Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтували тим, що 04.01.1997 року між [PERSON] і [PERSON] , неповнолітніми [PERSON] , [PERSON] , від імені яких діяли батьки [PERSON] , [PERSON] , на Херсонській товарній біржі «Ізумруд», був укладений договір міни належної позивачам квартири [ADDRESS] на 55/100 частини домоволодіння [ADDRESS] , яка належала відповідачу. 13.02.1997 року зазначений договір був зареєстрований в Херсонському ОО МБТІ за реєстраційним номером №9 в реєстровій книзі №122. За позивачами в Херсонському МБТІ зареєстровано право власності на 55/100 частини домоволодіння [ADDRESS] , до складу якої входять: приміщення 1-3, 1-4, 1-5, житловою площею 27,5 кв.м., приміщення І, ІІ, ІІа сіни. Закріплена земельна ділянка 300 кв.м., на підставі рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 25.07.2001 року, за яким встановлено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та співвласником [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , яка є дружиною позивача [PERSON] і матір`ю позивачів [PERSON] , [PERSON] . 14.09.2022 року [PERSON] подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , а [PERSON] , [PERSON] подали заявку про відмову у прийнятті спадщини на користь батька, в зв`язку з чим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Задніпряною А.І. відкрита спадкова справа №22/2022 року. Однак, нотаріус відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Свою відмову мотивувала тим, що договір міни частини житлового будинку не відповідає законодавству України, оскільки укладений із недодержанням вимог щодо обов`язкового нотаріального посвідчення такого правочину. З моменту укладення договору позивачі і спадкодавець повністю прийняли спірну частину будинку у власність, несли усі необхідні витрати по його утриманню та проводили необхідні поточні ремонти. Однак, на теперішній час [PERSON] не може реалізувати своє право як спадкоємець і отримати свідоцтво про право на спадщину, а [PERSON] , [PERSON] реалізувати право співвласників, а саме здійснити реалізацію права власності на вказану частину будинку, оскільки договір міни не був нотаріально посвідчений. При цьому один із співвласників помер. У зв`язку з викладеним, позивачі просять визнати договір міни №844 кватири [ADDRESS] та 55/100 частини домоволодіння [ADDRESS] , укладений 24 січня 1997 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Херсонською товарною біржою «Ізумруд», зареєстрований 13.02.1997 року в Херсонському МБТІ за реєстраційним №8447, в реєстровій книзі №122 дійсним; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після померлої дружини [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] право власності на 55/300 частин домоволодіння [ADDRESS] , до складу якої входять: приміщення 1-3,1-4,1-5, житловою площею 27,5 кв.м., приміщення І, ІІ, ІІа сіни; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 55/300 частин домоволодіння [ADDRESS] , до складу якої входять: приміщення 1-3,1-4,1-5, житловою площею 27,5 кв.м., приміщення І, II, ІІа сіни; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 55/300 частин домоволодіння [ADDRESS] , до складу якої входять: приміщення 1-3,1-4,1-5, житловою площею 27,5 кв.м., приміщення І, ІІ, ІІа - сіни. Ухвалою від 24.04.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 01.08.2024 року витребувано докази. Ухвалою суду від 03.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 17.03.2025 року представник третьої особи Херсонської міської ради надав до суду письмові пояснення, згідно яких зазначив, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач у теперішній час не бажає посвідчити зазначений договір в нотаріальній конторі, доказів навмисного ухилення його від нотаріального оформлення угоди позивачі суду не надавали. Отже спірний договір обміну нерухомого майна нотаріально посвідчений не був, доказів навмисного ухилення відповідача від нотаріального оформлення угоди. Позивачі суду не надали, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Ухвалою суду від 27.03.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов суду не подав. Представник третьої особи Херсонської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив врахувати надані письмові пояснення. Представник третьої особи Херсонської товарної біржи «Ізумруд» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно актового запису про укладення шлюбу №1019, зробленого 06.11.1987 року Комсомольським відділом РАЦС м.Херсона, 06.11.1987 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Згідно актового запису про народження №1538, зробленого 30.08.1988 року міськвідділом РАЦС у м.Херсона, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про народження №253, зробленого 19.02.1990 року Комсомольським відділом РАЦС м.Херсона, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . 04.01.1997 року між [PERSON] і [PERSON] , неповнолітніми [PERSON] , [PERSON] , від імені яких діяли батьки [PERSON] , [PERSON] , на Херсонській товарній біржі «Ізумруд», був укладений договір міни належної позивачам квартири [ADDRESS] на 55/100 частини домоволодіння [ADDRESS] , яка належала відповідачу. 13.02.1997 року зазначений договір був зареєстрований в Херсонському БТІ за реєстраційним номером №9 в реєстровій книзі №122. За позивачами в Херсонському БТІ зареєстровано право власності на 55/100 частини домоволодіння [ADDRESS] , до складу якої входять: приміщення 1-3, 1-4, 1-5, житловою площею 27,5 кв.м., приміщення І, ІІ, ІІа сіни. Закріплена земельна ділянка 300 кв.м., на підставі рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 25.07.2001 року, за яким встановлено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та співвласником зазначеного житлового будинку [PERSON] . Згідно актового запису про смерть №954, зробленого 06.06.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71332734 від 01.02.2023 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Задніпряною А.І. після смерті [INFO] [PERSON] зареєстровано спадкову справу №22/2022 року. Зі спадкової справи №22/2022 року, заведеної 14.09.2022 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Задніпряною А.І., вбачається, що 14.09.2022 року [PERSON] подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , а [PERSON] , [PERSON] подали заявку про відмову у прийнятті спадщини на користь батька. Постановою приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Задніпряною А.І. від 04.12.2023 року, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як договір міни частини житлового будинку не відповідає законодавству України, оскільки укладений із недодержанням вимог щодо обов`язкового нотаріального посвідчення такого правочину. Згідно Витягу про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 16.06.1970 року по 07.06.2023 року, виданого 06.06.2023 року Виконавчим комітетом Херсонської міської ради, за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , з 28.09.2017 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , з 05.04.1993 року по 30.05.2022 року; [PERSON] , [INFO] , з 19.09.2017 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , з 07.08.2004 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , з 31.03.2006 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , з 16.11.2018 року по теперішній час. Згідно листа від 25.10.2023 року №1464, виданого КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» повідомлено, що нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , з матеріалів інвентарної справи №12704 право власності зареєстроване за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на 55/100 частин згідно договору №844 міни від 24.01.1997 року, посвідченого на Херсонській товарній біржі «Ізумруд» за р.№844; [PERSON] на 45/100 частин згідно договору дарування від 05.01.1995 року, посвідченого Другою Херсонською державною нотаріальною конторою за р.№1-72. Відповідно до статей 128, 153 ЦК Української РСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР за договором купівлі- продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. За загальним правилом, визначеним частиною першою ст. 128 ЦК УРСР, право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором, а відповідно до статті 153 ЦК Української РСР договір вважається укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до ч.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року за № 1952-1, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно із загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду. Тобто, звернення до суду може мати місце в разі відмови нотаріусом в видачі свідоцтва з таких підстав, які унеможливлюють його видачу, оскільки підстави нотаріальної відмови не можуть бути усунуті спадкоємцями. Так, постановою приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Задніпряною А.І. від 04.12.2023 року, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як договір міни частини житлового будинку не відповідає законодавству України, оскільки укладений із недодержанням вимог щодо обов`язкового нотаріального посвідчення такого правочину. Як роз`яснено у п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» - право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Судом встановлено, що сторони при укладанні договору міни від 04.01.1997 року, належної позивачам, квартири [ADDRESS] на 55/100 частини домоволодіння [ADDRESS] , яка належала відповідачу, домовилися щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору, за позивачами в Херсонському БТІ зареєстровано право власності на 55/100 частини домоволодіння [ADDRESS] , виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою вважати, що [PERSON] , як спадкоємець, після смерті [INFO] дружини [PERSON] , правомірно набув право власності на вказану частину будинку, а [PERSON] , [PERSON] , як співвласники, правомірно набули право власності на вказану частину будинку на підставі вказаного правочину згідно ст.328 ЦК України. Оцінивши в сукупності наявні у справі докази та враховуючи, що [PERSON] не може реалізувати своє як спадкоємець і отримати свідоцтво про право на спадщину, а [PERSON] , [PERSON] не може реалізувати своє право співвласників, а саме здійснити реєстрацію права власності на вказану частину будинку в позасудовий порядок у зв`язку із відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів, при обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права, відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб. Відтак, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог про визнання договору міни нерухомого майна дійсним та визнання права власності за позивачами в повному обсязі.

Outcome: approved