Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

у травні 2024 року [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із заявою, в якій просить визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] , встановити над нею опіку та призначити опікуном. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що його донька [PERSON] , [INFO] , має стійкий розлад психічного та інтелектуального розвитку, через що не усвідомлює значення своїх дій, не може ними керувати та потребує постійної допомоги та догляду. Вказане підтверджується: витягом з протоколу засідання психолого-педагогічної консультації № 168/1043 від 08 травня 2018 року, довідкою про потребу дитини-інваліда у домашньому догляді № 678 від 11 листопада 2020 року, виданою КП «Київський психоневрологічний диспансер № 5», психолого-педагогічною характеристикою № 976 від 01 березня 2024 року, виданою Навчально-реабілітаційним центром № 17 у м. Києві. Його донька [PERSON] зареєстрована та проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання № [NUMBER] від 19 липня 2021 року. Вказана квартира належить йому на праві власності, що підтверджується витягом № 87163586 від 16 травня 2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. За місцем проживання [PERSON] забезпечена всіма необхідними умовами та засобами для належного та комфортного життя. Встановлення опіки над донькою та призначення опікуна є необхідним з метою захисту її майнових і немайнових прав та інтересів, які вона за станом здоров`я не може самостійно здійснювати. Із самого народження [PERSON] він бере особисту участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні і на сьогоднішній день немає жодних обставин, які б перешкоджали йому здійснювати опіку над його донькою. Зокрема, стан його здоров`я та матеріально-технічного забезпечення дозволяють йому виконувати функції опікуна. Він не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває. Працевлаштований, має власне адвокатське бюро Андрія Румші. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2024 року для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Тесленко І.О. та протоколом автоматичного визначення присяжних визначено основними присяжними Білецьку О.В., Кузнєцову М. Є. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2024 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 18 вересня 2024 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 16 січня 2025 року поновлено провадження у справі, оскільки до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 1789 від 24 грудня 2024 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав та просив задовольнити, пояснення надав аналогічні викладеним у заяві. В судовому засіданні представник особи, про визнання недієздатною якої ставиться питання адвокат Твердохліб М.М. вважав заяву заявника обґрунтованою, просив задовольнити заяву та призначити опікуном [PERSON] . Заінтересована особа Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. 27 лютого 2025 року на адресу суду від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 19). Згідно із витягом з Реєстру територіальної громади № 2024/005611160 від 17 травня 2024 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до скороченого Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», виданого Департаментом інформатизації МВС України, [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 17 травня 2024 року незнятої чи непогашеної судимості не має (а.с. 18). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). На виконання ухвали суду від 18 вересня 2024 року Державна установа «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» направили суду Висновок судово-психіатричного експерта № 1789 від 24 грудня 2024 року, відносно [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Частиною 3 ст. 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про стійкий психічний розлад, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (ст. 298 ЦПК України). Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 1789 від 24 грудня 2024 року Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] , [INFO] , у теперішній час страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді: «Помірної розумової відсталості» (згідно з МКХ-10: F71); за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 232 - 236). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за станом свого здоров`я внаслідок психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. Згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст.55 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20), системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Частина 1 ст. 60 ЦК України передбачає, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ст. 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Положення ст. 63 ЦК України вказують на те, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 336/5652/18 (провадження № 61-1595св20) звернуто увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. У пункті 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, зазначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки. Опікун або піклувальник призначаються лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікуном може бути призначено не лише родича, а й осіб, які є близькими підопічному Правилами опіки та піклування не встановлено обмежень щодо кількості опікунів повнолітньої особи. Як вбачається із подання від 12 грудня 2024 року № 108-15446 Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне, у разі визнання [PERSON] недієздатною, призначити опікуном [PERSON] . Тому, подання Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про призначення заявника опікуном та вимоги заявника про призначення його опікуном над недієздатною донькою, суд також, вважає обґрунтованими. За наведених вище обставин, враховуючи зібрані докази, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. А тому необхідно визначити строк дії рішення про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] , тривалістю два роки з дня набрання рішенням суду законної сили. Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 300 ЦПК України опікун, представник органу опіки та піклування має право подати клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. На підставі викладеного,

Outcome: approved