Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на момент смерті був чоловіком [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Зазначає, що він є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , після смерті особи заявник прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Додає, що оскільки після смерті чоловіка [PERSON] - [PERSON] , залишилось неуспадкованим право на земельну частку (пай), необхіність вирішення питання про встановлення факту перебування осіб у шлюбі пов`язується з потребою підтвердження фактичного вступу в управління спадковим майном особою, віднесеної до черги спадкоємців, тобто дружиною померлого. Відповідна обставина впливатиме на визначення обсягу спадкової маси, право на отримання якої, за твердженням заявника, є утрудненим в порядку реалізації спадкування у зв`язку з неможливістю підтвердити перебування у шлюбі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] за відсутності збережного актового запису. Судом встановлено наступні обставини. Згідно заповіту [PERSON] , посвідченого секретарем Бобрицької сільської ради Ємільчинського району Житомирської області 23.03.2001 року, зроблено розпорядження: належний будинок на правах особистої власності, всі прибудови, які знаходяться біля будинку, все майно, яке буде належати, земельну ділянку та все те, що буде належати на день смерті особи заповідано онуку [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Приватним нотаріусом Новоград-Волинського району нотаріального округу Житомирської області Петрук С.П. 13.07.2021 року на ім`я заявника [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадщину, що складається з права на земельну частку (пай) на землю, яка перебуває у колективній власності приватно-колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва розміром 5,75 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (Сертифікат на право на земельну частку пай) серія ЖТ № 0249434. Судом встановлено, що на ім`я [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0249433 з посвідченням права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності приватно-колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва розміром 5,75 га. [PERSON] помер [INFO] . З дослідженої судом довідки Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області Усолівського старостинського округу від 28.03.2024 року слідує, що згідно погосподарської книги № 2 особовий рахунок № [NUMBER] , - [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: село Бобриця Ємільчинського району Житомирської області. Разом з ним за вище вказаною адресою на день смерті постійно проживала його дружина [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . За результатом звернення [PERSON] до приватного нотаріуса Новоград-Волинського району нотаріального округу Житомирської області Петрук С.П. із запитом на видачу свідоцтва про право на земельну ділянку, що належала [PERSON] , постановою нотаріуса від 13.12.2024 року у вчиненні відповідної нотаріальної дії відмовлено у зв`язку з відсутністю у переліку поданих документів свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до повідомлення Ємільчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.09.2024 року актовий запис про шлюбу [PERSON] та [PERSON] відсутній. Згідно з відомостями даного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, отриманими судом за наслідком про витребування доказів, актовий запис про розірвання шлюбу між відповідними особами також є відсутнім. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (чинног на час смерті [PERSON] ) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. За змістом ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У відповідності до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Отже, суд погоджується з доводами заявника щодо існування взаємного зв`язку між здатністю особи до реалізації спадкових прав та обставинами перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі як факту, що покликає наслідкове значення від первісно породженого права на майно в порядку черговості закликання до спадщини - дружини померлого, до трансформованого в обсяг прав спадкоємця після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надаючи оцінку дослідженим доказам в їх окремому та взаємному сукупному значенні, приймаючи до уваги інформацію про народження у батьків [PERSON] та [PERSON] дітей, відомості про спільне проживання осіб за однією адресою, дані щодо набуття права на майно (на право на земельну частку (пай)) на підставі одного й того ж рішення районної державної адміністрації, суд приходить до висновку про підтвердження факту перебування осіб у шлюбі на день смерті [PERSON] . Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, оскільки право заявника на здійснення спадкування є порушеним, при цьому, позасудовий захист унеможливлено, суд вважає необхідним задовольнити заяву.

Outcome: approved