Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить: - визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] [INFO] ; - виключити з актового запису № 74 від 21.04.2017 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Красноградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області запис про батька дитини, [PERSON] ; - внести зміни до актового запису № 74 від 21.04.2017 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Красноградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області відомості про батька дитини, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ); - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесенні останньою судові витрати. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що в липні 2015 року вона познайомилася з [PERSON] в місті Хорол, Полтавської області. Познайомилися за спільним місцем роботи, зокрема [PERSON] працювала на посаді начальника охорони ВП «Хорольський комбікормовий завод», а [PERSON] - на посаді начальника відділу економічної безпеки. Починаючи з 2016 року почали проживати як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Проживали в гуртожитку на підприємстві ВП «Хорольський комбікормовий завод». В спільних стосунках у них [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 21.04.2017 року. Оскільки позивач та відповідач не перебували у зареєстрованому шлюбі та по причині, що відповідач не надав згоди до органів ДРАЦС, відомості про батька доньки [PERSON] були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з ДРАЦС від 13.08.2024 року. Згідно Свідоцтва про народження [PERSON] зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . З самого народження доньки відповідач постійно обіцяв, що зверниться до органів ДРАЦС для зміни відомостей про батька [PERSON] , однак цього не зробив. Станом на день подання даного позову [PERSON] не бажає та ухиляється визнати (встановити) своє батьківство відносно доньки [PERSON] , чим порушує майнові та немайнові права малолітньої особи, що послугувало підставою для звернення до Красноградського районного суду Харківської області з даною позовною заявою. На підтвердження факту, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] є спільні фотографії батька та доньки, довідка (акт) від 06.08.2024 року, докази спільного проживання позивача та відповідача, квитанції (роздруківки) перерахунку коштів відповідачем на утримання доньки, квитанції (роздруківки) пересилання посилок відповідачем - позивачу, роздруківку переписки у месенджері Соломії з відповідачем, роздруківку переписки у месенджері позивача та відповідача. З метою підтвердження кровного споріднення між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , просить суд призначити судово-генетичну експертизу. 23.08.2024 ухвалою судді відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09.10.2024 призначено судово-генетичну експертизу, зупинено провадження у справі. Також, вищевказаною ухвалою суду роз`яснено сторонам, що відповідно до положень\~ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. 07.11.2024 року на адресу суду надійшло клопотання експерта про те, що для проведення молекулярно-генетичної експертизи необхідна явка [PERSON] , [PERSON] разом з дитиною [PERSON] до Полтавського НДЕКЦ МВС для відбору зразків букального епітелію 05.12.2024 року. Про необхідність явки для проведення молекулярно-генетичної експертизи було повідомлено [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням про отримання клопотання. Від Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 02.01.2025 надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи з причини неявки відповідача [PERSON] до експертної установи для відбору експериментальних зразків. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 07.01.2025 поновлено провадження по справі. 06.02.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, до суду надійшла телефонограма про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі, а також не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Так, як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Від представника третьої особи Берестинського (Красноградського) відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському (Красноградському) районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду надійшла письмова заява відповідно до якої просить розгляд справи проводити без її участі. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини друга і третя\~статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано\~статтею 125 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини другої\~статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частин першої та другої\~статті 128 СК України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~ЦПК України. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій\~статті 128 цього Кодексу. Згідно із частиною першою\~статі 135 СК України\~при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відомості про батька [PERSON] , яким зазначено [PERSON] , вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до частин першої, другої\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як докази для встановлення батьківства в суді можуть бути досліджені зокрема: листи, телеграми відповідача, в яких він повідомляє про можливість народження чи народження його дитини певною жінкою; заява відповідача за місцем роботи про надання йому відпустки у зв`язку з народженням дитини; показання свідків про виявлення відповідачем турботи про дитину та її матір, обрання імені дитини тощо. У роз`яснення, викладених у пункті 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм\~Сімейного кодексу, зокрема, частини другої статті 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до пункту 9 указаної Постанови, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень\~статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі, коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до\~статті 146 ЦПК України\~може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (в залежності від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням\~статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини першої\~статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. За клопотанням позивача [PERSON] по справі призначалась судово-генетична експертиза для вирішення питання, чи є відповідач [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Однак, судово-генетична експертиза не була проведена у зв`язку з неявкою [PERSON] до експертної установи. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] знав про наявність в суді цивільної справи щодо визнання його батьківства та призначення судово-генетичної експертизи, однак, ухилився від явки для її проведення і суду не надав будь-яких доказів неявки для проведення експертизи з поважних причин. Відповідно до\~статті 109 ЦПК України\~у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. На підтвердження факту, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] позивачем надано спільні фотографії батька та доньки. Згідно довідки Красноградської міської ради від 06.08.2024 року [PERSON] фактично проживав за адресою: [ADDRESS] з 2017 року по березень 2022 року разом з [PERSON] [PERSON] . Матеріали справи містять квитанції (роздруківки) перерахунку коштів відповідачем позивачу, квитанції (роздруківки) пересилання посилок відповідачем позивачу. З наданих позивачем роздруківок переписки у месенджері Соломії з [PERSON] , вбачається, що вони спілкувались між собою як донька з батьком. З роздруківок переписки у месенджері позивача та відповідача вбачається, що вони спілкувалися щодо їхньої спільної дитини. Суд, проаналізувавши зібрані по справі докази, враховуючи найкращі інтереси дитини, а також встановлені судом обставини в межах розгляду справи, приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання батьком [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , оскільки в ході розгляду справи судом знайшов своє підтвердження зазначений факт, зокрема, зважаючи на те, що відповідач [PERSON] не скористався правом на подання відзиву, проігнорував системні виклики до суду з метою встановлення дійсних обставин справи та ухилився від явки для проведення судово-генетичної експертизи і не надав суду будь-яких доказів неявки для проведення експертизи з поважних причин. Також позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Статтею 180 СК України\~передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав ;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд, враховує те, що відповідач [PERSON] здоровий, є молодою працездатною особою, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати сплачені позивачем за позовну вимогу про визнання батьківства в сумі 1211,20 грн на користь позивача. А судовий збір в розмірі 1211,20 грн за позовну вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого позивач звільнена на підставі ст. 5 ч. 1 п. 3 ЗУ «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача на користь держави. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу становить 20000,00 грн, але ніяких доказів на підтвердження даних витрат позивачем не надано.

Outcome: approved