Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення факту спільного проживання і визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] . На момент смерті [PERSON] було 84 роки та вона потребувала догляду та допомоги, тому позивач у вересні 2021 року разом з дружиною перевіз її до себе у квартиру, де вона мешкала по момент смерті. На час смерті [PERSON] належав житловий буд. [ADDRESS] , який вона придбала, згідно договору купівлі-продажу від 18.09.1999. Позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої. Однак, не має можливості оформити спадкові справа, у зв`язку з тим, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування з підстав пропуску строку. Посилаючись на викладені обставини просить встановити факт спільного проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] , у період часу з вересня 2021 року по [INFO] (дата смерті), визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Процесуальні дії у справі, позиція сторін. Ухвалою судді від 25.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, витребувано докази у справі, а саме у приватного нотаріуса ЗМНО Сенченко К.В. належним чином завірену копію спадкової справи № 25 за 2024 рік, яка відкрита після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 15.01.2025 закрито підготовче засідання у справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Трачук Н.І. в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник відповідача, Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, в судове засідання двічі не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. Частиною 4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. У відповідності до частини першої статті 328 ЦК, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", відповідачами у такій категорії справ є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем прийняття спадщини. Встановлені судом обставини. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в смт Чегдомин Вернебуреїнського району Хабаровського краю, його батьками є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12). Згідно з заповітом, посвідченим державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори за № 3-1037, [PERSON] заповідала належний їй житловий будинок за адресою: [ADDRESS] [PERSON] (а.с.13). Вказаний житловий будинок [PERSON] придбала у [PERSON] , про що свідчить договір від 18.09.1999, посвідчений державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Кисельовою В.В., зареєстрований за № 183 (а.с.17). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.16). Після смерті [PERSON] на підставі заяви [PERSON] відкрито спадкову справу № 25/2025 (а.с. 31-60). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, [PERSON] , [INFO] , за життя була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті зареєстровані особи відсутні. За життя [PERSON] складений заповіт, яким остання заповідала належний їй житловий будинок, [PERSON] .. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] у зв`язку із тим, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] , мешкає за адресою: [ADDRESS] . Позивач проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною та донькою. З літа 2021 року за вказаною адресою проживала також [PERSON] до моменту смерті. Померла хворіла на онкологічне захворювання. Під час хвороби всі її речі були перевезені до позивача. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] , мешкає за адресою: [ADDRESS] . Знає родину [PERSON] 20 років. Позивач проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною та донькою. З літа 2021 року за вказаною адресою проживала також [PERSON] до моменту смерті, померла в січні 2022 року. [PERSON] хворіла, тому проживала разом з сином. Вона була вдома у позивача та бачила, що всі речі [PERSON] також були перевезені та знаходились за адресою місця проживання позивача. Висновки суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на момент смерті своєї матері [PERSON] проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується показами свідків, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Метою встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Оскільки для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем законом не визначено іншого, окрім судового порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини, факт постійного проживання зі спадкодавцем має бути встановлений. [PERSON] за життя склала заповіт, яким заповідала належний їй житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] [PERSON] . Даний заповіт недійсним не визнаний, інших спадкоємців судом не встановлено. Таким чином позовні вимоги щодо визнання права власності за [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] підлягають задоволенню. Позивач не заявляє вимоги про стягнення судового збору, тому суд дане питання не вирішує. На підставі викладеного,

Outcome: approved