Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до батька [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також стягнення понесених судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що посилається на те, що на даний час малолітні діти, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проживають разом з ним в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , згідно рішення служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, як такі, що залишилися без батьківського піклування. [PERSON] являється племінницею позивача. Батько дітей - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Місцезнаходження матері дітей, відповідачки по справі, на даний час невідоме. Останній раз діти її бачили у травня 2022 року, коли перебували в окупації. Після звільнення смт. Великий Бурлук Харківської області від окупації рф відповідачка зникла з життя і виховання дітей, жодного з покладених законом на матір обов`язків по вихованню дітей не виконує, хоча отримує соціальні виплати на малолітніх дітей згідно чинного законодавства, а саме: державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі 8011,80 грн та допомогу одиноким матерям у розмірі 17,43 грн. Позивач, також зазначає, що відповідачка 06.08.2015 вже була позбавлена батьківських прав заочним рішенням Великобурлуцького районного суду відносно двох її інших дітей. Позивачем створено всі належні умови для комфортного проживання та розвитку дітей. Від представника позивача адвоката Ломанова Д.О. надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи, згідно зі ст.128 ЦПК України, повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом оголошення про виклик до суду, розміщеного на сайті Судової влади України, а також направленням за зареєстрованим місцем проживання відповідачки судових повісток про виклик до суду, що підтверджується зворотними повідомленнями, які містяться в матеріалах справи, відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надала, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило. Від представників третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 23 лютого 2015 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. 13 листопада 2017 року заочним рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] та [PERSON] мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] батько дітей, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Відповідно до листа Служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації № 40-351 від 20.02.2024 прийнято рішення стосовно проживання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] разом з позивачем в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] (копія договору оренди від 08.07.2024). Наказами Служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 22.02.2024 малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік, як таких, що опинились у складних життєвих обставинах, так як діти залишені без батьківського піклування. Святошинською районної в місті Києві державна адміністрація як органом опіки та піклування зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Конвенція про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, визнаючи, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У відповідності до ч. 2 та ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України, до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, якими можуть бути: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України) Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, оскільки відповідачка не переймається станом здоров`я своїх дітей, ухиляється від виконання своїх обов`язків, передбачених законом по вихованню та матеріальному утриманню, так як залишила дітей проживати в іншому місті, не піклується їх вихованням, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення її батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову. Суд враховує і те, що відповідачка не допомагає дітям матеріально. Надані докази є підтвердженням того, що позбавлення матері батьківських прав є доцільним, оскільки відповідачка допустила свідоме нехтування своїми обов`язками щодо виховання і утримання дітей, ухилення від виконання своїх обов`язків. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачці право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дітьми у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не завдасть шкоди життю, здоров`ю та моральному вихованню дітей, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу, на думку суду буде стимулювати відповідачку до виправлення й надасть можливість в майбутньому, при наявності бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved