Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просила встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серія ХР 25-00-36368 від 16.01.1998 року про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0676 га., розташовану в [ADDRESS] . В обгрунтування заяви заявниця вказує, що вона 23.12.1983 року уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 23.12.1983 року, виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану. [INFO] помер батько її чоловіка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 09.06.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Її чоловік [PERSON] разом зі своїм братом [PERSON] прийняв спадщину від свого батька [PERSON] за заповітом, отримав у спадщину садовий будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 12.06.2006 року, виданого Виконавчим комітотом Пісочинської селищної ради [PERSON] та державним актом на землю серія ХР 25-00-36368 від 16.01.1998 року. [INFO] чоловік заявника [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 15.02.2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Заявниця [PERSON] прийняла у спадщину після смерті чоловіка [PERSON] садовий будинок [ADDRESS] разом з земельною ділянкою, на якій він розташований, в садовому товаристві «Сахарник» в с. Рай-Оленівка на території Пісочинської селіщної Ради Харківського району Харківської області. Вона отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на садовий будинок [ADDRESS] , але у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку кадастровий номер 632.5157900:03:010:0132, їй було відмовлено з тих підстав, що призвіще, зазначене у Державному акті про право власності на земельну ділянку записано як [PERSON] , а не [PERSON] . Разом з тим, згідно рішення виконавчого комітету Пісочинської селищної ради народних депутатів Харківського району №647 від 09.12.1997 року «Про передачу земельних ділянок (членам садівничого кооперативу «Сахарник») у приватну власність» (п.11) [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку № [NUMBER] у садовому кооперативі «Сахарник». Окрім того, вірне призвіще [PERSON] саме як « [PERSON] » підтверджується копіями паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, пенсійного посвідчення, заповіту, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, технічного паспорту на будинок, довідки садового товариства «Сахарник» про постійне проживання [PERSON] , витягу з земельного кадастру про присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру, свідоцтва про смерть. Заявниця та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі та проти задоволення заяви не заперечували. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справичи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі\~ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON] 23.12.1983 року уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 23.12.1983 року, виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану. [INFO] помер батько чоловіка заявника [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 09.06.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Чоловік заявника - [PERSON] разом зі своїм братом [PERSON] прийняв спадщину від свого батька [PERSON] за заповітом, отримав у спадщину садовий будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 12.06.2006 року, виданого Виконавчим комітотом Пісочинської селищної ради [PERSON] та державним актом на землю серія ХР 25-00-36368 від 16.01.1998 року. [INFO] чоловік заявника [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 15.02.2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Заявниця [PERSON] прийняла у спадщину після смерті чоловіка [PERSON] садовий будинок [ADDRESS] разом з земельною ділянкою, на якій він розташований, в садовому товаристві «Сахарник» в с. Рай-Оленівка на території Пісочинської селіщної Ради Харківського району Харківської області. [PERSON] отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на садовий будинок [ADDRESS] , але у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку кадастровий номер 632.5157900:03:010:0132, їй було відмовлено з тих підстав, що призвіще, зазначене у Державному акті про право власності на земельну ділянку записано як [PERSON] , а не [PERSON] . Згідно рішення виконавчого комітету Пісочинської селищної ради народних депутатів Харківського району №647 від 09.12.1997 року «Про передачу земельних ділянок (членам садівничого кооперативу «Сахарник») у приватну власність» (п.11) [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку № [NUMBER] у садовому кооперативі «Сахарник». Окрім того, вірне призвіще [PERSON] саме як « [PERSON] » підтверджується копіями паспорту померлого, довідки про присвоєння йому ідентифікаційного номеру, пенсійного посвідчення, заповіту, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, технічного паспорту на будинок, довідки садового товариства «Сахарник» про постійне проживання [PERSON] , витягу з земельного кадастру про присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру, свідоцтва про смерть [PERSON] . Пунктом 5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт 6). Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові якої, що зазначені в документі - не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Згідно роз`яснень п.7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до роз`яснення п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що встановлення факту належності зазначеного в заяві правовстановлюючого документу заявника має юридичне значення, оскільки від даного факту залежить оформлення особистих, майнових прав. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за можливе встановити факт, належності правовстановлюючого документа заявнику. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved