Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вище вказаною позовною заявою та просить скасувати рішення державного реєстратора Житомирського районного управління юстиції Головатюк Марії Олексіївни, індексний номер: 12596424 від 23.04.2014 року про державну реєстрацію права оренди на земельнку ділянку з кадастровим номером 1822081800:02:000:0306 за ПП «Глибочанське-ОСМВ», номер запису: 5435546; та стягнути з Приватного підприємства «Глибочанське - ОСМВ» судові витрати у розмірі судові витрати у розмірі 1211, 20 грн. В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача адвокат Хільчевський С.О. зазначає, що [PERSON] є власником земельної ділянки, яка розташована на території Глибочанської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Починаючи з 2014 року останній стало відомо, що з 2014 року її земельну ділянку без належних правових підстав використовує Приватне підприємство «Глибочанське - ОСМВ» на підставі договорів, які вони не укладала. У зв`язку з чим [PERSON] зверталась до суду із позовною заявою про звільнення самостійно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. Постановою Верховного Суду від 10.01.2024 року у справі №278/1621/21 її касаційну скаргу було задоволено частково у зв`язку з обранням неефективного способу захисту. Ухвалою суду від 25.03.2024 року було відкрите провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального провадження. Позивач в судові засідання не з`явилась, про час, дату та місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином, представник позивача просив проводити розгляд справи у відсутності позивача (а.с. 45). 02.01.2025 року представник відповідача адвокат Ясинецька-Писаревська Н.М. подала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю перемету спору (а.с.62). В судовому засідання підтримала подане клопотання, просила задовольнити. Представник позивача заперечував в повному обсязі проти задоволення вказаного клопотання. Судом було постановлено відмовити у задоволенні клопотання [PERSON] про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору; закрити підготовче засідання та перейти до судового розгляду (а.с.66). Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Центр надання адміністративних послуг Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області подав клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 2,0307 га з кадастровим номером 1822081800:02:000:0306, яка розташована на території Глибочанської сільської ради Житомирського району Житомирської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №557841 від 22 серпня 2008 року (а.с. 10). Починаючи з 2014 року останній стало відомо, що з 2014 року її земельну ділянку без належних правових підстав використовує Приватне підприємство «Глибочанське - ОСМВ» згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №370263923 від 18.03.2024 року на земельну ділянку з кадастровим номером 1822081800:02:000:0306, що належить [PERSON] , зареєстровано право оренди відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державного реєстратора Житомирського районного управління юстиції Сладкової-Головатюк Марії Олексіївни, індексний помер: 12596424 від 23.04.2014 року на підставі Договору оренди земельної ділянки від 10.02.2014 року та Додаткового договору від 17.10.2017 року укладеного між ПП «Глибочанське - ОСМВ» та [PERSON] , номер запису: 5435546 (а.с.4-9). Постановою Верховного Суду від 10.01.2024 року у справі №278/1621/21 задоволено касаційну скаргу [PERSON] частково, зобов?язано Приватне товариство «Глибочанське-ОСМВ» звільнити самостійно зайняту земельну ділянку площею 2,0307 га з кадастровим номером 1822081800:02:000:0306, яка розташована на території Глибочанської сільської ради Житомирського району Житомирської області, та привести і до стану, придатного для використання за цільовим призначенням. Ухвалюючи зазначене рішення Верховний Суд констатував, що договір оренди земельної ділянки від 10.02.2014 року та додатковий договір від 17.10.2017 року є неукладеними, у зв`язку з відсутністю волевиявлення [PERSON] , як власника земельної дільники на його укладення та зробив висновок що Приватне товариство «Глибочанське-ОСМВ». Водночас, залишено в силі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 07.06.2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 31.08.2023 року в частині задоволення відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] про скасування запису про державну реєстрацію речового права №5435546 від 22.04.2014 року, щодо проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки загальною площею 2,0307 га з кадастровим номером 1822081800:02:000:0306, яка розташована на території Глибочанської сільської ради Житомирського району Житомирської області у зв?язку з обранням [PERSON] неефективного способу захисту, оскільки належним способом захисту, починаючи з 16.01.2020 року, є скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речового права оренди за відповідачем (а.с.13-21). Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній із 16 січня 2020 року до 26 липня 2022 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За змістом наведеної правової норми в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваних судових рішень в цій справі, на відміну від положень статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в попередній редакції (до 16 січня 2020 року), яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, на даний час способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є: судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Отже, на момент ухвалення судами першої та апеляційної інстанцій рішень у цій справі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речового права за відповідачем є правомірним та ефективним способом захисту прав позивача з урахуванням положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Верховний Суд зазначає, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності повторного звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20). З огляду на вище викладене, позовні вимоги [PERSON] до Приватного підприємства «Глибочанське - ОСМВ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Центр надання адміністративних послуг Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора підлягають задоволенню. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. З огляду на вищевикладене, суд стягує з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved