Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Представник позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області суду із позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останньої заборгованість за : -кредитним договором №669969990 в розмірі 106\~611,40 грн., з яких 22\~000 грн. сума заборгованості по основному боргу, 84\~611,40 грн. сума заборгованості за відсотками; -кредитним договором №2465909 в розмірі 15\~149,00 грн., з яких 5\~000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10\~149,00 грн., - сума заборгованості за процентами; -договором позики №75366259 в розмірі 46\~085,73 грн., з яких 15\~000,00 грн., - сума заборгованості за основною сумою боргу, 31\~085,73 грн. сума заборгованості за відсотками. 13.11.2024 ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області матеріали позовної заяви передано до Івано-Франківського міського суду ( а.с. 86-87). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.01.2025 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. ( а.с. 94-95). Ухвалою від 31.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін ( а.с. 96-97). В обґрунтування позову зазначено, що 24.08.2021 між ТОВ ««МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладений кредитний договір № 669969990. 28.11.2018 року, між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язується відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти на умовах визначених договором. 31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників №166 від 28.12.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 669969990 від 24.08.2021. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 20102022, відповідно до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло прав грошової вимоги до відповідача за договором №669969990 в розмірі 106\~611,40 грн., з яких 22\~000 грн. сума заборгованості по основному боргу, 84\~611,40 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 06.03.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 13.10.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №2465909. 05.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем ТОВ «ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 05052023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 05.05.2023 до Договору факторингу № 05052023 від 19.05.2024 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №2465909 в розмірі 15\~149,00 грн., з яких 5\~000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10\~149,00 грн., - сума заборгованості за процентами. Крім того, 14.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики №75366259. 14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) позивачу за плату належні йому Права Вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» - права Вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №11 від 27.10.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 46\~085,73 грн., з яких 15\~000,00 грн., - сума заборгованості за основною сумою боргу, 31\~085,73 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за вказаними договорами у загальному розмірі 167\~846,13 грн., яку позивач просить стягнути ( а.с. 1-9). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.01.2025 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. ( а.с. 94-95) 31.01.2025 - відкрито провадження, справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні ( а.с. 96-97). 14.02.2025 представником відповідача, адвокатом Боднарчук А.М., через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в матеріалах справи відсутній Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Тож Позивачем не доведено належним чином право його вимоги до боржника [PERSON] , оскільки до матеріалів справи не долучено документів, які б свідчили про те, що первісний кредитор передав право вимоги за спірним кредитним договором ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», який, в свою чергу, передав право вимоги позивачу. Крім того, позивач посилається на договір факторингу, який був укладений 28.11.2018, тоді як кредитний договір був укладений 24.08.2021, тобто після відступлення прав вимоги, що вказує на безпідставність доводів позивача. Отже, враховуючи, що на момент укладення договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 боргові зобов`язання за договором позики № 669969990 від 24.08.2021 ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору. Що стосується Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2465909 від 13.10.2021, то між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] , відповідач позовні вимоги по кредиту № 2465909 від 13.10.2021 частково визнає у розмірі боргу за тілом кредиту у сумі 5 000,00 грн. та відсотків, нарахованих за період з 13.10.2021 по 13.12.2021 року у сумі 3 880,50 грн., а всього на загальну суму 8 880,50 грн, оскільки у зазначеному Кредитному договорі № 2465909 від 13.10.2021 сторони погодили суму договору у розмірі 5 000 гривень, строк дії Договору - 30 днів, тобто, до 13.11.2021, процентну ставку за користування кредитом. 12.11.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] було укладено Додатковій договір до Договору № 2465909 від 13.10.2021, відповідно до якого було продовжено строк користування кредиту на 30 днів до 13.12.2021. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту у порядку, передбаченому Кредитним договором № 2465909 від 13.10.2021 після 13.12.2021, матеріали справи не містять. На погашення боргу за позикою, [PERSON] в межах строку дії договору позики сплачено грошові кошти у сумі 895,50 грн. 12.11.2021, які були зараховані первісним кредитором в рахунок сплати процентів. Таким чином, враховуючи те, що після спливу строку дії позики, позикодавець втратив право нараховувати відсотки за користування нею, зазначені платежі частково підлягають зарахуванню в рахунок оплати основного боргу за позикою (тіла) та відсотків, який згідно проведеного розрахунку становить 7 985 грн. = (8880,50 грн.(вартість кредиту) - 895,50 грн.(погашення кредиту). Щодо Договору позики № 75366259 від 14.08.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] : позивач посилається на договір факторингу, який був укладений 14.06.2021, тоді як кредитний договір був укладений 14.08.2021, тобто після відступлення прав вимоги, що вказує на безпідставність доводів позивача. Отже, враховуючи, що на момент укладення договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 боргові зобов`язання за договором позики № 75366259 від 14.08.2021 ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору. Крім того, на час укладення договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Інформація про [PERSON] , як боржника надана у витягу з реєстру прав вимоги, тобто через два місяці після укладення договору факторингу. Отже між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на час укладення договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і вочевидь, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору. Просив продовжити строк на подання відзиву та позов задоволити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним Договором № 2465909 від 13.10.2021 в розмірі 7 985 грн., з яких 5000 грн тіло кредиту та 2985 грн відсотків за користування кредитом ( а.с. 104-118). 18.02.2025 представником позивача через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, у якому вказано, що Додатковою угодою №26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, Договір факторингу №28/1118-01 викладено у новій редакції, а саме відповідно до п.4.1. Договору факторингу №28/1118-01, наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Щодо переходу права грошової вимоги між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», вказала, що відповідно до додаткової угоди № 12 від 27.10.2023 до договору факторингу №14/06/2021, Сторони домовились викласти пункт 9.1. Договору в наступній редакції: «Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із Сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік». Пунктом 2 Додаткової угоди передбачено, що ця Додаткова угода до Договору вступає в дію з дати її підписання Сторонами і є невід`ємною частиною Договору. Тобто Дія Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 продовжена до 14.06.2023, а тому перехід прав вимоги за Договором позики № 75366259, відбувся відповідно до діючого Договору факторингу №14/06/21, є правомірним і відповідає чинному законодавству. Щодо тверджень відповідача про безпідставність нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору, звертають увагу суду на те що, Постановою Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, зокрема, зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч.2 ст.625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника («за користування кредитом»). Крім того відповідачка звернулася до ТОВ «ФК «ЄАПБ» та повідомила, що визнає наявність боргу та просить вирішити питання щодо погашення нею заборгованості в добровільному порядку та надала гарантійний лист, який підтверджує зобов`язання відповідачки щодо сплати заборгованості. Просила, позовні вимоги задоволити у повному обсязі ( а.с. 120-140). 03.03.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті ( а.с. 161-162). Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подавши заяву про розгляд справи без участі. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник відповідача, адвокат Боднарчук А.М., подав до суду заяву, в якій просив підготовче засідання провести без участі відповідача та її представника. В подальшому в судові засідання не з`явилися. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 24.03.2025 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13.10.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено в електронній формі Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2465909 ( а.с. 27-33). Відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 цього договору, на умовах встановлених договором, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту\~- кредит. Сума кредиту складає 5 000,00 грн. Строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки вказується в графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що клієнт виконає обов`язки на умовах т у строки, визначені Договором. Тип процентної ставки\~фіксована та стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаному у п. 1.3. (п. 1.4.1.) Знижена процентна ставка становить 0,60% в день та застосовується на умовах, якщо Клієнт у межах строку дії Договору або протягом 3-х календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт, як учасник програми лояльності отримає індивідуальну знижку, у випадку не виконання Клієнтом вказаних умов користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою (п. 1.4.2.). Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою складає: за стандартною ставкою 29 653,85% річних (п. 1.5.1.), за зниженою ставкою 642,85% річних (п. 1.5.2.). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає : за стандартною ставкою 7\~985,00 грн (п. 1.6.1), за зниженою процентною ставкою 5\~895, 50 грн. (п. 1.6.2). Згідно з п. 2.1. кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] або іншої платіжної карти Клієнта. Кредитний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т 9 8 1 13.10.2021 16:46:12 [PERSON] 12.11.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено додатковий договір до Договору №2465909 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати Клієнтом зобов`язання за Договором, Клієнт ініціював продовження строку користування кредитом, сторони погодили: строк користування кредитом за Договором продовжується на 30 днів, дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 13.12.2021, процентна ставка протягом строку Додаткового договору 1,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, орієнтована реальна річна процентна ставка 29 653,85% річних, орієнтована загальна вартість кредиту 7\~985,00 грн. Додатковий договір підписано одноразовим ідентифікатором Р 1 8 2 12.11.2021 20:16:16 [PERSON] ( а.с. 37). Згідно з розрахунком заборгованості за Договором 2465909 від 13.10.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 22.02.2022, виданого директором ТОВ «Лінеура Україна», нараховано 16\~044,50 грн., сплачено 895,50 грн., до сплати 15\~149,00 грн. ( а.с. 46-47). 05.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 05052023 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників ( а.с. 41-43). Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 05052023 від 05.05.2023, позивач прийняв Реєстр Боржників, від ТОВ « Лінеура Україна» переходять Права вимоги Заборгованості від боржників і ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей (а.с. 44). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 05052023 від 05.05.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15\~149,00 грн., яка складається з : 5000,00 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу; 10\~149,00 грн. - сумою заборгованості за процентами ( а.с. 45). Згідно з розрахунком заборгованості за Договором №2465909 від 13.10.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 05.05.2023, нараховано 16 044,50 грн., сплачено 895,50 грн., до сплати 15 149 грн., з яких 5000 грн.- тіло кредиту, 10 149 грн. проценти за користування. Процентна ставка в день користування з 13.10.2021 по 11.11.2021 0,6%, з 13.11.2021 по 23.02.2022 1,99% ( а.с. 142-147). Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. У п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно з ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що в електронній формі 13.10.2021 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2465909 на суму 5 000 грн. Відповідач не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2465909 в розмірі 5 000 грн. Щодо стягнення процентів за вказаними кредитними договорами суд зазначає наступне. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Відповідно до пункту 1.4 договору про надання споживчого кредиту №2465909 від 13.10.2021 кредит надавався на 30 днів, додатковою угодою до Договору №2465909 про надання споживчого кредиту від 12.11.2021 продовжено строк кредиту на 30 днів та внесено зміни до п. 3.1. Договору та Додатку 1 до Договору, а саме: строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитом (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту 13.12.2021. Зазначені умови цих договорів не суперечать вимогам статті 6 ЦК України, оскільки сторони є вільними при укладенні договору. Позивач просить стягнути відсотки за договором про надання споживчого кредиту №2465909 від 13.10.2021 в сумі \~10 149 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за Договором №2465909 від 13.10.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 05.05.2023, при цьому розрахунок здійснено за період з 13.10.2021 по 23.02.2022, і так, 12.11.2021 сплачено 895,50 грн., процентна ставка в день користування з 13.10.2021 по 11.11.2021 0,6%, з 13.11.2021 по 12.12.2021 1,99%, станом на 12.12.2021 проценти за користування кредитом становлять 2 985 грн. Таким чином, сума заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №2465909 від 13.10.2021 становить 7 985 грн., яка складається з : 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 985 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відтак, позов в цій частині підлягає до задоволення. Щодо вимог щодо стягнення заборгованості за договором позики №75366259 від 14.08.2021. 14.08.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики №75366259 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Сума позики 15\~000,00 грн., строком на 30 днів, дата повернення позики 13.09.2021. Базова процентна ставка 1,99%, орієнтована реальна річна процентна ставка 906,08%,, знижена процентна ставка 0, 70 %, орієнтована загальна вартість позики 18\~134,25 грн., що також відображено у Графіку платежів, - розмір відсотків 3\~134,25 грн. ( а.с. 53). При цьому, 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено договір факторингу №14/06/21 ( а.с. 54-55). За цим договором ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначений в реєстрі. Згідно п.1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги,строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Суд звертає увагу на те, що договір факторингу №14/06/21, не містить положень, які б свідчили про те, що клієнт відступив фактору Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою виникне в майбутньому до третіх осіб\~Боржників. Відтак, аналіз положень Договору факторингу дає підстави вважати, що вимога до боржника Ксьонжек не могла входити у Витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу №14/06/21, кредитними договорам, які будуть укладені у майбутньому. Більше того у п. 2.2.1 Договору мова йде про відступлення дійсних прав вимог, тобто строк вимог до яких настав, натомість кредитний договір укладено після договору факторингу. Зміни в частині настання прав вимог на майбутне до договору факторингу не внесено. Так, додатковою угодою №2 від 28.07.2021 до цього договору ( а.с. 56) було внесено зміни до п. 1.3. договору, в частині повідомлення боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних. У відповідності до додаткової угоди №12 від 27.10.2021 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ( а.с. 57) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» уклали дану угоду про загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно із реєстром боржників №11 від 27.11.2023. В якості ціни продажу фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить від основної суми заборгованості. Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників №11 від 27.11.2023 за Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 позивач прийняв Реєстр Боржників №11, від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» кількістю 24\~674, після чого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять Права вимоги Заборгованості від боржників і ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей ( а.с. 58). Згідно із витягу з реєстру боржників №11 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ( а.с. 59), який сформовано представником позивача 18.09.2024, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] за договором позики №75366259 становить 46\~085,73 грн. З вказаних додаткових угод, не вбачається зміна умов Договору факторингу щодо відступлення прав грошової вимоги Клієнтом Факторові, яке настане у майбутньому. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення в користь позивача заборгованості договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №75366259, так як стороною позивач не доведено набуття прав вимог за таким. Щодо вимог щодо стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №669969990 від 24.08.2021. 24.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 669969990, за яким кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму - 22\~000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки відповідно до умов договору. Підписано [PERSON] одноразовим ідентифікатором: MNV72FY7, відправлено 24.08.2021 22:05:04, введено 24.08.2021 22:08:00 ( а.с. 11 зворот -14). Відповідно до п. 1.3. кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 22\~000,00 грн. одразу після укладення Договору, який має бути повернутий до 22.11.2023. У п. 1.5. зазначено, що загальна сума кредиту за Договором складається з сум кредиту (траншів) отриманих протягом строку дії Договору. Відповідно до п. 1.7. кредитна лінія надається строком на 30 днів, а саме до 22.11.2021, у випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору. Згідно з п. 1.8. сторони погодили, що встановлений у п. 1.7. Договору строк дисконтного періоду та відповідно строк надання кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником активовано функцію продовження строку дисконтного періоду, кількість продовжень дисконтного періоду не обмежена. У п. 1.9. вказано, що за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно на період строку визначеному в п. 1.7. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,898 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; 1.9.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п.1.8. Договору, з наступного для після закінчення вказаного в п.1.7. Договору строку, нарахування процентів\~\~ за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 441,00 процентів річних, що становлять 1.21 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. 1.9.3. якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8. Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку\~ст. 212 Цивільного кодексу України\~Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на періоду на умовах п.1.8. цього Договору. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. Згідно п. 1.14.1. Орієнтовна загальна вартість Кредиту для суми Кредиту за першим Траншем, що вказана в п.1.3. Договору, за умови застосування до відносин між Сторонами правил нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою, складає 24\~970,00 грн. та включає в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 152\~970,00 грн. та суму Кредиту у розмірі 22\~000,00 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 366,78 % річних, при цьому загальна вартість першого Траншу за Кредитом у процентному вираженні за строк Дисконтного періоду складає 113,50 % від суми першого Траншу. Відповідно до п. 1.14.2. у разі настання, передбаченої п. 1.9.3. Договору відкладальної обставини, що має наслідком виникнення у позичальника зобов`язань по оплаті процентів, за встановлений в п.1.2 Договору строк у розмірі, що розрахований за базовою процентною ставкою - орієнтовна загальна вартість Кредиту складає 35\~068,00 грн. та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 13\~068,00 грн. та суму кредиту у розмірі 22\~000,00 грн. Згідно платіжного доручення від 24.08.2021 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало [PERSON] 22 000,00 грн., згідно договору №669969990 від 24.08.2021року ( а.с. 15). Так, 31.12.2020 Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції ( а.с. 16-18). Так, згідно п. 2.1. Додаткової угоди №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 31.12.2020 Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.4.1. Додаткової угоди наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. У розрахунку заборгованості директора ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», за кредитним договором №669969990 від 24.08.2021, станом на 06.03.2023 заборгованість становить 106 611,40 грн., з яких 22 000 грн. - тіло кредиту, 84 611,40 грн. - нараховані проценти ( а.с. 149-150). 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20102022 у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає)\~\~ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги ( а.с. 19-20). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №669969990 в сумі 106\~611,440 грн., з яких : 22\~000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 84\~611,40 грн. - сума заборгованості за відсотками ( а.с. 21 зворот). У розрахунку заборгованості директора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», за кредитним договором №669969990 від 24.08.2021, станом на 28.12.2021 заборгованість становить 71 209,00 грн., з яких 22 000 грн. - тіло кредиту, 49 864,60 грн. - нараховані проценти ( а.с. 151-154). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 669969990 від 24.08.2021 за період з 28.12.2021 по 31.08.2024, станом на 19.02.2022 заборгованість за кредитним договором №669969990 від 24.08.2021 не погашена, залишок заборгованості становить 106\~611,4 грн., з яких : 22 000 грн. - тіло кредиту, 84\~611,40 грн. - нараховані проценти ( а.с. 149). За п. 1.12.1. Договору зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. Тобто за таким пунктом сторони погодили продовження зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту, але не більше ніж на 90 днів. Разом з тим, згідно з п. 4.3. Договору, сторони погоджуються, що проценти нараховані після закінчення строку дії цього Договору ( після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання є процентами за користування грошовими коштами в розмінні ч.2 ст. 625 ЦК України. Відтак, банком, а в подальшому його правонаступником проценти нараховані поза межами строку дії договору за п. 4.3 Договору по ч.2 ст. 625 ЦПК України, при цьому положення договору не містять умов конкретної відсоткової стави відсоткової ставки поза межами строку дії договору ( Дисконтного періоду) без згоди позичальника. Так,частиною другою\~статті 625 ЦК України\~передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені\~статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою\~статті 625 ЦК України\~є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. Відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитором й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування. Такий розмір процентів як відповідальність за\~ст.625 ЦК України\~(за неправомірне користування кредитними коштами) визначений у п.1.7.2. договору. Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом») . Така правова позиція міститься у постанові КЦС ВС від 30.01.2025р. у справі № 341/416/20. Однак позивач у позовній заяві лише формально процитував положення частини 2\~статті 625\~ЦК України та не просив про стягнення з відповідача грошових коштів в порядку\~ст. 625 ЦК України\~та не навів такого розрахунку і такого розрахунку до матеріалів справи не додано. Натомість, позивач подав розрахунок процентів, сума яких в загальному розмірі 84\~611,4 грн., як саме заборгованістю по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що в розумінні закону є платою за кредит, тобто за правомірне користування кредитними коштами. Вимагаючи проценти за неправомірне користування кредитними коштами, позивач мав визначити період такого користування, застосувавши відповідну процентну ставку, вивести суму процентів, яка мала вимагатися відповідно до статті 625\~ЦК України поза межами строку дії договору. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про стягнення заборгованості за кредитним договором №669969990 від 24.08.2021, станом на 22.11.2021, яка в загальному становить : 29\~986 грн., з яких 22 000 грн. - тіло кредиту, 7\~986 грн. - нараховані проценти в межах строку дії договору. Такий розрахунок в межах строку дії договору здійснено також ТОВ « МОНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГГА», де в графі до сплати підсумовано тіло кредиту разом з відсотками станом на 22.11.2021 становить 29\~986 грн. ( а.с. 151- 153). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний ( постанова Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17). Що стосується заперечення відповідача щодо переходу прав вимог за договором №669969990, то сторона відповідача не надала суду належних доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог. На підставі наведеного позов слід задоволити, стягнути з відповідача в користь позивача суму заборгованості за : - кредитним договором №2465909 від 13.10.2021 в загальному розмірі 7 985 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень, з яких : 5000 (п`ять тисяч) гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 985 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень сума заборгованості за відсотками; - кредитним договором 669969990 від 24.08.2021 в загальному розмірі 29\~986 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість ) гривень, з яких 22 000 (двадцять дві тисячі) гривень - тіло кредиту, копійок 7\~986 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) гривень - проценти. У стягненні заборгованості за договором №75366259 відмовити. Згідно частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 685 грн.

Outcome: approved