Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Фельського С.Л. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є наймачем квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] .У вищезазначеній квартирі зареєстрована сестра позивача [PERSON] , яка не мешкає в ній з 1990 років. Живе своїм життям, та наразі взагалі невідоме її місце проживання. Від того, що вона зареєстрована у квартирі позивач відчуває постійні незручності. Комунальні служби, що надають послуги по утриманню квартири нараховують кошти виходячи з кількості осіб, які там зареєстровані. Тобто нараховані комунальні послуги за відсутністю сестри повинна сплачувати позивач. У добровільному порядку відповідач з реєстрації зніматись не бажає. В останній раз коли позивач зв`язувалась з сестрою остання повідомила, що не проживає у м.Запоріжжя та зазначила, що не має можливості приїхати, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду. На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати відповідача [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27.02.2024 вказану позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. 11.03.2024 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 12.03.2024 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суд від 22.05.2024 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про виклик в судове засідання свідків. Ухвалою суду від 20.11.2024 року за клопотанням представника позивача витребувано у Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину кордону України (виїзду, повернення) громадянкою України [PERSON] , [INFO] . 27.01.2025 року від Державної прикордонної служби України надійшла відповідь, згідно якої відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у період з 08.11.2017 по 13.01.2025 (станом на 13:17) громадянином України [PERSON] , [INFO] в базі даних не виявлено. 29.01.2025\~року від\~ представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому останній просив витребувати у Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину кордону України (виїзду, повернення) громадянкою Російської Федерації [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 29.01.2025 року витребувано у Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину кордону України (виїзду, повернення) громадянкою Російської Федерації [PERSON] , [INFO] . 12.02.2025 року від Державної прикордонної служби України надійшла відповідь, в якій зазначено, що відповідно до п.12 Положення ідентифікації осіб (пошук інформації в Базі даних) здійснюється за наявності таких реквізитів: прізвище, власне ім`я особи (для громадян України українськими літерами та або латинськими літерами, для іноземців та осіб без громадянства інших держав тільки латинськими літерами), у зв`язку з чим з метою виконання ухвали суду просять зазначити відомості про прізвище та ім`я запитуваної особи латинськими літерами, відповідно до громадянства. Ухвалою суду від 28.02.2025 року за клопотанням представника позивача витребувано у Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину кордону України (виїзду, повернення) громадянкою Російської Федерації [PERSON] , (латинськими літерами з російської: [PERSON] ), [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час та день судового засідання сповіщалася завчасно, причину неявки суду не повідомила. Відзиву на позов або зустрічного позову не подавала. Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд встановив, що позивач [PERSON] [INFO] , зареєстрована та мешкає у квартирі [ADDRESS] з 09.12.1988 року. Згідно з договором № 135521693 житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 02.03.2015 [PERSON] є наймачем у безстроковому користуванні житла у квартирі за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським районним бюро ЗАГС 21.07.1972 року, актовий запис 1529. Також судом встановлено, що у вказаній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON] , [INFO] з 11.07.2002 року по теперішній час, що підтверджується відповіддю Департаменту реєстраційних послуг Управління державної реєстрації фізичних осіб від 28.02.2024 №04-07/1148. Стаття 47 Конституції України\~та\~ст. 9 ЖК України, передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначеним законом. Згідно відповіді Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 19.03.2025 року станом на 18.03.2025 відповідач [PERSON] , [INFO] , 26.10.2021 року о 13-05 год. перетнула ДКУ на пункті пропуску «Гоптівка», напрямок «виїзд». Від допиту свідків представник позивача відмовився. Згідно з\~ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. За змістом\~ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно зі\~ст.72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду тощо) суд може продовжити пропущений строк. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житлом. Враховуючи вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та оцінивши сукупність наданих доказів в їх взаємозв`язку і достатності, належності та допустимості, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Крім того, суд враховує, що відповідачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував фактичне користування нею спірною квартирою, а саме: що у спірній квартирі є її речі, є кімната, якою вона користується, що вона несе витрати на утримання спірної квартири як користувач. Навпаки, за встановленими обставинами, відповідач виїхала з країни у 2021 році, тобто протягом тривалого часу не проживає у спірній квартирі, квартирою не цікавиться, не несе жодних витрат на її утримання. Належних та допустимих доказів тому, що вона не втратили інтерес до спірної квартири, бажає там мешкати, але з поважних причин не можуть цього зробити, суду не надала. Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про визнання відповідача такою, що втратила право на житлове приміщення, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню. У зв`язку з тим, що позивачем не заявлено вимог про стягнення судового збору, суд залишає витрати по сплаті судового збору за нею. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved