Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Біленьківської об`єднаної\~територіальної громади\~в особі\~Лисогірського старостинського\~округу Біленьківської\~сільської ради\~Запорізького району\~Запорізької областіпро визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадковий житловий будинок та господарські споруди. В обґрунтування позову позивач зазначила наступне. [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на: - житловий будинок та господарські споруди, розташовані в [ADDRESS] . Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину, звернувшись до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Карташової Т.М., в зв`язку з чим була відкрита спадкова справа. Після звернення до нотаріуса з`ясувалось, що на спадковий житловий будинок не були оформлені правовстановлюючі документи, тому нотаріусом було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права на спадковий житловий будинок в нотаріальному порядку позивач не має змоги, вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджено Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого 10.07.2024 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 1556. Факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] , померлою [INFO] , підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим 21.11.1991 Комунарським відділом ЗАГСу, актовий запис № 1409, Свідоцтвом про шлюб, виданим 14.12.2017 Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 06. Право власності [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , підтверджується рішенням виконавчого комітету Лисогірської сільської ради № 113 від 05.09.2000; Будівельним паспортом на забудову земельної ділянки, виділеної [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] від 20.09.1999; обліковою карткою об`єкта по господарського обліку на 2021-2025 роки. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як донька померлої. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 199/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] , з заявою до нотаріуса звернулась лише [PERSON] . Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 25.02.2025 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Карташовою Т.М., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на жилий будинок. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 встановлено що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «Про вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення правав власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства. Яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режиим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved