Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

02 січня 2025 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Галицинівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до якої просить встановити їй додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] терміном у три місяці з часу набрання рішенням законної сили. В обгрунтування позову позивач зазначає, що після смерті її батька [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1 /3 частини земельної ділянки площею 8,6285 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населеного пункту Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, кадастровий номер 4823382600:02:000:0108. Позивач не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у передбачені законом строки в зв`язку зі збройною агресією рф, введенням 24 лютого 2022 року по всій території України військового стану, її виїздом до Німеччини і перебуванням за межами України до березня 2024 року. Строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини закінчився ще до її повернення до України. Позивач звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою у грудні 2024 року, однак у зв`язку з пропуском строку, визначеного для подання заяви про прийняття спадщини, нотаріусом роз`яснено необхідність визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою від 16 січня 2025 року заяву прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач Галицинівська сільська рада направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Суд, враховує вимоги частини 3 статті 200 ЦПК України, відповідно до якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням заяви позивача про розгляд справи за його відсутності, а також заяви відповідача про розгляд справи без участі його представника та визнання позовних вимог, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України №719-р від 12 червня 2020 року «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області», Відповідно до абзацу першого пункту 71 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Миколаївської області згідно з додатком, серед яких: Первомайська ОТГ до складу якої ввійшли зокрема і с. Білозірка (Бармашове). Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» утворено Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. [PERSON] помер [INFO] , про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 26 січня 2022 року складено актовий запис №124 про смерть та видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . Відповідно до повторного свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 06 березня 2024 року, [PERSON] є її батьком. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 26 січня 2017 року державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Постарниченко Н.В., [PERSON] є спадкоємцем 1 /3 частки, зазначеного у свідоцтві майна, а саме земельної ділянки площею 8,6285 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населеного пункту Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, кадастровий номер 4823382600:02:000:0108, яка належала спадкодавиці [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №622997, виданого Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області 25 травня 2011 року, акт зареєстровано в Книзі записів реєсрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №482330001000166. Право власності [PERSON] на вказане майно зареєстровано 30 січня 2017 року на підставі зазначеного свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №79105593 від 30.01.2017 року. Підстави, з яких позивач була змушена звернутися до суду із цим позовом, підтверджуються змістом постанови державного нотаріуса Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Ткаченко Ю.Г. від 10 грудня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої позивачем [PERSON] не надано документів, які б підтверджували факт спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент смерті останнього, та спадкоємець не звернулася протягом шести місяців з заявою про прийняття спадщини, отже, є такою, що пропустила строк для прийняття спадщини. Відповідно до листа щодо надання інформації від 06 березня 2025 року №235/01-16 Першої миколаївської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за відомостями зі Спадкового реєстру не заводилась. Згідно з відомостями, що містяться в матеріалах справи, позивач зареєстрована за іншою адресою, ніж спадкодавець. Відповідно до статей 1220-1221, 1223 ЦК України,\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування. Згідно із статтями 1268-1270 ЦК України,\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1272 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Строк подачі заяви про прийняття спадщини встановлюється у шість місяців з дня відкриття спадщини. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24\~постанови від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вказує позивач у своєму позові, своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вона не звернулася до спливу строку, визначеного законом для вчинення дій, що свідчать про прийняття спадщини (подання заяви), у зв`язку з введенням 24 лютого 2022 року по всій території України воєнного стану, її виїздом за межі України та проживанням у Німеччині до березня 2024 року. З зазначених позивачем обставин та доказів, що надані на їх підтвердження, суд вважає доведеною позивачем поважність причин, що зумовили пропуск строку подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті її батька, а тому необхідним захист спадкових прав позивача, а також зазначає, що спосіб про який вона просить, відповідає такому захисту. Стосовно визнання відповідачем позову, то відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем Галицинівською сільською радою даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищевказане, суд приходить до переконання, що даний позов підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає можливим визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю у один місяць.

Outcome: approved