Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

\~ 15.01.2025 [PERSON] звернулася до Територіальної громади села Забріддя\~ в особі Високівської сільської ради з позовною заявою, за змістом якої просить: \~- визначити [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , додатковий строк терміном в 60 (шістдесят)\~ календарних днів для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Забріддя Черняхівського район Житомирська область. Ухвалою від 21.01.2025 суд позовну заяву [PERSON] залишив без руху та надав позивачу 7-денний\~строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали. 27.01.2025 на адресу суду на виконання вимог ухвали суду від 21.01.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою від 29.01.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче\~засідання\~призначив на\~ 27\~ лютого \~2025\~року\~об 10:00\~год. Пунктом 9 даної ухвали суд постановив в порядку ст. 84 ЦПК України витребувати у державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Пилипчука В.І. (12301, Житомирська область, Житомирський район, с-ще Черняхів, вул. Шевченка, 4)\~ належним чином засвідчену копію спадкової справи, що заведена до майна померлої [INFO] [PERSON] . 04.02.2025\~\~на адресу\~суду надійшла\~відповідь від\~Черняхівської державної\~нотаріальної контори про те, що спадкова справа\~ відносно майна померлої\~\~ [INFO] [PERSON] , не заводилась. Ухвалою від 27.02.2025, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 27.02.2025 суд призначив розгляд справи по суті на 25.03.2025. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємицею за законом після смерті матері [PERSON] , однак з поважних причин пропустив строк для\~ подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина, до якої увійшла земельна ділянка для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва,\~ на підставі Державного акта про право власності за земельну ділянку серії ЖГ № 076117, що виданий [PERSON] , 25.08.2004. Позивач пояснює, що у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Вказане доводить тим, на час відкриття спадщини позивачу було відомо що мати [PERSON] за життя уклала договір дарування\~ на користь сестри - [PERSON] , тому позивач вважав що предметом цього договору дарування були\~ в тому числі і земельні ділянки за Державник актом ЖГ №076117.\~ Право власності за договором дарування сестра [PERSON] , оформила 11.11.2011, тому момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивачу не було відомо\~ про майно матері, на яке ніхто не прийняв спадщину. Інших спадкоємців першої черги та спадкоємців, які претендували б на обов`язкову\~ частку спадщини\~ та утриманців після смерті [PERSON] не має. При зверненні до нотаріальної контори позивачу\~ відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті\~ [PERSON] у зв`язку з пропуском строку подання заяви для прийняття спадщини. Оскільки позивач у позасудовому порядку не може захистити свої права, за захистом свого порушеного права на спадкування звернувся\~ до суду. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити\~ з підстав викладених у позові. 27.02.2025 на адресу суду від відповідача - Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області надійшла заява про проведення розгляду справи у відсутності їх представника ( а.с. 53). Відповідач у порядку ст. 178 ЦПК України, у визначений\~ строк,\~ відзиву на позовну заяву не подав. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.\~\~ Оскільки явка відповідача судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також враховуючи, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно\~ до приписів ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Зважаючи на подану відповідачем заяву про розгляд справи за його відсутності, суд здійснює розгляд на підставі наявних у матеріалах справи документів у порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України. В ході розгляду справи, суд відповідно\~ до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 259 ЦПК України\~ за результатами оцінки доказів, поданих до суду, у\~ справі оголошено\~ скорочене рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] \~в с.\~Забріддя Черняхівського\~району Житомирської\~області померла [PERSON] , у\~ віці 83 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії\~ [NUMBER] , виданого 08.07.2011 виконкомом Забрідської сільської ради Черняхівського району Житомирської області ( а.с. 9). Родинний зв`язок між померлою\~ [PERSON] та [PERSON] (позивачем) підтверджується копією свідоцтва про\~ народження [PERSON] [INFO] , згідно якого матір`ю записана [PERSON] , видного Забрідською с-Радою Черняхівського району Житомирської області 08.10.1966\~ серії [NUMBER] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої\~ увійшли земельні ділянки\~ за кадастровими номерами:1825684000:01:000:0511 прощею 2,09га; №1825684000:01:000:0512 площею 0,33га та №1825684000:01:000:0471 площею 0,20га з цільовим призначенням для\~ ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на\~ праві приватної власності належить [PERSON] на підставі\~ Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №076117 від 25.08.2004 ( а.с. 12) Згідно довідки Високівської сільської ради\~ від 05.12.2024 № 481, зазначено що\~ до моменту смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована\~ в будинку\~ за адресою: [ADDRESS] , після смерті\~ [PERSON] та в шестимісячний термін\~ після смерті [PERSON] у вище вказаному будинку\~ ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с. 14). Згідно довідки Високівської сільської ради\~ від 28.07.2011 № 305 видана [PERSON] про те що він дійсно постійно проживав без реєстрації з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , доглядав її та вів з нею спільне господарство за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори\~ Пилипчуком В.І. позивачу\~ відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо здійснення права на спадкування після смерті матері [PERSON] \~ у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.13). За відомостями позивача\~ поважність пропуску строку звернення до нотаріуса, полягає у\~ необізнаності спадкоємця про наявність спадкового майна у виді земельних ділянок. Позивач, вказуючи на те, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини,\~ звернувся до суду з даним позовом, в якому просить захистити порушене право шляхом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом статей 15 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на предмет та підстави позову суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини із спадкування, зокрема щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, які регулюється нормами права, що містяться в книзі 6 ЦК України. За загальним правилом про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за відсутності інших спадкоємців пред`являється до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, посилається\~ на необізнаності спадкоємця про наявність спадкового майна у виді земельних ділянок у спадкодавця, що і стало причиною невчасного подання заяви до нотаріальної контори. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд дослідив поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Варто зазначити, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені на підтвердження обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не оспорюються відповідачем та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям "майно" в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлого. Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що є підставою для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлого. Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Тому,

Outcome: approved