Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

26 квітня 2023 року позивач Комунальне підприємство «Івано-Франківськводоекотехпром» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення та плати за абонентське обслуговування у загальному розмірі 11 137,68 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що надає житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , нараховуючи плату за надані послуги за встановленими тарифами. Однак відповідач несвоєчасно та не у повному обсязі оплачує вартість наданих позивачем послуг, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01 квітня 2020 року по 31 березня 2023 року станом на 01 квітня 2023 року у загальному розмірі 11 137,68 грн, що складається з заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 5 005,56 грн, заборгованості за послуги водовідведення у розмірі 5889,48 грн та плати за абонентське обслуговування у розмірі 242,64 грн. За таких обставин позивач просить поновити термін позовної давності в період до 01 квітня 2020 року та стягнути з відповідача заборгованість за послуги централізованого водопостачання і водовідведення та плати за абонентське обслуговування у розмірі 11 137,68 грн, а також судові витрати по справі, що складаються з судового збору у розмірі 2684,00 грн (а.с. 1-5). На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 квітня 2023 року, дану справу передано для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 16). Ухвалою суду від 28 квітня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 17-18). Ухвалою суду від 26 червня 2023 року постановлено провести заочний розгляд справи за позовом Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення та плати за абонентське обслуговування (а.с. 34). Рішенням від 26 червня 2023 року задоволено у повному обсязі позовні вимоги Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення та плати за абонентське обслуговування. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання і водовідведення та плати за абонентське обслуговування у розмірі 11137,68 грн (одинадцять тисяч сто тридцять сім гривень шістдесят вісім копійок) та судовий збір у розмірі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок) (а.с. 35-42). 11 жовтня 2023 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 червня 2023 року (а.с. 51-54). Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11 жовтня 2023 року визначено головуючого суддю Мелещенко Л.В. для розгляду заяви про перегляд заочного рішення (а.с. 68). Ухвалою суду від 12 жовтня 2023 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення (а.с. 69). Ухвалою суду від 26 жовтня 2023 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення. Скасовано заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 червня 2023 року в цивільній справі №344/7244/23 за позовом Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення та плати за абонентське обслуговування. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 85-87). Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08 листопада 2023 року, дану цивільну справу передано для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 89). 27 листопада 2023 року до суду відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву, в якій відповідач не визнає позов. У відзиві відповідач пояснює, що право власності на 1/4 частину будинковолодіння зареєстровано за відповідачем лише 31 травня 2019 року, відтак до того моменту остання не була власником нерухомого майна, з чим закон пов`язує можливість укладення відповідного договору. У якості доказу укладення між відповідачем та позивачем договору позивач посилається на Типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, опублікований ним на його офіційному сайті. Відповідач вважає, що такий доказ не є належним та допустимим доказом надання послуг. Так, на офіційному сайті позивача опубліковано Типовий договір, редакція якого повністю відповідає редакції договору, долученого до позовної заяви. Позивач не надав жодного доказу часу опублікування Типового договору на сайті \~ \~ \~ \~Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» www.vodokanal.if.ua, а відтак і дати набрання чинності Типовим договором. Типовий договір датовано 01 березня 2022 року. Водночас, як вбачається з розрахунку заборгованості, вона виникла ще до 01 березня 2022 року, тобто до дати, що міститься в Типовому договорі. Водночас позивач не довів належними та допустимими доказами дату набрання чинності цим договором, що в чергове вказує на безпідставність заявлених вимог про стягнення заборгованості. Як вбачається з пункту 5 Типового договору, фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг. Позивачем не надано суду жодного доказу про вчинення відповідачем будь-якої дії, яка свідчить про її згоду на укладення договору з позивачем. Також відсутній і факт отримання послуги водопостачання та водовідведення за адресою місця постійної реєстрації відповідача, оскільки з 28 жовтня 2012 року відповідач [PERSON] проживає за іншою адресою, в іншому населеному пункті, а саме в с. Вовчинець Івано-Франківського району. Крім того, відповідачем долучена до матеріалів справи довідка щодо споживання електричної енергії за період з 2015 року, з якої вбачається, що по [ADDRESS] весь цей час ніхто не проживав. Доказом цього факту також є отримання відповідачем послуг з вивезення сміття, інтернету та кабельного телебачення, поштової кореспонденції в с. Вовчинець. Договір на вивезення сміття був укладений лише у 2021 році, оскільки до моменту утворення Івано-Франківської ОТГ вивіз сміття на території с. Вовчинець здійснювався за кошти Вовчинецької сільської ради. Відповідач [PERSON] не проживала по [ADDRESS] в період, за який позивач здійснив нарахування заборгованості, відповідно, послуги з водопостачання відповідачем не споживались і обов`язку по їх сплаті у останньої не виникло. Позивач у позовній заяві вказує, що заборгованість, що є предметом спору, виникла в період з 01 квітня 2020 року по 31 березня 2023 року. Проте така позиція позивача суперечить дійсним обставинам справи. Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 01 квітня 2020 року у відповідача нібито існувала заборгованість за послуги водовідведення та водопостачання. Надалі в розрахунку заборгованості до цього боргу позивач щомісяця додає заборгованість, яку в подальшому просить стягнути. Отже, предметом спору є заборгованість, яка виникла ще до 01 квітня 2020 року, та позивач просить суд не застосовувати строк позовної давності до таких вимог. Відповідач вважає, що стягнення позивачем заборгованості за період, зазначений в позові, є неправомірним. Також у проведеному позивачем розрахунку зазначено незрозумілі тарифи за послуги водопостачання та водовідведення і розміри їх споживання. Позивачем не долучено доказів, на підставі яких здійснено поданий розрахунок, відтак зазначений розмір заборгованості є надуманим та не доведений жодними належними та допустимими доказами. Крім того, позивачем не надано жодного розрахунку обсягу спожитих послуг з водопостачання та водовідведення відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. За таких обставин відповідач просить застосувати позовну давність до вимог про стягнення заборгованості та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с 90-95). 15 січня 2024 року позивачем була надана відповідь на відзив, в якій підтримує позов та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 114-118). 28 лютого 2024 року відповідачем надані до суду додаткові пояснення у справі, в яких просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 141-145). Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважаючи вимоги безпідставними та необґрунтованими, пояснила, що не проживає за адресою, за якою стягується заборгованість та за якою вона зареєстрована, з 2012 року живе у садовому будинку у с. Вовчинець, але зареєструвати своє місце проживання там не має можливості, оскільки у судових будинках не провадиться реєстрація місця проживання, тому не користується послугами водопостачання та водовідведення, просила застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно розрахунку заборгованості та розрахунку нарахувань та оплат, за період з 01 квітня 2020 року по 31 березня 2023 року станом на 01 квітня 2023 року за адресою: [ADDRESS] заборгованість за послуги централізованого водопостачання і водовідведення та плата за абонентське обслуговування становить у загальному розмірі 11137,68 грн, що складається з заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 5005,56 грн, заборгованості за послуги водовідведення у розмірі 5889,48 грн та плати за абонентське обслуговування у розмірі 242,64 грн (а.с. 6-7, 119-120, 155-159). 01 березня 2022 року Комунальним підприємством «Івано-Франківськводоекотехпром», що діє на підставі статуту, Виконавцем, розміщено на офіційному сайті Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» www.vodokanal.if.ua Типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення індивідуальному споживачу, відповідно до пункту 6 якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачу послуги відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, в строки і на умовах, визначених цим договором (а.с.8-14). Згідно довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м. Івано-Франківська Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради інформації від 16 травня 2023 року та відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Івано-Франківській області від 19 травня 2023 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24-25). 09 червня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «Автотранспортне підприємство 0928», Виконавцем, та [PERSON] , Споживачем, укладений договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 56-58). Згідно довідки старости Вовчинецького старостинського округу від 09 жовтня 2023 року № 63-у, [PERSON] дійсно фактично проживає без реєстрації з 28 жовтня 2012 року по даний час у с. Вовчинець у садівничому товаристві «Агрохімік» (а.с. 59, 99). Як зазначено у довідці Садового товариства «Агрохімік» від 05 жовтня 2023 року № 3, [PERSON] проживає у садовому будинку, що знаходиться в садово-огородньому товаристві «Агрохімік» з 28 жовтня 2012 року по даний час (а.с.60, 106). Відповідно до довідки про обсяги розподіленої електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , за період з 15 грудня 2015 року по 22 вересня 2023 року спожито 67 кубів електричної енергії (а.с.65-66, 98, 104). Відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , розмір частки 26/100, на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2004 року, що набрало законної сили 18 січня 2005 року (а.с. 73-78, 100-101). [PERSON] є власником садового будинку, що знаходиться в садівничому товаристві «Агрохімік», [ADDRESS] (а.с.96-97). На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку відповідачу належить земельна ділянка № [NUMBER] в садівничому товаристві «Агрохімік», с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради (а.с. 102, 105). За адресою: м. Івано-Франківськ, с. Вовчинець, 264 відповідачем здійснювалася оплата за інтернет (а.с. 103). Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області № 113 від 23 лютого 2017 року затверджені нормативи питного водопостачання для населення (а.с. 160-162). На офіційному сайті Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» 01 березня 2022 року розмішено повідомлення про публічну пропозицію (оферту) Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» та укладення типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (а.с. 163-164). Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частина третя статті 815 Цивільного кодексу України встановлює, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. У силу дії пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Як зазначено у пункті 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У\~частині першій статті 526 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша\~статті 527 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено статтями 67, 68 Житлового кодексу України, оплата за комунальні послуги стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі частини першої статті 64 Житлового кодексу України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов`язаннях, що випливає з договору житлового наймання. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає висновку Верховного Суду України, висловленому у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року по справі №\~\~712/8916/17. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідач, надаючи пояснення у судовому засіданні, заперечувала щодо стягнення заборгованості з неї, оскільки вона за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає з 2012 року. Також фактичне місце проживання відповідача у садовому будинку у с.Вовчинець у садівничому товаристві «Агрохімік» підтверджується довідками старости Вовчинецького старостинського округу від 09 жовтня 2023 року № 63-у та Садового товариства «Агрохімік» від 05 жовтня 2023 року № 3. Крім того, за адресою: [ADDRESS] , за період з 15 грудня 2015 року по 22 вересня 2023 року спожито було 67 кубів електричної енергії, що також свідчить про те, що у даному будинку у період, за який стягується заборгованість, відповідач фактично не проживала. Таким чином, відповідач фактично не проживає за адресою, за якою стягується заборгованість. Згідно наведених вище норм чинного законодавства, споживачі зобов`язані оплатити послуги централізованого водопостачання та водовідведення, якщо вони фактично користувалися ними. Доказів про користування відповідачем [PERSON] комунальними послугами за адресою: [ADDRESS] , позивачем до суду не надано. Отже, відповідач, будучи співвласником нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , не отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб і, відповідно, не є індивідуальним споживачем за вказаною адресою, позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка суддею не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Виходячи з вимог\~статті 261 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, провадження № 14-96цс18). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави. За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з підстав його недоведеності. Тому посилання відповідача на застосування строку позовної давності суд вважає такими, що не мають правового значення, оскільки підставою відмови у позові є його недоведеність, а не пропуск позовної давності. Відповідно до вимог частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Оскільки в задоволенні позовних вимог\~Комунальному підприємству «Івано-Франківськводоекотехпром» відмовлено, суд не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених позивачем судових витрат в порядку\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного, відповідно до статей 526, 527, 530, 610-612, 629, 815 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed