 р. утворилась заборгованість у розмірі 15770 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 грн, по процентах в розмірі 7370 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені закономяк істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Зібрані посправі докази,оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому із відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2422,40 коп.

Outcome: approved