Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

28 січня 2022 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник КП «ХТМ» з позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 67 440,77 грн., інфляційні витрати в сумі 3 004,06 грн., 3% річних у сумі 1 226,47 грн. та стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що КП «ХТМ» надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. Відповідачі, у свою чергу, не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за ними виникла заборгованість за період з 01.04.2012 року по 31.12.2021 року у сумі 67 440,77 грн. Також з посиланням на ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховані до стягнення з відповідачів інфляційні витрати в сумі 3 004,06 грн., а також 3% річних у сумі 1 226,47 грн. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2022 року Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] задоволено. Стягнуто солідарно із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.04.2012 року по 31.12.2021 року у сумі 67 440 (шістдесят сім тисяч чотириста сорок) гривень 77 копійок. Стягнуто солідарно із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» інфляційні витрати в сумі 3 004 (три тисячі чотири) гривні 06 копійок та 3% річних у сумі 1 226 (одна тисяча двісті двадцять шість) гривень 47 копійок. Стягнуто із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі по 827 (вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок з кожного окремо. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 лютого 2025 року заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2022 року у цивільній справі № 639/373/22 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2022 року у цивільній справі № 639/373/22 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання скасовано. Цивільну справу № 639/373/22 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання призначено до розгляду в судове засідання. 24 березня 2025 року від відповідачів надійшла заява про застосування строків позовної давності, а саме: за послуги з теплопостачання розмір заборгованості з 01.04.2017 по 31.12.2021 складає 40 787,04 грн., за гарячу воду 4 184,18 грн. Ця заборгованість позивачами визнається. Представник позивача Суржан Р.Д., який діє на підставі довіренності ві 05.09.2023, в судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги з урахуванням розміру заборгованості, визначеного відповідачами у заяві про застосування строків позовної давності підтримав. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з?явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила застосувати строк позовної давності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з?явились, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез?явившихся відповідачів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . За даним особовим рахунком наявна заборгованість по сплаті за послуги теплопостачання за період з 01.04.2012 по 31.12.2021 у сумі 67 440,77 грн. (а.с. 5-6). Довідками, що містяться в матеріалах справи, підтверджено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровано місце проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 4, 13-15). Отже відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання, однак мають заборгованість з оплати послуг теплопостачання, що не спростовано відповідачами в судовому засіданні. Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Також згідно зі ст. 67 ЖК УРСР\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 68 ЖК УРСР закріплено, що\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.\~Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також згідно з попередньою редакцією закону і п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, який введено в дію з 01.05.2019 року передбачено, що індивідуальний споживач зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Такий порядок надання послуг з опалення та гарячого водопостачання також передбачений «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року №630. Згідно з п. 18 вищевказаних правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Однак відповідачі, отримуючи надані їм послуги з теплопостачання, вказані послуги своєчасно не оплачують, у зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість за дані послуги за період з 01.04.2012 по 31.12.2021 у сумі 67 440,77 грн. Позивач також просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 3 004,06 грн. та 3 % річних у сумі 1 226,47 грн., що підтверджується розрахунком індексації по заборгованості за надані послуги. (а.с. 7). Таким чином, заборгованість по сплаті за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2012 по 31.12.2021 у сумі 67 440,77\~грн., індекс інфляції за час прострочення у розмірі 3 004,06 грн. та 3 % річних у сумі 1 226,47 грн., Так, від відповідачів надійшла заява про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу. Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України). В свою чергу від позивача надійшла заява, згідно якої він просив у разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк застосувати лише до 02.04.2017, оскільки під час дії карантину та воєнного стану в Україні продовжуються строки визначені ст. 257 ЦПК України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням\~постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"\~у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від\~27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений\~Закон України від 30.03.2020 №540-IX\~набрав чинності 02.04.2020. З огляду на викладене, на час дії встановленого карантину, строк позовної давності, встановлений\~ст.257 ЦК України, не спливає та на момент звернення позивача з позовом, в разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк має бути застосований лише до 02.04.2017, оскільки\~Закон №540-IХ від 30.03.2020\~набув чинності 02.04.2020. Отже, у даних спірних правовідносинах позовна давність щодо вимог про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 02.04.2017 по 23.02.2022, в силу пунктів 12,19\~Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~на момент подання позову не спливла. Трирічний строк позовної давності до позовних вимог за період з 01.04.2012 по 01.04.2017 сплив, та у задоволенні таких вимог слід відмовити. Правова позиція щодо застосування\~статті 257 ЦК України\~та пункту 12\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 903/323/20, від 31.05.2022 у справі № 926/1812/21, від 22.06.2022 у справі № 916/1157/21. З огляду на викладене, за заявою відповідачів суд застосовує позовну давність до цих спірних правовідносин, та з урахуванням приписів пунктів 12,19\~Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, стягує з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги теплопостачання за період з 02 квітня 2017 року по 31 грудня 2021 року у розмірі 44 971,22 грн. Позивач також просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 3 004,06 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 1 226,47 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. (а.с. 7). \~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання за період з 02.04.2017 по 31.12.2021 у сумі 44 971,22 грн., інфляційних втрат у розмірі 3 004,06 грн. та 3 % річних у розмірі 1 226,47 за період з 01.01.2019 по 31.12.2021, а всього 49 201,75 грн. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківські теплові мережі» підлягає частковому задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову 71 671,30 грн. = 100%, сума задоволених позовних вимог 49 201,75 грн. = 68,6 %; сума судового збору, яка була сплачена позивачем 2 481,00 грн. = 100, 00%, сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідача складає 73,5 % = 1 701,97 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial