Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» - Довгалюк В.С. звернувся до суду з позовом, зі змісту якого просить стягнути з [PERSON] основної заборгованості у розмірі 815,59 грн., інфляційних витрат 57,76 грн., 3% річних в сумі 14,43 грн., пені у розмірі 17,58 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач надає послуги з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] . Відповідні послуги надаються на підставі типового договору розподілу природного газу, що затверджений постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2498 від 30.09.2015, який є публічним, його умови розміщені на офіційному сайті позивача. Зазначає, що факт приєднання споживача до умов договору підтверджується зміною показників обсягу природного газу та показів лічильника, яка відображена у розрахунку заборгованості за розподіл природного газу. Вказує, що відповідач отримала послуги з розподілу природного газу, однак в повному обсязі за них не розрахувалася, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем за період з червня 2024 по листопад 2024 року у розмірі 1215,59 грн., а також просить стягнути з відповідача у порядку\~ст. 625 ЦК України\~інфляційні витрати у розмірі 57,76 грн. та три відсотки річних у розмірі 14,43 грн. та пеню в сумі 17,58 грн Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 10.01.2025, справа передана на розгляд судді Шкирі В.М. 24.01.2025 ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира було відкрито провадження в даній цивільній справі, та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін 27.02.2025. 27.02.2025 відповідач був неналежно повідомлений про день, час та місце розгляду справи в зв`язку з чим було відкладено розгляд справи на 18.03.2025 . 18.03.2025 сторони чи їх представники до суду не з`явилися. При цьому, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Представник позивача повідомлений шляхом направленя повістки повідомлення в електронний кабінет надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач повідомлявся про розгляд справи 18.03.2025 шляхом оголошення на офіційному сайті "Судова влада України" Корольовського районного суду м.Житомира . Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі\~№ 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи 18.03.2025 оскільки належним чином повідомлені сторони чи їх представники до суду не з`явилися, а матеріалів справи достатньо для ухвалення рішення. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. [PERSON] . Не значиться зареєстрованою чи знятою з реєстрації в м.Житомирі про що свідчить відповідь ВОМІРМП в Житомирській області від 17.01.2025 № 1888/481. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта слідує, що квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] (а.с. 12). Згідно акту №053364 від 26.10.2023 контролер за участі\~ [PERSON] перевірив стан обліку природного газу з побутовим лічильником за адресою: [ADDRESS] , та порушень не виявив. Відповідно до розрахунку фінансового стану за особовим рахунком споживача [PERSON] № [NUMBER] ЕІС код 56XM11А03546999N, слідує, що за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 спожито 718,90 куб, а за період з 01.10.2022 по 30.09.2023 - 923,39 куб та заборгованість за послуги розподілу природного газу за період з 01.04.2024 по 30.11 2024 становить 1215,59 грн 11.12.2024 року на ім`я відповідача та на його поштову адресу була направлена вимога разом із рахунком про сплату заборгованості (а. с. 18,19,21). У рахунку про сплату заборгованості вказано наступне: особовий рахунок № [NUMBER] , [PERSON] , [ADDRESS] , Згідно розрахунку інфляційних втрат за період з 01.05.2024 по 31.11.2024 інфляційні втрати склали 57,76 грн. Згідно розрахунку 3% річних за період з 21.04.204 по 31.12.2024 склали -14,43 грн. Згідно зрозрахунку нараховано пені за період з 21.04.2024 по 31.12.2024 - 17,58 грн Всього ціна позову складає -1305,36 грн. 20.02.2025 від представника позивача Довгалюка В.С. надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення 400,00 грн., у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] добровільно погасила заборгованість в сумі 400,00 грн., а відтак відсутній предмет спору в цій частині. 18.03.2025 суд закрив провадження в частині стягнення 400,00 грн заборгованості відповідача за розподіл природного газу. Згідно нового розрахунку за період 01.06.2024 до 30.11.2024 за адресою споживання природного газу: [ADDRESS] , наявна заборгованість, яка станом на 18.03.2025 становить 815,59 грн ( 1215,59 грн -400 грн = 815,59 грн). Таким чином між сторонами існують зобов`язальні, цивільно-правові відносини, що регулюються нормами ЦК України Розглянувши спір по суті заявлених вимог суд прийшов наступного. Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2494, (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 3 гл. 1 розд. І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем. Відповідно до п. 4 гл. 1 роз. І Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Відповідно до п. 2 гл. 2 роз. І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії. З 01 вересня 2023 року на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26 рудня 2022 року №1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» та від 31 серпня 2023 року №1596 «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року №1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» у межах Житомирської області розподіл природного газу здійснює ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії. Згідно з п. 5 гл. 2 роз. І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог гл. 3 роз. VІ цього Кодексу. Відповідно до п. 3 гл. 3 роз. І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, а також суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до п. 1 гл. 3 роз. VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Відповідно до п. 3 гл. 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно з п. 4 гл. 3 роз. VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. П. 5 гл. 3 роз. VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 01.11.2021 у справі №591/4825/20 (провадження №61-11470св21). Отже, оператором газорозподільної системи на території м.Житомира та області на підставі відповідної ліцензії є Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта слідує, що квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] (а.с. 12). Приєднання відповідача до умов договору розподілу природного\~газу відбулося шляхом вчинення ним дій, зокрема, щодо щомісячного споживання різних об`ємів природного газу, що підтверджується зміною показань газового лічильника по особовому рахунку № [NUMBER] та здійснення часткових оплат за надані послуги зокрема у липні 2024 року - 1000,00 грн та після подачі позову - 400,00 грн Наведене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 року у справі №161/11800/19 та постанові Верховного Суду від 01.11.2021 року у справі №591/4825/20). Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 525\~ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України Згідно розрахунку за адресою: [ADDRESS] , в заявлений період відбувалося споживання газу так з 01.10.2021 по 30.09.2022 спожито 718,90 куб, в період з 01.10.2022 по 30.09.2023 спожито 923,39 куб. у 2024 році з 01.04.2024 по листопад 2024 теж було споживання газу Розрахунок заявленої заборгованості проведено позивачем згідно з вимогами Кодексу ГРМ та тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу для ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії у відповідні періоди, об`ємів споживання відповідачем природного газу та з урахуванням часткової оплати зокрема у липні 2024 року - 1000,00 грн та після подачі позову - 400,00 грн Отже суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за розподіл природного газу за період з 01.06.2024 по 30.11.2024 в сумі 815,59 грн є такими, що підлягають до задоволення Щодо інфляційних втрат, 3% річних та пені Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до Постанови КМУ № 1405 від 29.12.2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету міністрів України щодо оплати житлово комунальних послуг», відповідно до якої внесено зміни до Пункту 1 Постанови Кабінету міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово комунальних послуг в період воєнного стану», відповідно до яких, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимогПравил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). При цьому територія м.Житомира не віднесена до територій на яких діє заборона нарахування та стягнення неустойки. Розрахунки 3% річних, інфляційних втрат та пені надані представником позивача є правильними та такими, що ухгоджуються з чинним законодавством Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.. Щодо судових витрат. У справі №296/288/25 сплачено 2422,40 грн судового збору, які зараховано до спеціального фонду державного бюджету України . Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Відповідач після подачі позову сплатив 400,00 грн та представник позивача з цього приводу подав клопотання в якому просив суд, закрити провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору, яке було задоволено судом. Отже, у цьому конкретному випадку з відповідача підлягає стягненню вся сума судового збору сплачена при подачі позову, а саме - 2422,40 грн. на підставі ч.1 ст.141, ч.3 ст.142 ЦПК України.

Outcome: approved