Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом за результатом якого просила: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстровано 05.08.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, за актовим записом № 922; після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище [PERSON] ; в порядку поділа майна подружжя визнати за нею право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 82,4 кв. м, житловою площею 52,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 265029581100; нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 4,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2650297151100; в порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на: квартиру за адресою: [ADDRESS] , житлова площа 12,8 кв. м, загальна площа 38,4 кв.м; легковий автомобіль Hyunday i30, 2012 року виготовлення, державний номер [NUMBER] , VIN номер: [NUMBER] . Заявлені позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 05.08.2011, між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем у позивачки не склалося, подальше спільне проживання і збереження шлюбу вважає неможливим, часу на примирення не потребує. Шлюбні відносини та спільне ведення господарства припинене з 14.12.2022. Дитина проживає разом з позивачкою та спору щодо місця проживання дитини у сторін не має. Позивачка зазначає, що під час шлюбу було набуто майно, а саме: квартира за адресою [ADDRESS] , квартира за адресою [ADDRESS] ; нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS] , приміщення 74; легковий автомобіль Hyundai i30, 2012 року виготовлення, державний номер [NUMBER] . Вказане майно входить до складу майна подружжя та позивачка просить його поділити. В судовому засіданні представник позивача адвокат Вовк О.Є. заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просила суд розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду нотаріально засвідчену заяву про визнання позову, за результатом якої серед іншого просив здійснити розгляд справи без його участі в судових засіданнях. Так, 11.03.2025, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу була засвідчена справжність підпису [PERSON] , який було зроблено в присутності нотаріуса О.М. Ганченко на заяві відповідача, згідно якої [PERSON] визнав позов [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна у повному обсязі; просив розірвати шлюб між ними. В частині поділу майна погодився з заявленими позивачкою позовними вимогами та просив суд визнати право особистої приватної власності на визначені в позові об`єкти. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 05.08.2011 р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом державної актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №922, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON] . Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У теперішній час примирення неможливе. Вимоги про визначення місця проживання дітей не заявлені. Відповідно до\~ст.51 Конституції України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.\~\~\~\~ Згідно ч.3 ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення для справи. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Статтею 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Щодо вимог про поділ спільного майна подружжя, судом встановлено, що до його складу входить наступне майно. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 392522826 від 27.08.2024) [PERSON] : за реєстраційним номером об`єкта 2650297151100 належить нежитлове приміщення, загальною площею 4,8 кв. м за адресою: [ADDRESS] , дата та час державної реєстрації права власності 21.10.2022, підстава договір про пайову участь, серія та номер 92, виданий 21.04.2021, видавник ОК «Чорноморська Рів`єра 2016»; за реєстраційним номером 2650295851100 належить квартира загальною площею 82,4 кв. м, житловою площею 52,9 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , дата та час державної реєстрації 21.10.2022, підстава договір про пайову участь, серія та номер 92, виданий 21.04.2021, видавник ОК «Чорноморська Рів`єра 2016». Згідно свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 26.12.2011 [PERSON] на праві приватної власності належить об`єкт який розташований за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтво видане на підставі договору інвестування № Рз-232 від 04.10.2011 р. Зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 30.01.2012. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 01.12.2012 [PERSON] належить автомобіль марки Hyundai I30, 2012 року народження, держномер [NUMBER] . З урахуванням викладеного, судом встановлено, що перелічене майно придбано сторонами під час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя. Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.\~ Після всебічного, повного дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи письмових доказів, суд, з урахуванням позиції відповідача щодо визнання заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання щодо судових витрат на розгляд суду сторонами не поставлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved