Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 19 грудня 2024 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій позивач просить (з урахуванням збільшення позовних вимог від 31 січня 2025 року) суд стягнути з [PERSON] на користь позивача майнову шкоду в розмірі 35\~258,81 грн. Стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування\~позовної заяви\~зазначає,\~що 12 листопада 2024 року близько 20 год.35 хв. в м. Дніпрі в районі будинку №62А по вул. Набережній Перемоги трапилась дорожньо-транспортна подія за участю водія автомобіля марки «MERSEDES-BENZ» н/з [NUMBER] [PERSON] і водія автомобіля марки «MITSUBISHI» н/з [NUMBER] [PERSON] . На місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач визнав свою вину, а тому було складено Електронний європротокол. Разом з цим, відповідач цього ж дня склав власноручно розписку в якій зазначив, що зобов`язується виплатити різницю між страховою виплатою та сумою оцінки ремонту незалежного експерта за ДТП, що сталось з ним та позивачем по справі. Власником пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «MITSUBISHI», д/н [NUMBER] , якому протиправними діями відповідача були спричинені механічні пошкодження, є позивач [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», поліс ЕР222459439. Водночас, цивільно-правова відповідальність позивача застрахована у АТ «СК «АРКС», поліс ЕР223102867. Позивач в рамках прямої взаємодії звернувся до АТ «СК «АРКС» із відповідною заявою. В результаті розгляду заяви було здійснено Розрахунок страхового відшкодування. З розрахунку вбачається, що вартість відновлювального ремонту становить 58 404,39 грн. Розмір страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи складає: 30 600,37 грн. Різниця між вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням становить 27 804,02 грн., яку відповідач сплачувати не бажає (до збільшення позовних вимог). 31 січня 2025 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог,\~яка обґрунтована\~тим,\~що після\~звернення до\~суду [PERSON] \~відремонтував свій\~автомобіль,\~загальна вартість\~якого становить\~65\~859,18\~грн.,\~що підтверджується\~чеком від\~26\~грудня 2024\~р. на суму 46 040,42 грн., чеком від 28 січня 2025р. на суму 19 818,76 грн. та Нарядом замовлення № НД069162 від 28 січня 2025. Таким чином, оскільки вартість відновлювального ремонту становить 65 859,18 грн., а розмір страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи складає 30 600,37 грн., то різниця між відновлювальним ремонтом та страховим відшкодуванням становить 35 258,81 грн., яку відповідач не сплатив. 22 січня 2025 року не погодившись з позовними вимогами, від відповідача надійшов відзив, в якому\~зазначено що відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають виконанню, оскільки відповідно до розрахунку страхового відшкодування в рамках ПВ, вартість відновлювального ремонту складає 58 404,39 грн. Даний розрахунок не містить посилань на документ на підставі якого були встановлені пошкодження транспортного засобу. На місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідачем з позивачем було складено електронний европротокол. В даному протоколі не зазначені пошкодження, які зазнали транспортні засоби. Згідно фото, які додано до протоколу: транспортний засіб, яким керував позивач зазнало наступних пошкоджень - пошкодження лівої частини переднього бамперу та скла лівої передньої фари. Розрахунок страхового відшкодування в рамках ПВ, містить вартість робіт, які не відповідають події, яка сталась, згідно складеного електронного европротоколу та доданих до нього фотографій. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що страховиком для визначення розміру виплати страхового відшкодування у відповідності до статті 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" залучався експерт. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 19 грудня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Демидовій С.О. (а.с.16). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.17-18). До суду 20 грудня 2024 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.17-18). Ухвалою судді від 25 грудня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. (а.с.20-21). 31 січня 2025 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. (а.с.35-36). Представник позивача надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі. Фактичні обставини встановленні судом 12 листопада 2024 року близько 20 год.35 хв. в м. Дніпрі в районі будинку №62А по вул. Набережній Перемоги трапилась дорожньо-транспортна подія за участю водія автомобіля марки «MERSEDES-BENZ» н/з [NUMBER] [PERSON] і водія автомобіля марки «MITSUBISHI» н/з [NUMBER] [PERSON] . На місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач визнав свою вину, а тому було складено Електронний європротокол. (а.с.5). Разом з цим, відповідач цього ж дня склав власноручно розписку в якій зазначив, що зобов`язується виплатити різницю між страховою виплатою та сумою оцінки ремонту, що сталось з ним та позивачем по справі. (а.с.9). Власником пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «MITSUBISHI», д/н [NUMBER] , якому протиправними діями відповідача були спричинені механічні пошкодження, є позивач [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . (а.с.8). Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», поліс ЕР222459439. Водночас, цивільно-правова відповідальність позивача застрахована у АТ «СК «АРКС», поліс ЕР223102867. Позивач в рамках прямої взаємодії звернувся до АТ «СК «АРКС» із відповідною заявою. В результаті розгляду заяви було здійснено Розрахунок страхового відшкодування. (а.с.10). До матеріалів справи надано також ремонтну калькуляцію (а.с.11-12). З розрахунку вбачається, що вартість відновлювального ремонту становить 58 404,39 грн. Розмір страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи складає: 30 600,37 грн. Різниця між вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням становить 27 804,02 грн., яку відповідач сплачувати не бажає (до збільшення позовних вимог). Після звернення до суду [PERSON] відремонтував свій автомобіль, загальна вартість якого становить 65 859,18 грн., що підтверджується чеком від 26 грудня 2024 р. на суму 46 040,42 грн., (а.с.38) чеком від 28 січня 2025р. на суму 19 818,76 грн. (а.с.39) та Нарядом замовлення № НД069162 від 28 січня 2025. (а.с.40). Таким чином, оскільки вартість відновлювального ремонту становить 65 859,18 грн., а розмір страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи складає 30 600,37 грн., то різниця між відновлювальним ремонтом та страховим відшкодуванням становить 35 258,81 грн., яку відповідач не сплатив. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача та відповідачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 29 та 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, відповідно до ст. 1187 ЦК України. Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вищезазначене узгоджується з висновками щодо застосування норм права, що викладені у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц), від 14 грудня 2021 року (справа № 147/66/17) та від 09 листопада 2022 року (справа № 497/470/2021). Оскільки вина [PERSON] щодо пошкодження транспортного засобу, який належить на праві власності позивачеві підтверджується складеним сторонами електронним європротоколом та власноруч написаною відповідачем розпискою, а сума належного страхового відшкодування виплаченого страховою компанією у розмірі 30\~600,37 грн. не в повній мірі покриває вартість відновлюваного ремонту, розмір якого визначено страховиком позивача з огляду на ремонтну калькуляцію, то, саме з відповідача підлягає стягненню різниця між вартістю матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «MITSUBISHI», д/н [NUMBER] (58\~404,39 грн) і виплаченою сумою страхового відшкодування (30\~600,37 грн), отже сума не відшкодованих матеріальних збитків дорівнює 27\~804,02 грн. Суд не бере до уваги твердження позивача про збільшення позовних вимог, які останній обґрунтовує тим, що після звернення до суду [PERSON] відремонтував свій автомобіль, загальна вартість якого становить 65 859,18 грн., що підтверджується чеком від 26 грудня 2024 р. на суму 46 040,42 грн., (а.с.38) чеком від 28 січня 2025р. на суму 19 818,76 грн. (а.с.39) та Нарядом замовлення № НД069162 від 28 січня 2025. (а.с.40). Оскільки наданими доказами не підтверджується, що вказані ремонтні роботи було здійснено безпосередньо після наслідків дорожно-транспортної пригоди, що є предметом даного позову, а інших доказів на підтвердження вказаного суду надано не було. Також суд не бере до уваги доводи відповідача, оскільки виказуючи свою незгоду з розрахунком матеріальної шкоди відповідач не надав свій контр-розрахунок або матеріали власних експертиз, а також відповідач не заявляв клопотання про проведення судової експертизи для визначення вартості відновлюваного ремонту. З огляду на вказане вище, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за можливе стягнути з відповідача судові витрати по справі у розмірі 1211,20 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного та

Outcome: partial