Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

ТОВ "Споживчий Центр" звернулося до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 15.01.2024 р. укладено Кредитний договір № 15.01.2024-100001888. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 10 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів № 2415276117 від 15.01.2024 р., строком на 140 днів з дати його надання. Відповідач вимоги договору не виконав, в зв`язку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 20 176, 78 грн., яку позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 23.01.2025 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву. Ухвалою суду від 25.02.2025 року у даній справі судом витребувано у АТ КБ "Приватбанк" докази, а саме: інформацію про те на чиє ім`я емітувалась (видавалась) банківська картка № [NUMBER] на яку було здійснено зарахування коштів 15.01.2024 року о 15:13, ІD платежу: 2415276117, сума 10 000 грн., призначення: Видача за договором № 15.01.2024-100001888, інформацію про рух коштів по банківському рахунку № [NUMBER] за 15.01.2024, 28.01.2024, 22.03.2024року. Оголошено перерву до 11.00 год 28.03.2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу без його присутності. Позов підтримав та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представником відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON] 12.02.2025 року подано до суду відзив, який мотивований тим, що відповідач [PERSON] на даний час перебуває на проходженні військової служби під час воєнного стану, з 28.01.2025 вибув до ВЧ [NUMBER] , 02.02.2025 вибув в с. Косівцеву, Запорізького району, Запорізької області за бойовим розпорядженням. 03.02.2025 [PERSON] звернувся до центру з безоплатної правової допомоги. 03.02.2025 року [PERSON] було уповноважено представляти інтереси [PERSON] за дорученням центру з безоплатної правової допомоги ( №004-0201223). За таких обставин були пропущенні строки для подачі відзиву, тому представник відповідача просить визнати причини перебування Відповідача на військовій службі поважними та прийняти відзив. У відзиві зазначено, що Позивач стверджує, що [PERSON] укладав кредитний договір № 15.01.2024-100001888 на суму 10000 грн. та здійснював оплату заборгованості по кредитному договору 28.012024 в сумі 2153,99грн., 22.03.2024 в сумі 2000 грн. У той же час у квитанції від 15.01.2024 наданої Позивачем відсутній номер рахунку отримувача, якому були перераховано 10000 грн., відсутні ПІБ, РНОКПП особи, тому ідентифікувати [PERSON] як одержувача коштів чи як власника банківської картки неможливо. Також цей документ не є первинним документом. Крім того, відсутні квитанції щодо сплати [PERSON] заборгованості за кредитом від 28.01.2024 та 22.03.2024, про які стверджує Позивач. [PERSON] повідомив, про те, що ним не укладався кредитний договір та жодних кредитних коштів він не отримував. Також позивачем на обгрунтування позовних вимог до матеріалів справи не надано первинних документів, які б свідчили про укладення Кредитного договору та виникнення у відповідача за ним договором заборгованості. Надана Квитанція від 15.01.2024, не є належним та достатнім доказом. виникнення та існування між кредитором та відповідачем кредитних відносин та доказом наявності заборгованості, тому позов є необгрунтованим. З чим відповідач не згоден тому, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 19.02.2025 року від представника позивача ТОВ "Споживчий Центр" за дорученням Павленка Д.О. до суду надійшла відповідь на відзив, де представник відповідача зазначає, що у зв`язку проходженням військової служби під час воєнного стану, з 20.01.2025 вибув до ВЧ [NUMBER] , 02.02.2025 вибув в с. Косівцеву, Запорізького району Запорізької області за бойовим розпорядженням. Відповідач просить визнати причини перебування відповідача на військовій службі поважними та прийняти відзив. Відповідно до законодавства, встановлений судом процесуальний строк для подання відзиву не може бути поновлений, а лише продовжений за заявою учасника справи, яка мала б бути подана стороною відповідача до його закінчення. Наведені відповідачем аргументи щодо причин пропуску строку на подання відзиву свідчать про те, що ці дії повністю залежали від волі відповідача. Останній не подав заяви про продовження строку на подання відзиву. Відтак, як правові, так і фактичні підстави для поновлення строку для подання відзиву відсутні. Більше того, представник відповідача, будучи обізнаним про дані обставини, не звернувся одразу до суду із відповідною заявою. Щодо форми договору. Відтак, між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено Кредитний договір шляхом: 1) отримання/ознайомлення відповідача з Пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) від 15.01.2024 р.; 2) подання відповідачем Заявки кредитного договору № 15.01.2024-100001888 (кредитної лінії) від 15.01.2024 р.; 3) надсилання відповідачем Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №15.01.2024-100001888 (кредитної лінії) від 15.01.2024 р. Таким чином, було укладено Кредитний договір №15.01.2024-100001888 від 15.01.2024 р. у електронній формі, яка законодавчо прирівнюється до письмової. Щодо підписання договору та ідентифікації. Стороною позивача (Кредитодавця) документи, що складають Кредитний договір підписувались електронним підписом. Стороною відповідача документи, що складають Кредитний договір підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, який надсилався у смс-повідомленні на номер, вказаний останнім, як фінансовий [NUMBER]. За інформацією з Довідки ТОВ «Старт-мобайл» вих. № 14.02/25-1 від 14.02.2025р.: «на номер абонента [NUMBER] 15.01.2024 0 15:11:38 було доставлено SMS-повідомлення з текстом: «Код підтвердження: А168 Е168». Саме останній було використано відповідачем для підписання Кредитного договору - 15.01.2024 о 15:12:31. Відповідач не заперечує, що вказаний засіб зв`язку, а саме: номер телефону [NUMBER] належить йому, або що на час укладення спірних договорів він втратив вказаний засіб зв`язку, що може бути підтверджено відповідними засобами доказування. Відповідно до правової позиції Касаційного цивільного суду Верховного Суду. викладеній у його постанові від 12.01.2021 р. у цивільній справі №524/5556/19. «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінація цифр і літер. або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позичальником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено...». Відтак, відповідачем та позивачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору), та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджується належними доказами. Щодо розрахунку суми заборгованості за кредитним договором Позивач додає Картку субконто з детальним розрахунком заборгованості, яка є належним та допустимим доказом. Щодо видачі кредитних коштів Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується Квитанцією 2415276117 від 15.01.2024 р., яка є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги», а відтак належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу. Відтак, позивачем було перераховано кошти на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено ним у кредитному договорі (заявці), за допомогою еквайрингу Liqрау. Відтак, квитанція і є первинним платіжним документом. Також вбачається, те, що ТОВ «Споживчий центр» не має обов`язку надавати повні реквізити банківської картки у зв`язку з тим, що відповідно до п. 64 Розділу 3 Постанови Правління НБУ № 164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок омісії та еквайрингу платіжних інструментів» (у редакції, яка діяла на час укладення кредитного договору) суб`єкт господарювання зобов`язаний не копіювати платіжний інструмент чи його реквізити. Щодо комісії за кредитним договором. То у п. 9 Заявки кредитного договору №15.01.2024-100001888 (кредитної лінії) зазначено: "Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 15% від суми Кредиту та дорівнює 1500 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту". Комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний Позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-сквайрингу. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зауважила, що немає підстав вважати умову конкретного кредитного договору про встановления плати за управління кредитом нікчемною ані з огляду на приписи статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ані з огляду на приписи статті 228 ЦК України. Ця умова є недійсною як оспорювана, За відсутності доказів оскарження відповідачем умови договору щодо встановления комісії, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідача. Щодо проходження відповідачем військової служби Відповідно правової позиції Касаційного цивільного суду Верховного Суду. викладеного у п. 74 його постанови від 04.09.2024 р. у справі № 426/4264/19: "У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142, Такими документами є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов"язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиново. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники". Відтак, відповідач вказаних документів не надав, що унеможливлює встановлення його права на відповідну пільгу. Відповідач до позивача із зверненням про списания нарахованих процентів та наданням документів за переліком, не звертався. За таких обставин представник позивача ТОВ "Споживчий Центр" за дорученням Павленко Д.О. просить суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі, а судові витрати покласти на відповідача по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.01.2024 року між сторонами було укладено кредитний договір № 15.01.2024-100001888, за яким надано позичальнику грошові кошти в сумі 10 000 грн., що підтверджується квитанцією про переказ коштів від 15.01.2024 року № 2415276117, строком на 140 днів з дати його надання. Кредитний договір підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, який надсилався у смс-повідомлені на номер, вказаний останньою, як фінансовий [NUMBER]. За інформацією з Довідки ТОВ «Старт-мобайл» вих. № 14.02/25-1 від 14.02.2025р.: «на номер абонента [NUMBER] 15.01.2024 0 15:11:38 було доставлено SMS-повідомлення з текстом: «Код підтвердження: А168 Е168». Як вбачається з Картки субконто Контрагенти, Договори за 15.01.2024-14.02.2025 р., [PERSON] здійснювались фінансові операції по кредитному договору № 15.01.2024-100001888.(а.с. 51-54). Як вбачається з довідки виданої ТОВ "СТАРТ-МОБАЙЛ" від 14.02.2025 року за № 14.02/25-1, що за даними системи, на номер абонента [NUMBER] 15.01.2024 року о 15.11.38 год. було доставлено SМS-повідомлення з текстом "Код підтвердження: А168 Е168".(а.с.55). Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом було встановлено, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 20 176 грн. 78 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 8 376,09 грн., за процентами у розмірі - 11054,68 грн., комісія - 746,01 грн. Відповідачем у справі були здійснені заходи спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному договору на суму 2 153,99 грн. від 28.01.2024 року, на суму 2 000,00 грн. від 22.03.2024 року, при цьому під час формування довідки про заборгованість та суми позовної заяви було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. Разом з тим суду надано копію військового квитка [PERSON] та довідку видану військовою частиною № [NUMBER] від 11 березня 2025 року про те, що він перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] та виконує завдання за призначенням. Таким чином має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту. В стягненні процентів у розмірі - 11054,68 грн. та комісії - 746,01 грн. слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір за подання позову в розмірі 817,09 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved