Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання спільної дитини, яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 03 жовтня 2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач з сином проживає окремо від відповідача. Разом з тим, позивачка звертає увагу суду на те, що зверталася до відповідача з проханням матеріально підтримувати сина, сплачувати аліменти на його утримання, але сторони не дійшли згоди між собою. Оскільки відповідач є здоровим та працездатним, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини. Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 03 грудня 2024 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Від відповідача 06 березня 2025 року до суду надійшла заява, в якій відповідач позовні вимоги позивача підтримує та просить задовольнити. Разом з тим зазначив, що відзив на позовну заяву подавати не буде. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 03 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області зареєстрований шлюб, актовий запис № 164 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». Зі змісту свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 02 травня 2020 року виконавчим комітетом Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Позивач із сином [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (Витяг з реєстру територіальної громади, виданий Макарівською селищною радою від 21 жовтня 2024 року № 202). Макарівський районний суд Київської області рішенням від 19 грудня 2024 року розірвав шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 Сімейного Кодексу України). За приписами статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Ураховуючи, що відповідача не заперечував проти позовних вимог позивача та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved