Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

позивач через представника, звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з цим позовом, у якому також просив стягнути з [PERSON] витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 17 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» (далі Кредитодавець, Товариство) та [PERSON] (далі позичальник, відповідач) укладено Договір про надання фінансових послуг № 2109765242849 (далі Договір № 2109765242849). Договір укладено в електронній формі та зі сторони відповідача підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За п. 1.1 Договору № 2109765242849 Товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 1 400,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами Договору, його додатків та правил. Також, 07 квітня 2021 року між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг № 2109765223331 (далі Договір № 2109765223331). Договір укладено в електронній формі та зі сторони відповідача підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За п. 1.1 Договору № 2109765223331 Товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5 900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами Договору, його додатків та правил. Відповідно до пунктів 1.9. Договорів № 2109765242849 та № 2109765223331 граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 (один) рік. Згідно з п.1.4 Договорів № 2109765242849 та № 2109765223331: проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 1,4% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,24% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. Згідно з умовами Договорів, позичальник несе певну відповідальність, а саме п. 3.3. Договорів передбачено, що у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення/оплати суми кредиту та/або процентів за користування ним, товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1% (один відсоток) від неповернутої частини суми кредиту та/або процентів за користування ним за кожний день прострочення повернення (перевищення строку повернення) заборгованості з урахуванням наступних обмежень: 3.3.1. у разі, якщо сума, одержана за договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення договору - сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за договором; 3.3.2. у разі, якщо сума, одержана за договором, перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальником на підставі договору не може перевищувати половини суми, одержаної позичальником за цим договором. Відповідно до п. 3.8. Договорів сторони дійшли згоди, що строки позовної давності щодо стягнення неустойки закінчуються разом зі строками позовної давності за основним зобов`язанням з урахуванням умов п. 4.10 цього договору. Згідно з п. 4.12. Договорів підписуючи цей договір сторони підтверджують свою домовленість та згоду на встановлення договірної позовної давності по всім своїм взаємовідносинам за цим договором строком у 10 років. Підписуючи цей договір сторони підтверджують, що цей договір є договором про збільшення позовної давності та укладений у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Підписанням Договорів відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. На виконання умов Договорів № 2109765242849 та № 2109765223331 Кредитодавцем перераховано грошові кошти на рахунок відповідача в сумі 1\~400,00 грн та 5\~900,00 грн 01 грудня 2021 року укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за Договорами № 2109765242849 та № 2109765223331. 10 січня 2023 року укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (надалі позивач, Новий кредитор) права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за Договорами № 2109765242849 та № 2109765223331. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» отримано правом вимоги до відповідача за Договорами № 2109765242849 та № 2109765223331. Станом на день звернення до суду строк повернення грошових коштів за Договорами настав, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Загальний розмір заборгованості за Договором № 2109765242849 станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 24 095,26 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1 400,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 22 695,26 грн. Загальний розмір заборгованості за Договором № 2109765223331 станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 101 539,09 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 5 899,72 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 95 639,37 грн, з яких позивач, посилаючись на принцип розумності, просить стягнути 59 879,20 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5 899,72 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 53 979,48 грн. Постановленою суддею Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області ухвалою від 12 вересня 2024 року цивільну справу передано на розгляд до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. 07 жовтня 2024 року вищевказана цивільна справа надійшла на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 жовтня 2024 року головуючим у справі визначений суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д. О. Матеріали цивільної справи передані головуючому судді 11 жовтня 2024 року. Постановленою суддею ухвалою від 11 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Окрім іншого, встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи у його відсутність, у якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача - ухвалити рішення у заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась. 21 листопада 2024 року відповідач прибула в судове засідання, однак засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті в іншій цивільній справі. Вказане свідчить про обізнаність відповідача щодо наявності цієї справи в провадженні суду. В подальшому відповідач у судові засідання не з`являлась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена своєчасно, належним чином. Відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 07 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг № 2109765242849 /а.с.17-19/. Договір укладено в електронній формі та зі сторони відповідача підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За п. 1.1 Договору № 2109765242849 Товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 1 400,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами Договору, його додатків та правил. 07 квітня 2021 року та [PERSON] підписано, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором запропоновані ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» додатки до Договору № 2109765242849, а саме: Додаток № 1 /а.с.19, зворот/, графік платежів /а.с.20/, Паспорт споживчого кредиту /а.с.21-20/, інформацію щодо порядку укладання електронного договору /а.с.23/, повідомлення позивальника про права /а.с.24/. Також, 07 квітня 2021 року між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг № 2109765223331 /а.с.9-11/. Договір укладено в електронній формі та зі сторони відповідача підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За п. 1.1 Договору № 2109765223331 Товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5 900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами Договору, його додатків та правил. 07 квітня 2021 року та [PERSON] підписано, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором запропоновані ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» додатки до Договору № 2109765223331, а саме: Додаток № 1 /а.с.11, зворот/, графік платежів /а.с.12/, Паспорт споживчого кредиту /а.с.13-14/, інформацію щодо порядку укладання електронного договору /а.с.15/ повідомлення позивальника про права /а.с.16/. Відповідно до пунктів 1.9. Договорів № 2109765242849 та № 2109765223331 граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 (один) рік. Згідно з п.1.4 Договорів № 2109765242849 та № 2109765223331: проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 1,4% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,24% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. Згідно з умовами Договорів, позичальник несе певну відповідальність, а саме п. 3.3. Договорів передбачено, що у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення/оплати суми кредиту та/або процентів за користування ним, товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1% (один відсоток) від неповернутої частини суми кредиту та/або процентів за користування ним за кожний день прострочення повернення (перевищення строку повернення) заборгованості з урахуванням наступних обмежень: 3.3.1. у разі, якщо сума, одержана за договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення договору - сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за договором; 3.3.2. у разі, якщо сума, одержана за договором, перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальником на підставі договору не може перевищувати половини суми, одержаної позичальником за цим договором. Відповідно до п. 3.8. Договорів сторони дійшли згоди, що строки позовної давності щодо стягнення неустойки закінчуються разом зі строками позовної давності за основним зобов`язанням з урахуванням умов п. 4.10 цього договору. Згідно з п. 4.12. Договорів підписуючи цей договір сторони підтверджують свою домовленість та згоду на встановлення договірної позовної давності по всім своїм взаємовідносинам за цим договором строком у 10 років. Підписуючи цей договір сторони підтверджують, що цей договір є договором про збільшення позовної давності та укладений у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Підписанням Договорів відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. На виконання умов Договорів № 2109765242849 та № 2109765223331 Кредитодавцем, із урахуванням Договору про організацію переказу грошових коштів ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», здійснено переказ грошових коштів на рахунок відповідача, вказаний у Додатках № 1 до Договорів ( [NUMBER] ) в сумі 1\~400,00 грн /а.с.25, зворот/ та 5\~900,00 грн /а.с.25/. 01 грудня 2021 року укладено договір факторингу № 1-12 /а.с.34-36/, відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників /а.с.36, 36, зворот,40/, в тому числі за Договорами № 2109765242849 та № 2109765223331 /а.с.37-38, 39, 40/. 10 січня 2023 року укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 /а.с.42/, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (надалі позивач, Новий кредитор) права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договорами № 2109765242849 та № 2109765223331. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» отримано правом вимоги до відповідача за Договорами № 2109765242849 та № 2109765223331. Станом на день звернення до суду строк повернення грошових коштів за Договорами настав, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Загальний розмір заборгованості за Договором № 2109765242849 станом на 04 червня 2024 року, відповідно до розрахунків заборгованості, складених Первісним кредитором, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та позивачем становить 24 095,26 грн /а.с.28-29, 30, 32/, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1 400,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 22 695,26 грн. Загальний розмір заборгованості за Договором № 2109765223331 станом на 04 червня 2024 року відповідно до розрахунків заборгованості, складених Первісним кредитором, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та позивачем становить 101 539,09 грн /а.с.26-27, 31, 33/, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 5 899,72 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 95 639,37 грн. При цьому, з указаної суми за Договором № 2109765223331 позивач, посилаючись на принцип розумності, просить стягнути 59 879,20 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5 899,72 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 53 979,48 грн. З відповіді Піщанської сільської ради від 11 вересня 2024 року № 1810/0/2-24 вбачається зміна прізвища [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України вбачається, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З урахуванням установлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить висновку про укладення вищевказаних Договорів № 2109765242849 та № 2109765223331 між відповідачем та Кредитодавцем. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договорів про надання фінансового кредиту. Договори № 2109765242849 та № 2109765223331 недійсним не визнано. При цьому встановлення обставин, за яких ці правочини можуть бути визнані недійсними (оспорюваними) за відсутності оспорення або визнання їх недійсними у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 514 ЦК України встановлює, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих у борг коштів зі сплатою відсотків за користування кредитами, у межах визначених сторонами строків кредитування як Первісному кредиторові, так і Новим кредиторам. З огляду на викладене, суд висновує, що відповідач не виконала зобов`язання за Договорами № 2109765242849 та № 2109765223331, а тому з неї на користь позивача, як правонаступника кредитора у зобов`язаннях слід стягнути заборгованість, загальний розмір якої, з урахуванням принципу диспозитивності та з огляду на заявлені позивачем вимоги становить 83\~974,46 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням за Договором 2109765242849 1 400,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами за Договором 2109765242849 22 695,26 грн; заборгованість за основним зобов`язанням за Договором № 2109765223331 5 899,72 грн; заборгованість за нарахованими процентами за Договором № 2109765223331 53\~979,48 грн, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Також представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, позивачем додано: копію договору про надання правової допомоги № 07-06/2004 від 07 червня 2024 року /а.с.53,зворот - 55/, копію прайс-листа Адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» /а.с.56/, платіжної інструкції № 0440640000 від 11 червня 2024 року на суму 200\~000,00 грн /а.с.57/, заявку на надання юридичної допомоги № 6 від 07 червня 2024 року /а.с.58/; витяг з акту про надання юридичної допомоги від 10 червня 2024 року про надані види послуг: надання усної консультації з вивченням документів (2 год. вартістю 2 000,00 грн/год.); підготовка пропозицій ( на суму 1000,00 грн вартістю 2 000,00 грн/год.), складання позовної заяви (4 год. вартістю 3 000,00 грн/год.) /а.с59/. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17\~000,00 грн неспівмірним, оскільки позов стосується двох договорів кредиту з майже ідентичним змістом (відмінність у сумах), справа є малозначною, не потребує вивчення великої кількості судової практики, внаслідок чого висновує, що зміст виконаної роботи за висновоком суду є завищенним, у тому числі і щодо часу підготовки пропозиції, усної консультації, складання позовної заяви, внаслідок чого витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 3\~000,00 грн. За таких обставин позов, у частині стягнення судових витрат, підлягає задоволенню частково. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial