Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Заявник [PERSON] , через свого представника - адвоката Вітюка С.В., звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] поблизу н.п. Новоселівка Перша, Покровського району Донецької області. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] під час проведення ротації на околиці н.п. Новоселівка Перша Покровського району Донецької області, в районі посадки "Вікторія", після ворожого мінометного та артилерійського обстрілу за особливих обставин під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини, отримав важке поранення та безвісно зник старший солдат [PERSON] . У зв`язку з інтенсивністю бойових дій, постійним вогневим впливом противника, артилерійськими та мінометними обстрілами провести пошуки та евакуацію старшого солдата [PERSON] , не можливо, а тому факт його смерті не встановлено. Встановлення факту смерті чоловіка їй необхідно з метою проведення державної реєстрації його смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть, а також для вирішення питання про призначення пенсії в разі втрати годувальника. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, з підстав наведених у заяві. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки. Представник заінтересованої особи [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог. Вказала, що відсутні достатні та належні докази смерті [PERSON] . Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 09 січня 2024 року зареєстровано шлюб між заявницею [PERSON] та громадянином України [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09.01.2024 Шепетівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено актовий запис за №5. 24 червня 2024 року під час проведення ротації на околиці н.п. мНовоселівка Перша Покровського району Донецької області, в районі посадки "Вікторія", після ворожого мінометного та артилерійського обстрілу за особливих обставин під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини, отримав важке поранення та безвісно зник старший солдат [PERSON] , що стверджується сповіщенням сім`ї №10. В ході проведення службового розслідування встановлено, що старший оператор 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів [NUMBER] єгерського батальйону військової частини [NUMBER] старший солдат [PERSON] з 24 червня 2024 року вважається "безвісно зниклим військовослужбовцем" під час захисту Батьківщини, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, що підтверджується витягом з акту службового розслідування від 14 липня 2024 року затвердженого командиром в/ч [NUMBER] та витягом з наказу № 6022 командира в/ч [NUMBER] від 14 липня 2024 року. Вирішуючи пред`явлені вимоги, судом враховується наступне. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості. Щодо встановлення факту смерті на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України, Суд зазначає наступне. Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України). Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19. Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі ст. 315-317 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. Щодо оголошення особи померлою (стаття 46 ЦК України та статті 305-309 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому, оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. З огляду на викладене, виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, суд доходить висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, вірним є звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Аналіз змісту заяви [PERSON] свідчить про те, що заявниця фактично просить суд встановити факт смерті її чоловіка [PERSON] (військовослужбовця) у певний час - [INFO] під час виконання бойового завдання, з метою державної реєстрації смерті чоловіка в органах ДРАЦС та призначення пенсії по втраті годувальника. На підтвердження вимог своєї заяви заявниця надала суду копію сповіщення сім`ї №10 від про зникнення безвісти 24.06.2024 старшого солдата [PERSON] під час виконання бойового завдання та копію Витягу з Акту службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] . Вказані докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть [PERSON] , [INFO] , а лише дають підстави для припущення смерті за обставин вказаних у сповіщенні сім`ї №10 від про зникнення безвісти 24.06.2024 старшого солдата [PERSON] під час виконання бойового завдання та Витягу з Акту службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] . З огляду на вказане, законних підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON] немає.

Outcome: dismissed