Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

У грудні 2024 року до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області звернувся [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» (надалі ТОВ «Прикарпатзахідтранс») про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні. Позовні вимоги, позивач обґрунтовує тим, що у період з 05 лютого 2018 року по 05 жовтня 2021 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем. 05 жовтня 2021 року позивач був звільнений на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату працівників, відповідно до наказу № 460-3В від 05.10.2021. Як зазначає [PERSON] , за час перебування у трудових правовідносинах з відповідачем позивачу з боку відповідача нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 28 814, 62 грн., на отримання якої він мав право в день його звільнення. Однак вказана заборгованість з вини відповідача позивачем не отримана. У зв`язку з наведеним [PERSON] просив суд стягнути з ТОВ «Прикарпатзахідтранс» в його користь невиплачену заробітну плату, а також середній заробіток за весь час затримки. Також просив стягнути з відповідача в його користь сплачений ним судовий збір при поданні вказаного позову. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду від 13 грудня 2024 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін; витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» довідку про заборгованість по заробітній платі та про середньомісячну заробітну плату за останні два календарні місяці роботи працівника [PERSON] 24.03.2025 на адресу суду надійшла заява позивача про відмову від частини позовних вимог в частині, витребування в ТОВ «Прикарпатзахідтранс» довідки про заборгованість по заробітній платі та довідки про середньомісячну заробітну плату за останні 2 календарні місяці роботи, а також в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Ухвалою Великоберезнянського\~районного суду\~Закарпатської області\~від 24.03.2025\~клопотання позивача\~задоволено.\~Прийнято відмову\~від позовних\~вимог [PERSON] \~до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Прикарпатзахідтранс»про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. У судове засідання позивач [PERSON] , будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановлений законом спосіб, не з`явився. 24.03.2025 позивач подав до суду заяву, у якій просить справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 282 ЦПК України. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Матеріалами справи, зокрема, записами, що містяться у трудовій книжці позивача серії [NUMBER] , підтверджено, що у період з 05 лютого 2018 року по 05 жовтня 2021 року позивач [PERSON] , обіймаючи різні посади, перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Прикарпатзахідтранс». 05 жовтня 2021 року відповідно до наказу № 460-3В від 05.10.2021позивача звільнено з посади слюсара з ремонту дорожньо-будівельних машин та тракторів на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України в зв`язку зі скороченням штату працівників. Відповідно до вказаного Наказу позивачу підлягала виплата грошової компенсації за невикористані 17 календарних днів щорічної основної відпустки за період роботи з 05.02.2021 по 05.10.2021 та компенсаційні виплати в розмірі одного середньомісячного окладу. З роздруківки по заробітній платі, доданій до позовної заяви, яка, за твердженнями позивача видана йому боржником під час вручення трудової книжки, вбачається, що борг організації на кінець жовтня місяця перед [PERSON] становить 28\~814, 62 грн., з яких 12\~749, 85 грн. складає вихідна допомога, 922, 03 грн. оплата погодинного простою (не з вини працівника); 7\~215, 99 компенсація відпустки з резерву за 17 календарних днів. За твердженнями позивача, вказана сума заборгованості за станом на день звернення до суду відповідачем не виплачена, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Вирішуючи порушений у позові спір, суд виходить з такого. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. На нормативному рівні трудові відносини всіх працівників унормовано положеннями Кодексу законів про працю України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані\~роботодавцем\~, зокрема у разі або скорочення чисельності або штату працівників.\~ Відповідно до частини першої ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відтак на законодавчому рівні встановлено обов`язок роботодавця проводити остаточний розрахунок з працівником у день його звільнення, а якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Матеріалами справи підтверджено, що роботодавець вимогу щодо повідомлення працівника перед виплатою відповідних сум перед працівником виконав, однак вказані суми відповідачем як у день звільнення позивача, так і на день його звернення до суду залишились невиплаченими. Доказів протилежного відповідачем суду не подано. За наведених обставин право позивача підлягає захисту шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» на користь позивача заборгованості по нарахованій та невиплаченій заробітній платі у розмірі, заявленому у позові. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення заробітної плати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача\~слід стягнути\~на користь\~держави судовий\~збір у\~розмірі 1211,20\~грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved