Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: служба у справах дітей Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав та просить в судовому порядку позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Заліщики, Тернопільської області, останнє місце проживання [ADDRESS] , батьківських прав відносно синів [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позову посилається на те, що 14 січня 2016 року уклав шлюб з [PERSON] надалі. 04 січня 2022 року рішенням № 596/1737/221 Гусятинського районного с Тернопільської області даний шлюб було розірвано. Від шлюбу в них народилося двоє синів [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , які після розірвання шлюбу проживають з позивачем та знаходиться на його утриманні. Після розірвання шлюбу відповідачка жодного разу не цікавилась синами, не навідувалась, не телефонувала, не писала, участі в їх вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Даний факт повністю підтверджується доданими до заяви документами. Позивач самостійно займається вихованням та утриманням дитини. Ухвалою судді від 16.01.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання про що повідомлено учасників справи. 28.02.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі про позбавлення батьківських прав та призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. щодо заочного розгляду справи не заперечував. Представник третьої особи служби у справах дітей Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області Сирник І.В. в судове засідання не зявилась, подала заяву про неучасть в справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про призначення справи про позбавлення батьківських прав до судового розгляду відповідно до положень ст.128 ЦПК України. про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи в її відсутності не надходило. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка не надала до суду відзив, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, та те, що сторона позивача надала згоду на проведення судового засідання у відсутності відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши вступне слово сторони позивача, показання свідка, дослідивши докази, подані сторонами та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони [PERSON] та [PERSON] 14 січня 2016 року уклали шлюб. [INFO] у подружжя народилося двоє синів - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , № [NUMBER] , виданих Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області 05.02.2016.(а.с.7,8). Як слідує із змісту пояснень позивача [PERSON] з жовтня 2021 року вони з [PERSON] не проживають разом, діти залишились з матір`ю. Однак, вже в січні 2022 року [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, залишила синів з ним та більше двох років не навідується, не займається вихованням, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання синів не надає. Не телефонує, не допомагає матеріально. 04 січня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] за позовом останньої було розірвано (а.с.6), малолітні [PERSON] та [PERSON] залишилась на утриманні та вихованні батька [PERSON] . Як слідує із акта обстеження матеріально-побутових умов від 04.09.2024, малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком в м.Копичинці Чортківського району Тернопільської області. Родина мешкає у власному будинку, який складається з три кімнат, ванної та кухні, укомплектованих необхідною побутовою технікою, меблями та речами побуту. [PERSON] по місцю проживання характеризується з позитивної сторони. Стосунки батька з синами довірливі, побудовані на взаємоповазі та взаємопідтримці. Зі слів сусідів родини [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] по місцю проживання синів [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] більше двох років не навідувалась, вихованням дітей не займається. (а.с.9). За час навчання малолітніх [PERSON] та [PERSON] в ліцеї № 2 м.Копичинці з 01.09.2022 року по даний час мати дітей [PERSON] вихованням, поведінкою та навчанням синів не цікавиться, не виходить на контакт з педагогами. Батько регулярно цікавиться навчанням та поведінкою синів, систематично відвідує батьківські збори, долучається до роботи батьківського комітету, допомагає в організації позакласних заходів. (а.с.10). Відповідно до довідки КНП «Гусятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гусятинської селищної ради від 02.09.2024, діти [PERSON]та [PERSON] відвідують лікарню лише з батьком [PERSON] мати [PERSON] 2 роки 6 місяців не цікавиться здоров`ям дітей. (а.с.11). Згідно заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 07.10.2024 в справі №596/1140/24, позбавлено [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання в [ADDRESS] ,РНОКПП [NUMBER] , батьківських прав стосовно доньки [PERSON] , [INFO] , місце народження с.Целіїв, Гусятинського району Тернопільської області. (а.с.38-39). Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що є сусідкою позивача [PERSON] . [PERSON] за місцем проживання її малолітніх синів не бачила більше двох років. Батько [PERSON] самостійно займається вихованням, розвитком та утриманням синів. Діти виховані та доглянуті. [PERSON] вона може охарактеризувати лише з позитивної сторони. Як слідує із змісту висновку виконавчого комітету Копичинецької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , виконавчий комітет Копичинецької міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх синів [PERSON] . [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як слідує із мотивувальної частини висновку, зі слів малолітніх [PERSON] та [PERSON] , мати до них не дзвонить, не приїжджає, не вітала з днем народження. Згідно статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти є однією з підстав для позбавлення батьківських прав згідно пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України. Аналогічні положення містяться в роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав". Так, зокрема, пунктом 15 Постанови роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. В абзаці 2 пункту 16 Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У справі "Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте потрібно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку треба враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). У § 54, 57, 58 рішення ЄСПЛ "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. Обов`язком суду при розгляді такої категорії справ є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Позбавлення батьківських прав як крайній захід впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що відповідачка [PERSON] умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання її малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитей, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитьми; не надає їм доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, тобто взагалі не виконує батьківські обов`язки, що є достатньою підставою для позбавлення матері батьківських прав та відповідатиме інтересам дитей. Судом із наведених вище доказів встановлено, що протягом тривалого часу, а саме з 2022 року відповідачка свідомо, без поважних причин самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню своїх малолітніх синів та із цього часу не приймає жодної участі у їх житті. Зазначені обставини суд розцінює як свідоме ухилення від виховання дітей відповідачкою, а тому позов про позбавлення його батьківських прав є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Outcome: approved