Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

У вересні 2024 року представник позивача адвокат Юрченко А.В. звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] та [PERSON] з 25.07.2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2023 року було розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] було припинено у березні 2022 року. [PERSON] , до спливу 10-місячного строку з моменту розірвання шлюбу, народила дитину [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим відомості про батька у свідоцтві про народження дитини внесені не були. Факт народження Аделіни засвідчено ВРАЦС м. Лейпциг під номером [NUMBER] . З серпня 2022 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах та ведуть спільне господарство. Представник позивача зазначає, що відповідач [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене,\~представник позивача\~звертається до\~суду та\~просить визнати\~ [PERSON] батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та внести зміни до актового запису № G 119/2024 від 09.01.2024 року, складеного органом реєстрації актів цивільного стану у місті Лейпциг, Німеччина, про народження [PERSON] , а саме: - зазначити відомості про батька, вказавши [PERSON] батьком малолітньої дитини [PERSON] ; - замінити прізвище дитини [PERSON] , з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2025 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Юрченко А.В. направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] письмово просив судове засідання провести за його відсутності, оскільки наразі він перебуває у складі Збройних Сил України. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Підтвердив, що шлюбні стосунки із [PERSON] припинені з березня 2022 року. Зазначив, що від представника позивача він отримав копію висновку ДНК-експертизи від 06.02.2025 року, проти його доручення до матеріалів справи не заперечує. Представник третьої особи Міністерства юстиції України Олєнікова О.Г. надала до суду письмові пояснення у яких не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] письмово просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила суду, що від фактичних шлюбних відносин із позивачем вона, перебуваючи за кордоном, народила доньку [PERSON] , однак батьківство позивача щодо дитини не може бути визнане в досудовому порядку, оскільки на момент народження дитини не минуло 10 місяців з моменту розірвання шлюбу між нею та відповідачем по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25.07.2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 10), який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2023 року було розірвано (а.с. 14-15). Батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). У копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого 09.01.2024 року Віділом РАЦС м. Лейпциг, реєстраційний номер G 119/2024, зазначено відомості лише про матір [PERSON] , що підтверджується копією нотаріально посвідченого перекладу (а.с. 12-13). Матеріали справи містять також копії нотаріально посвідченого перекладу: свідоцтва про визнання батьківства з заявою матері про згоду (а.с. 16-17), свідоцтва про спільну батьківську відповідальність (а.с. 18-19), посвідки на проживання (дозвіл на перебування) виданої на ім`я [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21-23). До матеріалів справи також долучено нотаріально посвідчений переклад висновку ДНК-експертизи щодо походження дитини від 06.02.2025 року, яка була проведене у м. Лейпциг, Німеччина, з якого вбачається, що ймовірність батьківства позивача [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , становить 99,999999% (а.с. 161-168). Надаючи правову оцінку обставинам, що склались між сторонами, суд зазначає на наступне. Згідно із ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5\~СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Положеннями ч.\~2\~ст.\~125\~СК України\~передбачено,\~що якщо\~мати та\~батько дитини\~не перебувають\~у шлюбі\~між собою,\~походження дитини\~від батька\~визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно із ст.\~128\~СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved