Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

У серпні 2024 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 3/4 частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок [ADDRESS] , який має загальну площу 72,4 кв. м, житлову площу 36,3 кв. м. 3; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/4 частку у праві спільної сумісної власності на житловий будинок [ADDRESS] , який має загальну площу 72,4 кв. м, житлову площу 36,3 кв. м. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21 листопада 2000 року [PERSON] , як покупець, уклала договір купівлі-продажу жилого будинку, яким набула у власність жилий будинок житловою площею 27,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , договір посвідчений Волноваською держконторою 21.11.2000 року, за реєстром №3585, зареєстрований у Волноваському БТІ від 21.11.2000 року за №5616. 19 червня 2002 року Позивач-2, уклала договір дарування 1/4 частини жилого будинку житловою площею 36,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами на користь своєї неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , договір посвідчений Волноваською держконторою 19.06.2002 року, за реєстром №1-1485, зареєстрований у Волноваському БТІ від 21.11.2000 року за №3585. Позивач-2 діє в інтересах своєї доньки [PERSON] щодо предмету позову у даному провадженні. Повноваження на представлення інтересів [PERSON] підтверджуються довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Насобіною Т.В. від 23.04.2024 року, за реєстром №452. Відповідно до експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку по [ADDRESS] , яка є складовою частиною технічного паспорта на будинок, житловий будинок зареєстрований в комунальному підприємстві Волноваське бюро технічної інвентаризації, має загальну площу - 72,4 кв. м, житлову - 36,3 кв. м та складається з кімнат: 1-а кімната 13 кв. м, 2-а кімната - 6,3 кв м, 3-а кімната 7,9 кв. м, 4-а кімната 9,1 кв. м, кухні, веранди, передпокою, коридору. В квітні 2024 року Позивач-2 звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Кам`янець-Подільської міської ради із заявою №60482603 щодо проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] . У відповідь Позивачем-2 було отримано Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 19.04.2024 року за №72704936. В обґрунтування прийнятого рішення державний реєстратор керується наступним. Згідно відповіді Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, ТОВ «Волноваське бюро технічної інвентаризації», яке є правонаступником комунального підприємства «Волноваське бюро технічної інвентаризації» не підтвердило інформацію, необхідну для державної реєстрації прав, відповідно до п.3 ч.3 ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», щодо реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 20.04.2022 року в зв`язку з пошкодженням житла, а саме зазначеного житлового будинку, Позивачем-2 зареєстровано інформаційне повідомлення про пошкоджене або втрачене нерухоме майно. Стосовно ушкоджень житла внаслідок бойових дій, Позивачем-2 також подано 21.12.2023 року заяву про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів. З цієї причини є необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. №381 «Про затвердження Порядку надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення». В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, раніше представником надано заяву відповідно до якої просив розглянути справу без їх участі, позовну заяву задовольнити. Представник Територіальної громади міста Волновахи в особі Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області Шпак О.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше представником надано заяву відповідно до якої просить розглянути справу без участі представника за наявними матеріалами справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідок № 6821-5001343795 від 25.04.2022 року та №1205-5000883601 від 11.04.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що у [PERSON] зареєстровано місце проживання за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце перебування за адресою: [ADDRESS] , у [PERSON] зареєстровано місце проживання за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце перебування за адресою: [ADDRESS] . 21 листопада 2000 року між [PERSON] , яка діє від свого імені та від імені [PERSON] (Продавці) та [PERSON] (Покупець) укладено договір купівлі-продажу жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці Волноваської міської ради, Волноваського району, Донецької області. На цій земельній ділянці знаходиться А1- жилий будинок, житловою площею 27,20 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: а1- віранда, Б1-літня кухня, б1 - сіни, В1 - гараж. Г1 - туалет, №1 - огорожа, б-колонка (а.с. 23). 19 червня 2002 року [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] (Обдарована) діючий як законний представник своєї неповнолітньої доньки [PERSON] уклали договір дарування 1/4 частини жилого будинку житловою площею 36,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами на за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці Волноваської міської ради. На цій земельній ділянці знаходиться А1- жилий будинок, житловою площею 36,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: а1- віранда, А1- жила пристройка, Б1- гараж, В1 туалет, б-колонка, №1 - огорожа. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 19 квітня 2024 року № 72704936, відмовлено у проведенні реєстраційних дій, оскільки відповідно інформації, наданої Волноваською міською Військово-Цивільною адміністрацією Волноваського району Донецької області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Волноваське бюро технічної інвентаризації", яке було утворене внаслідок реорганізації та є правонаступником Комунального підприємства "Волноваське бюро технічної інвентаризації" не підтвердило інформацію, необхідну для такої реєстрації, згідно пункту 3, частини третьої статті 10 закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованого в реєстрі № 3585 від 21.11.2000 року (а.с. 10). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги суд виходить з такого. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У пункті 1 частини другої зазначеної статті передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном згідно з положеннями частини першої статті 317 ЦК України. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ураховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018 року у справі N 920/615/16, від 05 вересня 2019 року у справі N 907/310/18). Стаття 392 ЦК України, в якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі N 760/14438/15-ц. Отже, розглядаючи обставини цієї справи в контексті вказаних норм права за загальним правилом судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, у випадках, коли це право не визнається, заперечується або оспорюється. Тобто положення стаття 392 ЦК України спрямована на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Така правова позиція викладена у пункті 13 постанови Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі N 910/1016/17, пункті 12 постанови від 17 квітня 2018 року у справі N 914/1521/17). З огляду на викладене, ураховуючи надані суду докази, суд уважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Оскільки позивачі були звільнені від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1211,20 грн. слід компенсувати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved