Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] (далі заявник, [PERSON] ), [PERSON] (далі заявник, [PERSON] ) звернулися до суду із зазначеною заявою, у якій просили встановити факт належності їм правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на житло, видане 12 листопада 1993 року житлово-комунальним відділом автомобільного заводу на квартиру [ADDRESS] . Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 листопада 1993 року, виданого житлово-комунальним відділом автомобільного заводу, заявникам належить квартира [ADDRESS] . Заявники звернулись до Центру надання адміністративних послуг для внесення даних щодо цієї квартири до Реєстру речових прав на нерухоме майно, але їм повідомили, що в свідоцтві про право власності на житло не правильно зазначені прізвища заявників, а саме « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] » та « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Заявники звернулися з заявою до КП «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з проханням внести зміни до свідоцтва про право власності на житло, однак отримали відмову, у зв`язку з чим змушені звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою від 17 лютого 2025 року суд прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи. Заявники у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з клопотаннями, у яких заяву підтримали в повному обсязі та просили проводити судовий розгляд справи без їх участі. Заінтересована особа [PERSON] , представник заінтересованої особи Комунального підприємства «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулися до суду з клопотаннями, в яких просили проводити розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особи приватного акціонерного товариства «АвтоКРАЗ» у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу в кабінет користувача підсистеми «Електронний суд». Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд установив, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12\~листопада 1993 року квартира, що заходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Загальна площа квартири становить 54,9 кв. м, відновна вартість на момент приватизації 27450 крб (а.\~с.11). Відповідно до довідки № 61/6189 від 28 листопада 2024 року КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, виданої [PERSON] , за даними архівного обліку станом на 28 грудня 2012 року в КП «КМБТІ» зареєстровано нерухоме майно: повна адреса об`єкту [ADDRESS] ; тип об`єкта квартира; інформація про власників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; частка 1/1 (спільна сумісна); назва документу свідоцтво про право власності, видане ЖКВ автомобільного заводу м. Кременчука від 12\~листопада 1993 року (а.\~с. 17). У паспорті громадянина України та РНОКПП [PERSON] зазначено прізвище « [PERSON] » (а.\~с. 5-7). У паспорті громадянина України та РНОКПП [PERSON] зазначено прізвище « [PERSON] » (а.\~с. 8-10). У технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] , в графі «Інформація про замовника» зазначені: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 15). Окрім того, [PERSON] звернулася до суду із заявами від 05 лютого 2025 року та 04\~березня 2025 року, у яких повідомила суд, що вона, як співвласник зазначеної вище квартири, не заперечує проти заяви її доньки [PERSON] та її внука [PERSON] про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло, виданого 12\~листопада 1993 року; повністю підтримує подану заяву (а.с. 19). Відповідаючи на звернення [PERSON] , [PERSON] щодо внесення змін до свідоцтва про право власності на житло, Комунальне підприємство «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області зазначило, що особа, яка виявила помилки у свідоцтві, має подати до суду заяву для вирішення цього питання (а.\~с. 14). За змістом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі статтею першою Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як убачається зі змісту частин першої, другої статті 315 ЦПК України суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зокрема, зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. На думку суду, надані заявниками документи підтверджують факт належності їм правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло, видане 12 листопада 1993 року житлово-комунальним відділом автомобільного заводу на квартиру [ADDRESS] . Таким чином, оскільки встановлення цього факту має для заявників юридичне значення, а встановити цей факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved