Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

11.01.2022 року позивач звернулася Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитків. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №5035666-02-21-01 від 25.11.2019 року), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу,\~а саме\~автомобіля «Toyota Scion», д.н.з. « [NUMBER] ». У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 16 вересня 2020 року біля 09 години по Загородньому в`їзді, 26 в м. Харкові, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] - під керуванням Відповідача - [PERSON] та автомобіля «Toyota Corola», д.н.з. [NUMBER] - під керуванням водія [PERSON] . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Toyota Scion», д.н.з. « [NUMBER] », що підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2020 року по справі №643/15138/20. Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2020 року по справі №643/15138/20, та відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №348860 від 16.09.2020 року Відповідач 16.09.2020 року біля 09 години керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», держномер [NUMBER] по Загородньому вїзду, 26 в м. Харкові , не дотримався безпечного інтервалу та дистанції та наїзд на припаркований « Toyota Scion», д.н.з. [NUMBER] , від чого вказаний автомобіль здвинуло в сторону та пошкодило припаркований поруч автомобіль «Toyota Corola», держномер [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В судовому засіданні Відповідач не оспорював обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Суд визнав [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Довірена особа потерпілої сторони від вищезазначеної ДТП [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО із заявою на виплату страхового відшкодування. Співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» 17.09.2020 року було здійснено огляд автомобіля «Toyota Scion», д.н.з. « [NUMBER] » та складено акт (протокол) огляду ТЗ - заява на виплату, фото-таблицю пошкоджень. Згідно рахунку-фактури №0000000589 від 02.10.2020\~року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Scion», д.н.з. « [NUMBER] » склала - 125\~877,\~74 грн. Факт ДТП від 16 вересня 2020 року визнаний ПрАТ\~«СК «ВУСО»\~страховим випадком,\~що підтверджується\~страховим актом\~№2059572-1 від 13.10.2020 року. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору №5035666-02-21-01 від 25.11.2019 року, на підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» (надалі ЗУ «Про страхування») та ст. 993 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи (через автосервіс) у сумі 100\~000,\~00 грн., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування №29410 від 13 жовтня 2020 року. Згідно страхового\~акту №2059572-1 від 13.10.2020 року сума страхового відшкодування в розмірі 100\~000,\~00 грн. перерахована на рахунок СТО, де проводився ремонт пошкодженого автомобіля «Toyota Scion», д.н.з. « [NUMBER] » - ТОВ «Сеул-Авто». Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 100\~000,\~00 грн. Відповідно до розпорядження Верховного суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» вищевказана справа надійшла до Октябрського районного суду м. Полтави. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана цивільна справа розподілена на суддю Тімошенко Н.В. 27.03.2023 року суддею Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., було прийнято цивільну справу до свого провадження. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без їх участі, підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань чи письмових заяв до суду не подавав. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховується судом і\~рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011\~згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст.223ЦПК України\~зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 21.1\~ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Транспортний засіб «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] , яким керував Відповідач на момент вчинення ДТП 16 вересня 2020 року не був забезпечений жодним договором страхування. Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, то відшкодування завданих збитків має бути сплачене ним, як винуватцем ДТП в повному обсязі. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 13 жовтня 2020 року, що підтверджується платіжним дорученням. 22 березня 2021 року ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « [PERSON] » уклали Договір № 22/03/2021 про відступлення права вимоги, згідно якому первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких міститься у додатку № 1 до Договору, в тому числі і по договору №5035666-02-21-01 від 25.11.2019 року. Згідно положень ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), і відповідно до ст. 514 цього ж Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 38.1. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Згідно з п.п. 38.1.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу: д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування); Отже, на підставі вищезазначеного, у зв`язку з тим, що відповідач є учасником дорожньо-транспортної пригоди визначеної в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам\~Правил дорожнього руху, то Позивач має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] на суму 100\~000,\~00 грн. Згідно ч. 1\~ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до п. 1\~ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Статтею 512 ЦК України\~передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1\~статті 55 Цивільного процесуального кодексу України\~встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Відповідно до ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відтак, право зворотної вимоги (регресу)\~це вимога кредитора до боржника (особи, яка завдала шкоду) про повернення сплаченого за його вини відшкодування потерпілому. Підставою для заміни сторони у зобов`язанні, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони на підставі договору відступлення права вимоги у правовідносинах і переходу до іншої особи (правонаступника) прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. За загальним правилом суть правонаступництва полягає в переході прав та обов`язків, що особисто не пов`язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи (правонаступника), яка вступає у спірні правовідносини. Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст.\~ст. 512-514 ЦК України\~новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за договором відступлення права вимоги. Отже враховуючи вищевикладене, на теперішній час відповідно до договору про відступлення права вимоги № 22/03/2021 від 22.03.2021 року відбулося процесуальне правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора у зобов`язанні, а саме зміни Первісного Кредитора\~ПрАТ «СК «ВУСО» на Нового кредитора\~правонаступника - ФОП « [PERSON] ». Оскільки, ПрАТ «СК\~«ВУСО» сплатило за ремонт автомобіля Toyota Scion», д.н.з. « [NUMBER] », страхове відшкодування в розмірі 100\~000,\~00 грн., що підтверджується страховим актом №2059572-1 від 13.10.2020\~року та платіжним дорученням №29410 від 13 жовтня 2020 року, то загальна ціна позову становить 100\~000,\~00 грн. Позивач звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, із претензією про відшкодування збитків. Так як відповідач відмовився виконувати вимоги претензії, позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. З боку відповідача не було вчинено жодних дій для повернення страхового відшкодування. Згідно із ст.256 Цивільного кодексуУкраїни\~позовна давність - це строк, ,у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 Цивільного кодексуУкраїни\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 6 ст.261 Цивільного кодексуУкраїни\~передбачено, що за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. При регресі - право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання. Це виходить із змісту статей 559 та 1191\~Цивільного кодексу України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи \\ розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зважаючи на зміст наведених норм\~Цивільного кодексу України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою. Моментом початку позовної давності для регресної вимоги, з огляду на положення ч. 6\~ст. 261 Цивільного кодексу України, страховика є день виконання основного зобов`язання і фактично день припинення цього зобов`язання належним виконанням - день проведення страховиком виплати страхового відшкодування третій особі (потерпілому в деліктному зобов`язанні). Аналогічна правова позиція викладена в поставі Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 справа № 910/2603/17. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року N 4 у п. 27 роз`яснено "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,\~статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону N 1961-іУ. а для суброгації відповідно до\~статті 993ЦК України\~і\~статті 27Закону України"Про страхування"\~встановлено особливий правовий режим При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення\~статті 515 ЦК України\~суброгація застосовується лише до майнового страхування. При суброгації перебіг строку позовної давності, починається від дня настання страхового випадку, оскільки при переході права вимоги, до страховика переходять усі права, які мав страхувальник, зокрема це стосується і права на подання позову, в т. ч. щодо часу виникнення права на позов, - з моменту ДТП в результаті якого заподіяно шкоду. З урахуванням вищенаведеного можна дійти висновку, що з моменту виплати позивачем суми страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №29410 від 13 жовтня 2020 року у позивача виникло право подати регресний позов до суду. Позов подано до суду в січні 2022 року відповідно трирічний термін позовної давності позивачем не пропущений. Відповідач відзиву на позов не подав та не скористався своїм правом на це. Відповідно до Постанови Верховного Суду в рамках справи № 712/8836/18. провадження № 61-19728св19 (СДРСРУ № 5848783), Суд провів розмежування договорів факторингу та цесії. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимої цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимої розумності та справедливості. Відповідно до частини першоїетапі 626 LLK України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (частина першастатті 638 ІДК України). Частина 1статті 628 ЦK України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами частини першої статті\~203. частини першої статті\~215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. Статтею 512 ЦК України\~визначені загальні підстави іа порядок заміни кредитора в зобов`язанні, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на у мовах, що існувати на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відступлення права вимоги (цесія) за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Договір відступлення права вимоги може бути як безоплатним, так і оплатним. В останньому випадку на відносини цесії розповсюджуються положення про договір купівлі-продажу. оскільки частина третя статті 656 ЦК України\~передбачає, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, цесія та факторинг передбачають перехід права вимоги до боржника, проте їх предмет та мета суттєво відрізняються. Предмет цесії\~відступлення права вимоги, тоді як предметом факторингу є надання фінансової послуги за плату. Отже, за змістом статей\~512,\~514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 27 Закону України "Про страхування"\~та\~статтею 993 ЦК України\~передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТГ1 шкоди відповідно до приписів ст.512ЦК України\~відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування. У такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом), а відбувається виключно заміна кредитора як сторони > вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом). Відтак, у силу приписів\~статті 514ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) узятих на себе зобов`язань. Аналогічний правовий висновок в частині встановлення чи є здійснення виплати за договором добровільного майнового страхування виникненням нового зобов`язання або ж за наслідками такої виплати лише відбувається заміна кредитора у вже існуючому зобов`язанні із набуттям останнім всіх прав і обов`язків попереднього кредитора викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі №910/7449/17, який в силу приписів закону суди враховують мри виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Відповідно доп.42.3Постанови Верховного Суду у\~справі ,N»909/82/16 від 23.11.2021 р. законодавець передбачив можливість заміну первісним кредитором новому кредитору як повного обсягу прав та обов`язків, належних йому на момент відступлення (універсальне правонаступництво), так і можливість відступлення прав лише у певній частині, що обумовлюється сторонами в договорі відступлення права вимоги (сингулярне правонаступництво). Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду №522/12307/15-ц (провадження 61-І3310св18) від 14.08.2019року, відповідно до якої набуття, реалізації чи передача набутих прав та вимог не є одним із видів чи частиною його страхової діяльності,а тому юридично значимі дії щодо передачі таких прав іншій особі чи звернення з регресною вимогою не потребують наявності відповідної ліцензії. Отже, факт настання страхового випадку відповідачем не оспорюється: він зафіксований працівниками поліції; відповідач як особа, винна в ДТП. притягнутий до адміністративної відповідальності; страхова компанія відповідача його визнала, добровільно сплативши страхове відшкодування. Відповідно до п. 1\~ст. 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. У зв`язку з розглядом справи сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 1047,67 грн., який позивач просить стягнути з відповідача, однак відповідно до ставки судового збору за подання позовної заяви станом на 2022 рік становить 992, 40 грн. Крім того, 10 лютого 2021 року між адвокатським об`єднанням «Правовий горизонт» та ФОП « [PERSON] » укладено договір про надання правової допомоги, а також 11. 01. 2022 року укладена Додаткова угода № 3, згідно якої адвокатське об`єднання «Правовий горизонт» в особі голови адвоката Мазуренка С. С. надало правову допомогу у спорі про стягнення з Відповідача збитків в порядку регресу за Договором добровільного страхування наземного транспорту. Відповідно до рахунку фактичних витрат вартість допомоги на стадії подачі позову до суду складає 22 848, 80, тому витрати на надання правничої допомоги, понесені позивачем у розмірі 22\~848 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вище вказане,

Outcome: partial