Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] и про визнання батьківства та внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження. Позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] . Зобов`язати Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (с.Одесса) внести відповідні зміни до актового запису №985 від 22.12.2015 року про народження [PERSON] : виключити відомості про батька [PERSON] , громадянина України та вказати батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянина України; змінити прізвище дитини з « [INFO] » на « [INFO] »; змінити по-батькові дитини з « [INFO] » на « [INFO] », ім`я, дату, місце народження дитини та відомості про матір залишити без змін. Обґрунтовуючи позов посилається на те, що з січня 2015 року позивач та відповідачка [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Були відносини притаманні подружжю. Однак шлюб не укладали. На початку липня 2015 року покинув покинув [PERSON] та поїхав до міста Житомира. На той момент [PERSON] була вагітна. Однак, позивача не цікавила їх доля, оскільки він жив своїм життям. 18.06.2022 року позивач призваний до лав ЗСУ. Перебуваючи на ротації у серпні 2022 році в м.Павлограді зустрів відповідачку [PERSON] , з якої почав стосунки. Вона повідомила, що народила хлопчика [PERSON] . 28.10.2023 року позивач уклав шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . [PERSON] знає, що позивач його біологічний батько і називає його батьком. Позивач хоче справжню сім`ю, тому йому дуже важливо, щоб він був записаний батьком дитини. В судовому засіданні представник позивача, підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Обґрунтовуючи свої позиції посилалася на обставини викладені в позовній заяві. Судові витрати залишити за позивачем. Відповідач позов визнала, просила задовольнити позов, просила долучити до матеріалів справи висновок про біологічне батьківство. Представник Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, повністю поклався на рішення суду. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено наступне. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] народився [PERSON] в місті Сєвєродонецьк Луганської області, від батьків: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 22.12.2015 року. Позивачка уклала шлюб з відповідачем та змінила прізвище на « [PERSON] » , відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , народився [PERSON] в м.Павлоград Дніпропетровської області, від батьків: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до висновку про біологічне батьківство № MGU1457/ від 09.01.2025 року, [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за рехультатами даної експертизи складає не менше 99,999999%. Статтею 128 Сімейного кодексу України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Таким чином, дослідивши матеріали справи судом встановлено факт того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , що безпосередньо підтверджується висновком молекулярно-генетичної експертизи №MGU1457/ від 09.01.2025, також зазначені обставин визнаються сторонами. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011р. 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Враховуючи наведені норми права та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню шляхом визнання батьківства [PERSON] , відносно [PERSON] , [INFO] , із внесенням відповідних змін до актового запису про народження.

Outcome: approved