Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] через свого представника - адвоката Оверченко Лілію Володимирівну звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів. Позов обґрунтований тим, що 15 березня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, зареєстрований Свердлівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 1. Від спільного подружнього життя у них народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Спільне життя з Відповідачем не склалося, у зв`язку з чим рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.12.2019 року шлюб розірвано. З того часу відповідач не бачиться з дітьми та не цікавиться станом їх здоров`я, їх вихованням та духовним розвитком. Діти постійно проживають з батьком, він їх самостійно виховує та утримує. [PERSON] жодним чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі та станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Всі питання щодо виховання вирішуються [PERSON] самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на повному утриманні батька. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. На виконання вимог ч.1 ст.189 ЦПК України під час підготовчого провадження судом визначено остаточний предмет спору та характер спірних правовідносин, виклад пред`явлених позовних вимог. Ухвалою суду від 15 січня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Вказав, що після розлучення з відповідачкою припинили стосунки, вона змінила місце проживання та з дітьми перестала спілкуватися. Жодного разу не допомагала дітям та не цікавилася їх життям. Вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки відповідатиме інтересам дитини. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином. Своїм правом надати відзив на позовну заяву відповідач не скористалася та не повідомила суд про причини неявки в судове засідання. Представник служби у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області надіслав до суду клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, надав до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . Згідно ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності заперечень позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.12.2019 року, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб укладений 15 березня 2008 року, зареєстрований Свердлівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис №1. В період шлюбних відносин у позивача та відповідача народилися діти: [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.09.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №1480 та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.09.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №445. Довідкою Димерської селищної ради Вишгородского району Київської області від 17.02.2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] постійно проживає зі своєю сім`єю без реєстрації місця проживання, а саме з дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2002 року по теперішній час. Згідно висновку Служби у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради про доцільність визначення місця проживання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] , затвердженим рішенням Виконавчого комітету Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області №149 від 22 травня 2023 року, визначено місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] . Відповідно до Довідок Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області № 497, № 499, № 500 від 07.11.2023 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в період з 24.02.2022 року по 09.03.2022 року проживали на території Димерської селищної територіальної громади, а саме в [ADDRESS] на території Димерської селищної територіальної громади Вишгородського району Київської області. Територію Димерської селищної територіальної громади Вишгородського району Київської області з 24.02.2022 року по 31.03.2022 року визначено тимчасово окупованою Російською Федерацією. Відповідно до Довідок Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області № 512, № 513 від 08.11.2023 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та дійсно проживають за адресою: [ADDRESS] з серпня 2019 року без реєстрації місця проживання. Актом про спільне проживання, складеним старостою Козаровицького старостинського округу Сумєнкіною Оксаною Миколаївною від 20.11.2023 року встановлено, що в житловому будинку за адресою [ADDRESS] , який належить [PERSON] (3/4 частини будинку) проживають: [PERSON] , [INFO] - дружина, [PERSON] , [INFO] - чоловік, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сім`я потребує допомоги. Діти перебувають на утриманні батьків. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені осіб №77/20-25 виданої Димерською селищною радою Вишгородського району Київської області 27.02.2023 року, за адресою [ADDRESS] , до складу сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою, виданою Козаровицькою гімназією Димерської селищної ради від 03.12.2024 року, №156, [PERSON] 2008 року народження, навчався з 2015 року по 2024 рік у Козаровицькій гімназії Димерської селищної ради. [PERSON] не брала участі в навчально-виховному процесі її сина протягом навчання в школі. Відповідно до довідки №415 від 02.12.2024 року, виданої Димерською селищною радою Вишгородського району Київської області, [PERSON] на території Козаровицького старостинського округу Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області не проживає. Висновком служби у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Димерської селищної ради №72 від 24 лютого 2025 року вказано на доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . За змістом висновку вказано, що спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради обстежено умови проживання сім`ї [PERSON] , встановлено, що діти забезпечені всім необхідним, одягом, харчуванням, шкільним приладдям. Для виховання та розвитку дітей створено належні умови. Матір [PERSON] проживає в м.Одеса, під час спілкування зі спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї в телефонному режимі підтвердила, що не бере участі у вихованні сина і не заперечила щодо позбавлення її батьківських прав. [PERSON] написала заяву, в якій не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Служба у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських права [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Зазначила, що під час спільного проживання як одна сім`я мати часто зловживала алкогольними напоями, в сім`ї були конфлікти. Після розлучення батьків у 2019 році мати поїхала в інше місце, сказали, що вони їй не потрібні. З того часу проживають з батьком, а з 2023 року і з дружиною батька. Жодних контактів із матір`ю не підтримують, вона не цікавиться їх життям Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що тривалий час знає родину [PERSON] . Після розлучення з дружиною, [PERSON] проживає разом з дітьми. Мати дітей жодного разу не приїздила, з дітьми не контактує. Частина 8 статті 7 СК України передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. В судовому засіданні надав пояснення [PERSON] . Зазначив, що йому виповнилося 16 років, він обізнаний зі справою, яка розглядається та має змогу надати пояснення. Вказав, що два роки тому мати втекла з дому, залишила їх з батьком. Останній раз бачив матір, коли батьки розлучилися. Не має заперечення щодо позбавлення батьківських прав матері відносно нього, розуміє наслідки вчинення такої дії. Таким чином, під час розгляду справи з наданих суду доказів встановлено, що [PERSON] , [INFO] , у вихованні сина участі не приймає, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до нього, що свідчить про її ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Таку фактичну поведінку відповідача суд розцінює як втрату інтересу до дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, оскільки мати свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню, а тому позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст.180 СК України діти мають право на утримання батьками до досягнення повноліття, при цьому позбавлення батьківських прав не звільняє батьків, згідно з ч.2 ст.166 СК України, від обов`язку щодо утримання дітей. Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з тим згідно зі ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що вимога про стягнення із відповідача, позбавленої батьківських прав, аліментів на утримання сина є обґрунтованою та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. Пунктом 3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщосторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що у справі позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу перо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved