Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.12.2022 року він надав відповідачу у борг грошові кошти в сумі 27100 гривень, які останній зобов`язався повернути в строк до 01 липня 2023 року, однак свої зобов`язання [PERSON] не виконав та отримані кошти не повернув, у зв`язку з чим [PERSON] звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму борга. Ухвалою від 14.06.2024 було відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надавши оригінал розписки про отримання [PERSON] грошових коштів. Відповідач будучі, належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлень, у судове засідання не з`явився, правом подачі відзиву, заперечень чи своїх докази на спростування позовних вимог не скористався. Зважаючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явився, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст.81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 12 грудня 2022 року позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 27100 гривень, які останній зобов`язувався повернути в строк до 01 липня 2023 року. Підтвердженням укладення між позикодавцем [PERSON] та позичальником [PERSON] договору позики, а також отримання ним грошових коштів є письмова розписка, власноруч написана та підписана [PERSON] , оригінал якої було надіслано до суду для долучення до матеріалів справи. Відповідно розписки [PERSON] зобов`язався повернути кошти до 01.07.2023, однак станом на дату розгляду справи, суму боргу не повернув, про що свідчить оригінал розписки, наявний у позикодавця, що також не було спростовано відповідачем в ході розгляду справи. Факт передачі та отримання грошових коштів підтверджується оригіналом розписки, згідно якої [PERSON] власноруч засвідчив про те, що зазначив, що взяв у [PERSON] грошові кошти у розмірі 27100 гривень у присутності свідка [PERSON] . Відтак грошове зобов`язання відповідача перед позивачем вбачається з розписки, яка підписана відповідачем, що відповідає вимогам простої письмової форми, якою оформлена укладена між сторонами угода згідно ст.\~207\~і ч. 2 ст.\~1047 ЦК України. Згідно ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). Згідно ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до\~ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22.08.2019 року по справі № 369/3340/16-ц, провадження № 61-7418св18, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки. У постанові Верховного Суду від 18.07.2018 року у справі №143/280/17, провадження №61-33033св18, додатково звернуто увагу судів на те, що поясненнями сторони та показаннями свідка не може доводитися факт виконання зобов`язання за договором позики. Наявність у позивача боргового документа - розписки відповідача свідчить про невиконання ним взятих на себе зобов`язань. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргової розписки в позивача підтверджує наявність боргу (постанова Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі № 483/1953/16-ц, провадження №61-33891св18). Відтак, у справі встановлено, що відповідач договірні зобов`язання не виконав, а тому за вимогою позивача, суд вважає необхідним стягнути на його користь суму неповернутих грошових коштів переданих за договором позики, тобто 27100 гривень, що відповідатиме вимогам\~статті 1046 ЦК України\~і\~статті 533 ЦК України. Відповідачем не надано суду доказів того, що договір позики, який укладено між сторонами є нечинними, його дійсність не спростована. Позову про визнання правочину недійсним (удаваним) відповідач не подавав, відповідних судових рішень щодо встановлення таких обставин суду не надано. З огляду на положення цивільного законодавства даний правочин є укладеним, нікчемним законом не визнаний. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Доказів виконання зобов`язання відповідача перед позивачем матеріали справи не містять, наявність у позивача боргового документа - розписки відповідача свідчить про невиконання ним взятих на себе зобов`язань, відтак, пред`явлений позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає до стягнення судовий збір. Про наявність інших судових витрат, зокрема на правову допомогу, у позовній заяві не зазначалося.

Outcome: approved