Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Голіней Л.Д., звернулася до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначила,\~щовона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, [INFO] у них народилася дитина: [PERSON] . Рішенням Надвірнянського районного суду від 06.02.2017 року шлюб між сторонами розірвано, сина [PERSON] залишено проживати з позивачем. Рішенням Надвірнянського районного суду від 21.02.2017 року вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі по 750,00 грн. [INFO] у позивача народився син [PERSON] . Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та висновку про доцільність встановлення опіки [PERSON] взяла під опіку свою похресницю [PERSON] , [INFO] , оскільки батьки дівчинки померли, а інших родичів, які б могли опікуватися дівчинкою та виявили бажання не має. Діти [PERSON] .. [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні позивача. З моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів у позивача змінився сімейний стан, а саме кількість дітей, які перебувають на її утриманні, а отже змінилося і матеріальне становище, оскільки вона має на утриманні ще двох дітей, яких не було на момент винесення рішення про стягнення аліментів з відповідача. Позивач не має постійного місця роботи, інколи підробляє у кав`ярні офіціантом, її дохід є не стабільним, та не достатній для забезпечення належного рівня проживання для трьох дітей, а тому виникла необхідність збільшити розмір аліментів, які попередньо присуджені судом. Окрім того, розмір аліментів присуджений рішенням Надвірнянського районного суду від 21.02.2017 року в сумі 750 грн. є меншими 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не покриває витрат на утримання сина. Відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі не менше як 1/4 частки з його щомісячного доходу, оскільки є молодою, працездатною людиною, інших дітей на утриманні не має. Окрім того, відповідач перебуває на заробітках у Португалії вже 5 років, а отже має можливість отримувати значний дохід. Враховуючи наведене, просить змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених за рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2017 року та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію про перетин кордону відповідачем за період з 21.02.2017 року по даний час із зазначенням дати виїзду, напрямку, дати повернення на територію України та чи на даний час перебуває за межами України. Представник позивача - адвокат Голіней Л.Д. в судовому засіданні позовні вимоги, викладені у позовній заяві, підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також зазначила, що у позивача з моменту винесення попереднього рішення про стягнення аліментів змінився сімейний стан та на її утриманні на теперішній час перебуває троє неповнолітніх дітей. Вона інколи працює по тимчасовим заробіткам. Розмір стягнутих аліментів є мізерним та не покриває всіх витрат по утриманню сина. Відповідач працює за кордоном, зі слів спільних знайомих їй відомо, що він отримує значні кошти, тому має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи Відповідач [PERSON] повторно\~не з`явився\~у судове\~засідання,\~про місце,\~день та\~час слухання\~справи був повідомлений належним\~чином шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав, а тому суд відповідно до ст.\~280\~ЦПК України\~за наявності\~згоди сторони позивача розглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. 18.03.2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, яка занесена до протоколу судового засідання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги\~ у повному обсязі,\~ виходячи з наступного. \~ \~\~ \~ Відповідно із ст.180 СК України,\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як встановлено в судовому засіданні, у сторін, які перебували у зареєстрованому шлюбі, [INFO] у них народилася дитина: [PERSON] (а.с.11). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2017 року по справі №348/2289/16-ц шлюб між сторонами було розірвано. У цьому ж рішенні зазначено, що спільну дитину [PERSON] , було залишено проживати із позивачем. Вказане судове рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося і 17.02.2017 року набрало законної сили (а.с.7). Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2017 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 750,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9). [INFO] у позивача народився син [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 22 січня 2019 року (а.с.12). На підставі висновку про доцільність встановлення опіки та відповідність її інтересам Служби у справах дітей Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області № 04-16/3 від 12.06.24 та відповідно до витягу №797 від 28.06.2024 року з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та висновку про доцільність встановлення опіки позивач [PERSON] взяла під опіку свою похресницю [PERSON] , [INFO] , оскільки батьки дівчинки померли, а інших родичів, які б могли опікуватися дівчинкою та виявили бажання не має (а.с.10,13-14). З акту обстеження № 151 від 20.12.2024 року вбачається, що діти [PERSON] [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні позивача (а.с.15). Згідно інформації Державної прикордонної служби України № 19/3274-25-вих. від 13.01.2025 вбачається, що у 2018 році відповідач [PERSON] двічі перетинав державний кордон, останній раз на «виїзд» 07.10.2018 (а.с.28-30). На даний час позивач не має постійного місця роботи, інколи підробляє у кав`ярні офіціантом, її дохід є не стабільним, та не достатній для забезпечення належного рівня проживання для трьох дітей, доходів від підсобного господарства не має, підприємницькою діяльністю не займається. Матеріальний стан позивача суттєво погіршився на даний час, оскільки на теперішній час на її утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей. Вона сама не в змозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним спільного із відповідачем сина, у зв`язку з цим зазнає значні матеріальні труднощі через відсутність належної матеріальної допомоги з боку відповідача. Присуджений розмір аліментів згідно з рішення Надвірнянського районного суду в сумі 750 гривень щомісячно є мізерним та явно недостатнім для забезпечення нормальних умов розвитку, беручи до уваги вік сина сторін та його потреби. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі\~статтею 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 1\~ст. 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження,\~ст. 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Проте, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими\~ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожиткові мінімуми для різних категорій населення на 2025 рік в Україні встановлено\~Законом «Про Державний бюджет на 2025 рік». Так,\~статтею 7 вказаного Закону\~на 2025 рік встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3196 гривень. [PERSON] виповнилося 11 років, а мінімальний розмір аліментів на дитину його віку згідно вимог\~СК України\~повинен бути не менше, ніж 1598 грн. на місяць, тобто аліменти у розмірі 750,00 грн на місяць, які стягнуті за рішенням суду, є завідомо недостатнім. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Як встановлено в судовому засіданні вимоги позивача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини, зміні її сімейного стану, погіршенні матеріального становища та можливості сплачувати їх відповідачем у більшому розмірі через покращення його матеріального стану, оскільки він на даний перебуває за кордоном та отримує сталі доходи. Згідно положень ч. 3\~ст. 181 СК України, право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Чинне законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивачка скористалася своїм правом, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів. Крім того,\~закон\~не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Тому, враховуючи наведені обставини, при вирішенні питання щодо зміни способу стягнення аліментів, суд бере до уваги, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зміни способу стягнення аліментів,\~визначеного рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2017 року та\~вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Частиною другою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн. позивач надала суду: ордер від 02.01.2025 року, договір про надання правничої допомоги № 118 від 30.12.2024, укладений між позивачем [PERSON] та адвокатом Голіней Л.Д., квитанцію серії АЕ № 0893 від 02.01.2024 на суму 4000,00 грн., сплачених [PERSON] адвокату Голіней Л.Д. за надання правової допомоги у справі про стягнення аліментів (а.с. 4, 16-17). Оскільки позивачем [PERSON] надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення нею витрат на правову допомогу у сумі 4000,00 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь [PERSON] підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 грн. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір . На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved