Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 червня 2020 року Володимирецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Львів), про що зроблено відповідний актовий запис № 29. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач та відповідач з 13 червня 2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народились діти: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не складається у зв`язку із різними характерами, різними поглядами на сімейне життя, різним баченням майбутнього, відсутністю спільних інтересів, вподобань. Шлюб сторін став формальним, у позивача та відповідача кардинально різні погляди на те, як має виглядати сімейне життя і які взаємні права та обов`язки мають бути у них, як в подружжя. Відносини між сторонами перебувають на тій стадії, коли збереження сім`ї є неможливим та непотрібним. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та інтересам спільних із відповідачем дітей. Ухвалою суду від 28 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21 березня 2025 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у заяві вказано, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій вказав, що позовні вимоги визнає, шлюб між ним та [PERSON] просить розірвати, розгляд справи просить провести за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне. 13 червня 2020 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрували шлюб, про що Володимирецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) зроблено відповідний актовий запис №29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 13 червня 2020 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Матеріали справи не містять доказів наявності спору між сторонами щодо визначення місця проживання дітей та з приводу поділу спільного майна. У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у заяві вказала, що після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст.114 СК України). Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Оскільки в даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved