Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

До Чугуївського міського суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 01 березня 2024 року, актовий запис № 297. Від даного шлюбу дітей не має. Позивач вказує, що шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу неможливе. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] адвокат Сербінов О.С., надав заяву в якій просив розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 01 березня 2024 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб, про що Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), складено відповідний актовий запис № 297, на підтвердження чого надана копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] . Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Під час судового розгляду встановлено, що спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. На думку позивача збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим. Відповідач визнав позов, не заперечує проти розірвання шлюбу. Тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. Суд з`ясував причини розірвання шлюбу, дослідив матеріали справи, і вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що в даному випадку позов задоволено повністю, судовий збір у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути зі сторони відповідача на користь позивача. Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем при пред`явлені позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі.

Outcome: approved