Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулось в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором №41259 від 30.07.2021р. у розмірі 16167,5 грн, яка складається з: 2900 грн кредит; 13267,5 грн проценти. В обґрунтування позову посилалось на те, що 30.07.2021р. між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено кредитний договір № 41259, відповідно до якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» надало позичальнику кредит у розмірі 2900 грн на строк 18 днів, стандартна процентна ставка 2,5% в день. 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі, зокрема і до [PERSON] на загальну суму 16167,5 грн, з яких: 2900 грн кредит; 13267,5 грн - відсотки. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просить слухати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави (тобто положення щодо договору позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно зі ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання , зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом установлено, що 30.07.2021р. між ТОВ «ФК\~«АВІРА ГРУП»\~та [PERSON] \~з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором укладено кредитний договір №41259, відповідно до якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» надає позичальнику кредит у розмірі 2900 грн на строк 18 днів, процентна ставка 2,5% в день, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених кредитним договором. ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» виконало свої зобов`язання за договором і 30.07.2021р. надало кредит у розмірі 2900 грн на платіжну картку [PERSON] . Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, не повернула кредит у розмірі 2900 грн і не сплатила проценти за користування ним. 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі, зокрема і до [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються: копією довідки про ідентифікацію, наданої ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП»; копією індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №41259 від 30.07.2021; копією інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» від 21.05.2024 №3924/05; копією договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022; копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-17/02/2022. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 2900 грн і за процентами в розмірі 13267,5 грн. Оскільки кредит у сумі 2900 грн відповідачем не повернуто, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Разом із тим розмір процентів за користування кредитом 13267,5 грн позивачем не обґрунтований і не відповідає умовам кредитного договору №41259, розрахунок нарахованих процентів суду не надано. Суд враховує, що кредитні кошти надавались відповідачу на строк 18 днів з процентною ставкою 2,5% в день, а отже відповідач мала сплатити позивачу 1305 грн процентів (2900 х 2,5% х 18 = 1305). Ураховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №41259 від 30.07.2021р. у розмірі 4205 грн, з яких: 2900 грн кредит; 1305 грн проценти. Також позивач просить стягнути з відповідача 10500 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, надану позивачу адвокатом Пархомчуком С.В. Так, відповідно до ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);\~\~\~3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто\~ЦПК України\~передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). На обґрунтування розміру судових витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги від 29.12.2023р.; копію акта про отримання правової допомоги від 17.02.2025р.; копію платіжної інструкції №3 5178 від 17.02.2025 на суму 10500 грн, призначення платежу «оплата за правничу допомогу згідно 17.02.2025-9 договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року». У позовній заяві та акті про отримання правової допомоги позивач зазначає про витрати, здійснені ним на професійну правничу допомогу, а саме: - зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] в рамках кредитного договору № 41259 від 30.07.2021 року 1 год. 2 000 грн; - складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики 2,5 год. 5000 грн; - інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи 1,5 год. 3000 грн; - канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції 500 грн. Суд вважає, що зазначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є явно завищеним, оскільки позов є нескладним та поданий у малозначній справі, не потребує допомоги помічників, значних витрат часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи. Моніторинг адвокатом Єдиного державного реєстру судових рішень, якщо всі процесуальні документи по справі надходять позивачу і його представнику в електронний кабінет в системі «Електронний суд», не має жодного змісту і не є необхідним. Канцелярські витрати на виготовлення копій документів, витрати на відправку поштової кореспонденції не підтверджено доказами. Розмір витрат (10500 грн) явно завищений порівняно з ціною позову (16167,5 грн). Тому суд вважає обґрунтованими витрати на адвоката у цій справі 1500 грн. Вирішуючи питання про дійсність витрат позивача на правничу допомогу, суд дійшов таких висновків. На підтвердження здійснення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 грн позивач надав копію платіжної інструкції №3 5178 від 17.02.2025. Судом установлено, що згідно з даними сайту судової влади та Єдиного державного реєстру судових рішень, зазначена платіжна інструкція №3 5178 від 17.02.2025 була надана ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до інших судів для підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу в цивільних справах, про що зазначено в мотивувальних частинах судових рішень: заочне рішення від 11.03.2025 у справі №478/102/25; заочне рішення від 24.02.2025 у справі №619/372/25; рішення від 20.02.2025 у справі № 587/291/25; рішення від 19.02.2025 у справі №153/120/25; заочне рішення від 19.02.2025 у справі № 686/33805/24. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд дійшов висновку, що надана позивачем платіжна інструкція №3 5178 від 17.02.2025 року не відповідає вимогам належності доказу, оскільки не містить інформацію щодо предмета доказування (тобто здійснення позивачем витрат на професійну правничу допомогу саме у цій справі). Ураховуючи викладене, суд відмовляє позивачу в задоволенні клопотання про стягнення з [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу. При вирішенні питання про розподіл судового збору суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 16167,5 грн, а підлягає задоволенню в сумі 4205 грн, що складає 26% (4205 х 100 : 16167,5). Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 629,82 грн судового збору (2422,4 х 26%).

Outcome: partial