Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

21\~січня 2025\~року до\~Білопільського районного\~суду за\~підсудністю з\~Київського районного\~суду м.\~Полтава надійшов\~позов ТОВ\~«СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР»\~до [PERSON] ,\~який11\~березня 2025\~року був\~уточнений.\~Позов мотивований\~тим,\~що 12 червня 2023 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» і відповідачем укладено кредитний договір №12.06.2023-100002498, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 14000\~грн на заявлений строк 42\~дні зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі, визначеному договором. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 26348 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] вказану суму боргу та судові витрати. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 22 січня 2025 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 55, 56). 11березня 2025 року надійшла уточнена позовна заява (а. с. 44-46). У судове засідання представник позивача ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» Мохир Я.В. не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 46, 61). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останній відсутній, інформації щодо\~своєї адреси\~суду не\~надав,\~а тому\~відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, якому судова повістка вручена належним чином (а. с. 34-37, 40, 64 ). \~ \~ \~ \~Враховуючи, що належним чином сповіщений відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 12.06.2023 між [PERSON] і ТОВ «Споживчий центр» у режимі онлайн шляхом акцепту пропозиції на укладення договору на сайті sgroshi.com.ua було укладено кредитний договір №12.06.2023-100002498 (фінансовий кредит), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 14000 грн на 42 дні по 20.08.2023, Процентна ставка фіксована (незмінна у розмірі 2.1% за один день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту на процентну ставку. Проценти, розраховані вищевказаним способом за первинний, черговий періоди, сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно. У пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), який є невід`ємною частиною кредитного договору сторони визначили, що кредит надається на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача [NUMBER] (а. с. 51-54). У паспорті споживчого кредиту, пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), заявці кредитного договору від 12.06.2023 позичальником вказаний [PERSON] та зазначено, що зазначені документи підписані ним електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Т319». 12.06.2023 ТОВ «Споживчий центр» через систему LiqPay перерахувало на банківську картку № [NUMBER] грн за договором №12.06.2023-100002498 (а. с. 10). [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконує належним чином умови договору, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 23760 грн, з яких: 14000 грн - основний борг, 12348 грн - заборгованість за відсотками (а. с. 9). У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1-3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Враховуючи викладене, з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» необхідно стягнути 26348 грн заборгованості по кредитному договору, яка складається з: 14000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 12348 грн заборгованості за відсотками. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути 2422 грн 40 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат (а. с. 5).

Outcome: approved