Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» в інтересах якого діє представник Кіріченко В.М. звернулось до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до [PERSON] в обґрунтування якого зазначило наступне. 06.08.2013 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг (надалі Договір). Банк на виконання умов Договору відкрив відповідачу кредитний рахунок та встановив початковий кредитний ліміт, розмір якого в подальшому збільшився до 75000грн. Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, відповідач користувалась кредитними коштами на власний розсуд, однак вчасно їх не повернула, у зв`язку з чим, станом на 17.07.2023 утворилась заборгованість, що складається з 71675,14грн. заборгованість за кредитом, 18660,16грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. На підставі вищевикладеного, АТ КБ «Приватбанк» просить суд, стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 06.08.2013 у розмірі 90335,30грн. та судовий збір у сумі 2684грн. 05.12.2024 до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Петряєва В.В. в якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на те, що ним не доведено своє право пред`являти позовні вимоги та вимагати стягнення грошових коштів. Зазначив, що в Анкеті-заяві про приєднання до умов та Правил банківських послуг у Приватбанк від 23.07.2020 процентна ставка не зазначена, текст анкети-заяви надрукований шрифтом, який є нечитабельним. Крім цього, матеріали справи не містять підтверджень, який саме Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування. Вважає, що на даний час сплив строк позовної давності, оскільки відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення. Відтак, строк кредитного договору закінчився при закінченні строку дії картки. 09.01.2025 до суду надійшли відповідь на відзив представника позивача [PERSON] в якій представник зазначив, що відповідачка, підписавши Анкету-Заяву підтвердила, що була ознайомлена з умовами кредитування та погодилась з ними, що засвідчила власним підписом. Погашаючи заборгованість по кредиту, відповідачка прийняла умови договору. Згідно витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вбачається, що відповідачці встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,3% (27,6% на рік), вказано розміри комісій, штрафів тощо. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, що разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Умови, Правила надання банківських послуг та Тарифи банку є загальнодоступною інформацією. Заперечив щодо доводів представника відповідача про закінчення позовної давності, оскільки перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки. Оскільки строк дії картки був до останнього дня 03.2022 року, а позивач звернувся до суду 28.07.2023, то строк позовної давності не пропущений. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області 17.01.2025 закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду. У судове засідання сторони не з`явились, у матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов наступного висновку. 06.08.2013 [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим, підписала Анкету-заяву без № від 06.08.2013. Згідно Довідки наданої АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] видано кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] від 06.08.2013. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06.08.2013, [PERSON] станом на 17.07.2023 має заборгованість перед банком у розмірі 90335,30грн. яка складається з наступного: 71675,14грн - заборгованість за кредитом; 18660,16грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Умови і правила надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк", з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Проценти за користування коштами у разі укладення кредитного договору поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Анкеті-заяві, яку підписала [PERSON] від 06.08.2013 (як і на всіх документах, які долучив представник позивача та які підписала відповідачка) процентна ставка не зазначена. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, посилався на витяги з "Тарифів" та Умов та правил, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з "Тарифів", Умов та правил розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, про що зробив висновок Верховний Суд України у постанові від 11.03.2015, провадження №6-16цс15. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов та правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з цим, враховуючи, що фактично отримані та використані [PERSON] кошти у добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також враховуючи, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачкою не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнення в примусовому порядку з [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.08.2013 в розмірі 71675,14грн., що складається з заборгованості за кредитом. В силу\~ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задовольняються частково, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача 2129,58грн. (2684 х 71675,14 : 90335,3) в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: partial