Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніт» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.05.2024 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №24/05/24-01, за яким відповідач отримав кредит в сумі 400\~000 грн, з умовою сплати процентів в розмірі 0,23 % від суми кредиту в день, строком кредитування в 180 днів, з 24.05.2024 року по 20.11.2024 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору позивачу у заставу був переданий легковий автомобіль Mercedes-Benz моделі GLE 53 AMG 2022 року випуску, № шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі договору застави від 24.05.2024 року, про що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна був внесений запис про обтяження №31356680. Оскільки відповідач не виконав свого обов`язку по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування ним, то станом на 20.11.2024 року утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 565\~600 грн, з яких: 400\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 165\~600 грн заборгованість за процентами. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №24/05/24-01 від 24.05.2024 року в сумі 565\~600 грн, в рахунок погашення якої звернути стягнення на предмет застави - легковий автомобіль Mercedes-Benz моделі GLE 53 AMG 2022 року випуску, № шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , шляхом його продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, з визначенням початкової ціни, не нижчої за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Позов надійшов до суду 03.12.2024 року (зданий до відділення зв`язку 25.11.2024 року). 25.12.2024 року відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача підтримав позов. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи двічі повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду двічі повернулися поштові відправлення, що вказує на відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~ Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі матеріали (копію кредитного договору №24/05/24-01 від 24.05.2024 року з додатками; копію договору застави автомобіля від 24.05.2024 року; копію платіжної інструкції від 27.05.2024 року №75; копію витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 27.05.2024 року; копію витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 21.11.2024 року; копію вимоги про дострокове повернення кредиту від 10.10.2024 року; копію опису вкладення поштового відправлення від 10.10.2024 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову В судовому засіданні встановлено, що між позивачем ТОВ «ФК «Юніт» та відповідачем [PERSON] 24.05.2024 року був укладений кредитний договір №24/05/24-01, за яким відповідач отримав кредит в сумі 400\~000 грн, з умовою сплати процентів в розмірі 0,23 % від суми кредиту в день, строком кредитування в 180 днів, з 24.05.2024 року по 20.11.2024 року. Додаток №1 до договору визначав графік платежів та передбачав сплату позичальником кредиту та процентів в сумі 565\~600 грн. Відповідно до графіку платежів, як додатку до кредитного договору, фактично позичальнику з 400\~000 грн кредиту передбачалось перерахування 384\~000 грн, 1% від суми кредиту становила одноразова комісія за обслуговування кредиту (4000 грн), 2% від суми кредиту становила одноразова комісія за надання кредиту (8000 грн) та 4000 грн становили витрати на послуги нотаріуса. Відповідно до визначеної кредитним договором процентної ставки загалом за строк кредитування в 180 днів позичальник мав сплатити 165\~600 грн процентів (400\~000 грн х 0,23% х 180 днів). В забезпечення виконання умов кредитного договору позивачу у заставу був переданий легковий автомобіль Mercedes-Benz моделі GLE 53 AMG 2022 року випуску, № шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі договору застави від 24.05.2024 року, про що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна був внесений запис про обтяження №31356680. 27.05.2024 року позивач перерахував на рахунок відповідача 384\~000 грн за кредитним договором №24/05/24-01 від 24.05.2024 року. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №24/05/24-01 від 24.05.2024 року в сумі 565\~600 грн, з яких: 400\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 165\~600 грн заборгованість за процентами. Крім того відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно з ч.1 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, а також в інших випадках, встановлених законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. За ч.1 ст. 21 Закону України «Про заставу» реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором. Згідно з ч.2-3 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Оскільки відповідач порушив умови забезпеченого обтяженням автомобіля Mercedes-Benz реєстраційний номер [NUMBER] кредитного договору, то це є підставою для звернення стягнення на вказаний предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №24/05/24-01 від 24.05.2024 року в сумі 565\~600 грн, з яких: 400\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 165\~600 грн заборгованість за процентами. Згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При цьому відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року №361/7543/17 можливе одночасне стягнення за судовим рішенням заборгованості за кредитом та звернення стягнення на заставлене майно в рахунок погашення такої заборгованості. При цьому, з метою забезпечення однозначного розуміння ухваленого рішення у резолютивній частині слід зазначати, що звернення стягнення відбувається в рахунок стягнення заборгованості за основним договором, а отже таке звернення стягнення не є додатковим стягненням, яке могло б розумітися як подвійне. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобов`язання та позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved