Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

До Володимирецького районного суду звернулася [PERSON] з позовом до Рафалівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько її чоловіка - [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, що складається, зокрема, з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] . До правовідносин по спадкуванню його майна застосовуються положення Цивільного кодексу 1963 року. Так, згідно із ч.2 статті 524 ЦК 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкодавець заповіту не залишав. Після смерті [PERSON] в спадщину фактично вступив його син (чоловік позивачки) [PERSON] , а саме проводив ремонт будинку [ADDRESS] та садив огород. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, який фактично вступив в володіння спадковим майном та був єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а саме фактично вступив у володіння спадковим майном, але не оформив її. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] . До спадкування майна після чоловіка [PERSON] застосовуються положення ЦК 2004 року. На випадок своєї смерті чоловік заповіту не залишав, отже спадкування має здійснюватися на підставі закону. Після смерті [PERSON] , позивачка спадщину прийняла, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] що фактично успадкував її чоловік [PERSON] через нотаріальну контору, оскільки у неї відсутні належні документи, що посвідчують право власності на вищезазначене нерухоме майно. Вказаний позов надійшов до суду 21 січня 2025 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 28 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 27 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. (Ухвала Володимирецького районного суду Рівненської області від 27.02.2025) Відзив не подано, клопотань не заявлено. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Від Рафалівської селищної ради Рівненської області надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Великожолудською сільською радою Володимирецького району Рівненської області 23.12.1998. Згідно Виписки з погосподарської книги №965, виданої виконавчим комітетом Великожолудської сільської ради Володимирецького району Рівненської області 21.09.2010 та технічним паспортом №1016, виготовлений 05.11.2024, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , належав спадкодавцю [PERSON] . Про те, що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим 04.09.1963, де батьком зазначений - [PERSON] . Згідно довідки №1200 від 07.08.2024, виданої Рафалівською селищною радорю Вараського району Рівненської області, [PERSON] на час смерті проживав одиноко. Відповідно інформаційної довідки Володимирецької державної нотаріальної контори №79465085 від 09.12.2024, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Згідно ч.2 статті 524 ЦК 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. [PERSON] заповіту не залишав. Згідно із статтею 529 Цивільного кодексу України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. У відповідності до статті 548 ЦК 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки №1519 від 02.12.2024, виданої Рафалівською селищною радою Вараського району Рівненської області, після смерті [PERSON] в спадщину фактично вступив його син [PERSON] , а саме: проводив ремонт будинку [ADDRESS] та садив огород. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] . Факт державної реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] . Згідно довідки про коло спадкоємців № 7/01-16 від 14.01.2025, виданиї завідувачем Вараської державної нотаріальної контори Рівненської області, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу, до кола спадкоємців входить - [PERSON] . Відповідно до роз`яснення, виданого державним нотаріусом Вараської державної нотаріальної контори Рівненської області №8/01-16 від 14.01.2025, [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , що фактично успадкував її чоловік [PERSON] через нотаріальну контору, оскільки у неї відсутні належні документи, що посвідчують право власності на вищезазначене нерухоме майно. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як зазначено в статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з тим, відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Крім того, у цьому пункті зазначено, що якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Отже, способом захисту прав та інтересів позивача у даному випадку є визнання за ним права власності на спірне нерухоме майно. З урахуванням\~викладеного,\~суд на підставі досліджених доказів приходить до висновку, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , який фактично вступив у спадщину після смерті свого батька [PERSON] , однак належним чином її не оформив, а тому позов [PERSON] до Рафалівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved