Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії. Свої вимоги обґрунтував тим, що КП «Добро» Добропільської міської ради надає житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: [ADDRESS] . Власником квартири та споживачем послуг за даною адресою є відповідач [PERSON] . Станом на 01.07.2024 за особовим рахунком відповідача сума заборгованості за надані послуги становить 22588,54 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача разом із судовими витратами у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. 13 січня 2025 року ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська відкрито провадження по даній справі. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористалась. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Позивач - КП «Добро» Добропільської міської ради є юридичною особою, яка створена Добропільською міською радою з метою задоволення потреб громади у наданні якісних послуг з постачання теплової енергії, що підтверджується рішенням Добропільської міської ради № 7/8-38 від 20.04.2016. Вказане підприємство діє на підставі Статуту та на підставі виданих ліцензій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1554 від 15.09.2016. Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради «Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з централізованого опалення в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське та постачання гарячої води Білицькому будинку-інтернату для інвалідів та осіб похилого віку» № 457 від 12.09.2018 встановлено з 01.10.2018 тарифи на послуги з централізованого опалення для населення в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське за 1 Гкал з ПДВ у розмірі 1125,55 грн., за 1 кв.м. опалювальної площі у розмірі 32,76 грн з ПДВ. Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради «Про застосування тарифів на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське» № 476 від 25.10.2019 дозволено з 25.10.2019 застосовувати тарифи на послуги з централізованого опалення для населення: за 1 Гкал у розмірі тарифу на послуги з централізованого опалення розробленого на 01.10.2018 в сумі 937,96 грн. без ПДВ (1125,55 грн. з ПДВ), за 1 кв.м. опалювальної площі у розмірі тарифу на послуги з централізованого опалення розробленого на 01.10.2018 в сумі 27,30 грн. без ПДВ (32,76 грн. з ПДВ). Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське та постачання гарячої води Білицькому будинку-інтернату для інвалідів та осіб похилого віку» № 8 від 15.01.2020 встановлено з 01 лютого 2020 року тарифи на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське за 1 Гкал для населення у розмірі 1138,76 грн. без ПДВ (1366,51 грн. з ПДВ), за 1 кв.м. опалювальної площі у розмірі 34,23 грн. без ПДВ (41,07 грн. з ПДВ). Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське та постачання гарячої води Білицькому будинку-інтернату для інвалідів та осіб похилого віку» № 323 від 30.07.2020 встановлено з 01 жовтня 2020 року тарифи на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське за 1 Гкал для населення у розмірі 1192,27 грн. без ПДВ (1430,72 грн. з ПДВ). Згідно договору про надання послуг з централізованого опалення № 1/4309 від 25.07.2017\~року,\~ [PERSON] \~є споживачем\~послуг з\~постачання теплової\~енергії за\~адресою: [ADDRESS] . Згідно вибірки на 01.07.2024 по особовому рахунку № [NUMBER] за послуги постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] вбачається, що станом на 01.07.2024 заборгованість відповідача за надані послуги з постачання теплової енергії становить 22588,54 грн. Вказана заборгованість утворилась за період надання послуг з 15.10.2018 по 30.06.2024. Відповідно дост. 322 Цивільного кодексу Українивласник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Відповідно дост. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зістаттею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакціїЗакону № 1875-IV від 24.06.2004, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно дост. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакціїЗакону № 1875-IV від 24.06.2004, споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який разом з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КабінетуМіністрів Українивід 21липня 2005року №630 регулюють основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року дожитлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Пунктами 2, 5 частини другоїстатті 7 вказаного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18. Статтею 9 ЗаконуЗакон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. (ч. ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України). У зв`язку з вищевикладеним, оскільки між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, за яким [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , остання, як споживач, зобов`язана нести витрати за отримані комунальні послуги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3028,00 грн. судового збору. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved