Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради в інтересах дитини - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивований тим, що на первинному обліку в службі у справах дітей Гайворонської міської ради перебуває малолітня дитина, позбавлена батьківського піклування [PERSON] , [INFO] . Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07 лютого 2024 року №385/1795/23 позов орану опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на його утримання задоволено частково. Малолітнього [PERSON] відібрано від матері [PERSON] та передано під опіку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради. Стягнено з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 жовтня 2023 року. Попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після набрання рішення суду законної сили, рішенням виконавчого комітету Гайворонської міської ради малолітньому [PERSON] надано статус дитина, позбавлена батьківського піклування та взято на первинний облік у службі в справах дітей. Після надання правового статусу, на час дії рішення суду, дитину влаштовано в родину опікуна [PERSON] . Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.09.2024 року, замінено стягувача у виконавчому листі №385/1795/23 від 19.08.2024 року, що виданий Гайворонським районним судом Кіровоградської області з Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради на опікуна дитини [PERSON] . Сім`я [PERSON] , як сім`я, що перебуває в складних життєвих обставинах, перебуває на обліку в службі у справах дітей Гайворонської міської ради з 2021 року. Родина багатодітна, [PERSON] є мамою 5 дітей. Підставою взяття на облік було неналежне виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків. Спеціалісти служби у справах дітей міської ради та фахівці соціальної роботи Комунального закладу «Центр соціальних служб» міської ради неодноразово відвідували родину [PERSON] , надавали консультації щодо підвищення батьківського потенціалу, планування сімейного бюджету. Серед усіх дітей мати проявляла агресію до сина [PERSON] , 2018 року народження. Дитина часто була з синцями та подряпинами. Те що дитина з синцями та саднами неодноразово бачили та повідомляли до служби у справах дітей завідуюча фельдшерсько-акушерським пунктом, та працівники дитячого садочка с. Вікнина. [PERSON] пояснювала такий стан сина, що - він упав з велосипеда, спіткнувся посеред двору, подряпався іграшками. [PERSON] виносились попередження, інспектором ювенальної превенції складались адміністративні протоколи за неналежне виконання батьківських обов`язків. 29 вересня 2023 року до служби у справах дітей Гайворонської міської ради надійшло повідомлення від завідуючої дитячим садочком с. Вікнина, що малолітнього [PERSON] , [INFO] , привели до дошкільного закладу з синцями, подряпинами, гематомами грудної клітини. Реагуючи на таке повідомлення до с. Вікнина виїхала комісія у складі спеціаліста служби у справах дітей, фахівця соціальної роботи КЗ «Гайворонський міський центр соціальних служб» Гайворонської міської ради, інспектора ювенальної превенції Гайворонського відділу поліції та завідуючої ФАЛ с. Вікнина. Дитина була оглянута, виявлені численні синці та гематоми. Коли дитину запитали хто його так побив він відповів, що мама. Комісією було складено акт рівня безпеки дитини яким встановлено рівень безпеки «дуже небезпечно» та дитина підлягає негайному вилученню з біологічної родини. Того ж дня відбулося засідання комісії захисту прав дитини Гайворонської міської ради та позачергове засідання виконавчого комітету Гайворонської міської ради на якому було прийнято рішення про негайне відібрання дитини у зв`язку з загрозою її життю та здоров`ю. Після вилучення дитину було доставлено до КНП « Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради де її було оглянуто черговим лікарем, лікарем травматологом та зроблено рентген грудної клітини. У [PERSON] було діагностовано закритий перелом акроміального кінця правої ключиці, забій грудної клітини, закриту черепно-мозкову травму, ссадна обличчя. А також струс головного мозку, під питанням. За фактом завдання малолітньому синові [PERSON] , [INFO] , тілесних ушкоджень відносно [PERSON] було відкрито кримінальне провадження. За нанесення тілесних ушкоджень своєму сину, вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2024 року №385/1329/24 [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено їй покарання у виді 1 рік позбавлення волі. В силу ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. З дня прийняття виконавчим комітетом рішення про негайне вилучення дитини з біологічної родини (29 вересня 2023 року), по даний час мати зустрічалася з сином два рази, перша зустріч відбулась на дитячому майданчику, де [PERSON] погрався зі своїм братом [PERSON] , якого мати привела на зустріч, друга зустріч відбулася в приміщенні служби у справах дітей міської ради. На обох зустрічах мати не цікавилась життям дитини, його бажаннями, мріями та станом здоров`я. Мати не вітала сина з днем народження, днем Святого Миколая, не дарувала подарунків, не купувала одяг, взуття або іграшки. Всім необхідним для гармонійного життя та розвитку дитину забезпечує опікун. Мати не сплатила жодної гривні аліментів на утримання дитини, має заборгованість у розмірі 45530,77 грн. За повідомленням Центру соціальних служб міської ради, сім`я [PERSON] перебуває у складних життєвих обставинах та отримує соціальні послуги з 17 червня 2021 року. Після відібрання з сім`ї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , терміном на 12 місяців, мати перестала взагалі цікавиться долею хлопчика, не намагається змінювати негативні наслідки складних життєвих обставин для повернення дитини в сім`ю. Просить суд: Позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Малолітню дитину [PERSON] , [INFO] передати під опіку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради. Відізвати з виконання виконавчий лист № 385/1795/23 від 19.08.2024 року, що виданий на підставі рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07 лютого 2024 року у справі №385/1795/23. Стягнути з [PERSON] на користь органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення повноліття дитини. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10.03.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської радив судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що [PERSON] є особливою дитиною, має психічні захворювання з дитинства. З сином не могла часто зустрічатись так, як проходила лікування. Останній раз дитину бачила в грудні 2024 року. Вказала, що коштів на утримання дитини, одяг, продукти харчування не давала, так як дитини такого не потребувала. За свої дії відносно сина понесла покарання та покаялась. Хоче забрати дитину в родину. Третя особа, [PERSON] , в судовому засіданні позов органу опіки та піклування підтримав. Вказав, що відповідачка не цікавиться дитиною взагалі, не вітала сина з днем народження та святами. [PERSON] навчається в дитячому садочку у м. Гайворон. Ні опікун, ні служба у справах дітей Гайворонської міської ради не забороняли [PERSON] спілкуватись з сином. [PERSON] декілька раз бачив відповідачку в місті, остання жодного разу не цікавилась здоров`ям сина та його справами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона працює інспектором сектору служби освітньої безпеки Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, раніше працювала інспектором ювенальної превенції ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області за час роботи знає [PERSON] та відвідувала останню за місцем проживання. В будинку було прибрано та були продукти харчування. 29.09.2023 року завуч дитячого садочка повідомила, що [PERSON] прийшов на навчання побитий та було зафіксовано такий факт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що являється працівником служби у справах дітей Гайворонської міської ради Кіровоградської області. Дитина [PERSON] коли проживав в родині відповідачки часто був побитий, пошкрябаний. Пройшло 1,5 років, як хлопчика відібрали від матері. За цей час мати зустрічалась з ним тільки двічі. Остання зустріч відбулась у вересні 2024 року. Дитина не вказувала, що хоче повернутись в сім`ю до матері. З вересня 2024 року відповідачка не зверталась до служби у справах дітей для узгодження зустрічі з сином [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що являється працівником відділу ЦНАП Гайворонської міської ради, віддалене робоче місце в с. Вікнино. В листопаді 2021 року була за місцем проживання відповідачки [PERSON] , малолітній [PERSON] стояв в «кутку» та на дитині були тілесні ушкодження. Дитина просила їжу. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень представника позивача, відповідача та представника відповідача, свідків. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.03.2018 серії [NUMBER] . (а.с. 5). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 00041672274 від 03.10.2023 вбачається, що в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] № 22 від 13.03.2018 відомості про батька внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. (а.с. 17). З рішення виконавчого комітету Гайворонської міської ради № 204 від 29.09.2023 вбачається, що вирішено Службі в справах дітей міської ради здійснити заходи по відібранню малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] (а. с. 12). Рішенням виконавчого комітету Гайворонської міської ради від 26 березня 2024 року №120 «Про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» - надано малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.13). Рішенням виконавчого комітету Гайворонської міської ради від 14 серпня 2024 року №229 «Про призначення громадянина [PERSON] опікуном малолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] » - призначено [PERSON] опікуном малолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Згідно листа КНП «Центральна міська лікарня Гайворонської міської ради» Малолітній [PERSON] , [INFO] , 29 вересня 2023 року був оглянутий черговим лікарем [PERSON] та ургентним лікарем травматологом [PERSON] . Діагноз: Перелом правої ключиці. Забій грудної клітини. ЗЧМТ. Струс головного мозку? Ссадна обличчя. Прийомним батькам було рекомендовано звернутися до лікаря травматолога поліклінічного відділення КНП «ЦМЛ» для подальшого нагляду за дитиною (а.с. 9). Згідно листа відділення поліції №1 (м. Гайворон) №643 від 28.01.2025 року - 06.01.2022 року [PERSON] , притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, накладено стягнення у вигляді попередження; 23.03.2022 року притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу 1700 грн. (а.с. 10). Згідно довідки №57 від 04.02.2025 року виданою Гайворонським відділом державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області - видана [PERSON] , на виконання знаходиться виконавчий лист №385/1795/23 від 19.08.2024 р. про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] . Заборгованість по аліментах станом на 01.02.2025 року складає 45530,77 грн. (а.с. 11). Згідно Характеристики від 15.01.2025 року складеної Червоненським старостинським округом Гайворонської міської ради - [PERSON] виховує 4 неповнолітніх дітей. Має складний характер, з сусідами перебуває в поганих відносинах, до дітей відноситься дуже суворо, карає за найменшу провину. Неодноразово була попереджена про недопустимість фізичного насильства над дітьми. [PERSON] не має постійного місця роботи, отримує соціальні виплати на дітей та пільги як багатодітна родина (а.с. 18). Згідно листа КЗ «Гайворонського міського центру соціальних служб» Гайворонської міської ради від 20.01.2025 №01-05/17 «Про сім`ю [PERSON] » - сім`я [PERSON] та [PERSON] перебуває у складних життєвих обставинах та отримують соціальні послуги з червня 2021 року. Ситуація у сім`ї була переважно задовільна. Під час відвідувань сім`ї у помешканні було прибрано, тепло, завжди був наявний запас продуктів та зварена їжа. Однак, батьки не виконують належним чином батьківські обов`язки відносно дітей та не забезпечують у повній мірі їхні потреби. Після відібрання з сім`ї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , терміном на 12 місяців, мати перестала цікавитись долею хлопчика, не просить про зустрічі з ним, не намагається змінювати негативні наслідки складних життєвих обставин для повернення дитини в сім`ю (а.с.19). Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2024 року, справа №385/1795/23 - відібрано малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та передано його Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 жовтня 2023 року. Попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Покладено на Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків (а.с. 27-33). Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.09.2024 року, справа №385/1795/23 - замінено стягувача - орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради на [PERSON] , [INFO] , у виконавчому листі № 285/1795/23 від 07.02.2024, що виданий 19.08.2024 Гайворонським районним судом Кіровоградської області про примусове виконання рішення №385/1795/23, яким стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 жовтня 2023 року (а.с.34-35). Вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25.09.2024 року, справа №385/1329/24 - [PERSON] визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі. В силу ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік. [PERSON] притягнуто до відповідальності за те, що внаслідок умисних протиправних дій [PERSON] 29.09.2023 року, малолітньому потерпілому [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді: перелому правої ключиці зі зміщенням, садна обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №111 від 06.09.2024 мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (тривалість розладу здоров`я перевищує 21 день) (а.с. 25-26). Згідно Довідки №16 від 05.02.2025 року виданої КЗ «Гайворонський ліцей №2» Гайворонської міської ради Кіровоградської області - [PERSON] , [INFO] відвідує дошкільний підрозділ Гайворонської філії №2 КЗ «Гайворонський ліцей №2» Гайворонської міської ради Кіровоградської області. вихованням дитини займається його опікун, [PERSON] разом зі своєю дружиною. Біологічна мати дитини жодного разу не зверталась до керівництва освітнього закладу щоб побачити сина, не цікавилась його навчанням, життям та розвитком (а.с.37). Згідно Висновку органу опіки та піклування від 07.03.2025 року, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] - позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сипа [PERSON] відповідатиме інтересам дитини (а.с.47-48). Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 28.03.2019 р. по справі №559/1553/16-ц). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Висновки суду за результатами позову. Суд вважає, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання сина, покинула його і не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідачки від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні свого малолітнього сина. З дитиною за 1,5 роки спілкувалась двічі, востаннє у вересні 2024 року, не піклується про нього, не проявляє заінтересованості до його подальшої долі, не цікавиться його станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, фактично не підтримує ніяких зв`язків та не прагне з ним зустрічі. Відповідачка жорстоко поводилась з дитиною, притягувалась до кримінальної відповідальності за нанесення малолітньому [PERSON] тілесних ушкоджень. Дитина проживає в сім`ї опікуна [PERSON] . Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин, не виявляє щодо свого сина батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, а тому її слід позбавити батьківських прав. Окрім цього, суд роз`яснює, що на підставі ч. 1 ст. 169 СК України батьки можуть бути поновлені у батьківських правах, за наявності підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 4, 5 статті 167 СК України - якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Враховуючи, що неповнолітня дитина не може бути передана її матері, яка позбавляються батьківських прав, відомості про батька записані у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, інші особи заяву на передання їм дитини не подавали, суд вважає за необхідне передати неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , на опікування органу опіки та піклування. Норми права, які застосовує суд при вирішенні питання щодо стягнення аліментів з [PERSON] . Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язані виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №143 цс 13. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідачка є матір`ю [PERSON] , 2018 року народження, на утримання якого судом стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, зважаючи на необхідність створення для дитини такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, пріоритет інтересів дитини, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що наявні підстави для зміни розміру аліментів, шляхом зміни способу їх стягнення, встановленого рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2024 року в справі № 385/1795/23, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим позов слід задоволити та визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Виконавчий лист № 385/1795/23, виданий відповідно до рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2024 р., про стягнення аліментів слід відкликати. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У відповідності до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що представник позивача звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 2422 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved