Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 29 травня 1993 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Слободзейським районним відділом РАЦС, актовий запис № 62. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, виникали постійні сварки. Подружні відносини між ними припиненні з жовтня 2023 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутня взаємна повага та підтримка, а також відсутній намір зберегти сім`ю. В судове засідання позивачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи до суду не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просила його задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом шляхом надіслання судових повісток рекомендованим листом з повідомленням, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подавав. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 березня 2025 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 травня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) було укладено шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29 травня 1993 року Слободзейським районним відділом ЗАГС, МССР, Виконком Слободзейської райради народних депутатів, мовою оригіналу, актовий запис № 62 (а.с.4). Сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, та прав їхньої дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Відповідно до вимог статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка просить суд залишити їй прізвище « [PERSON] », тому суд залишає прізвище позивачки без змін. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за подачу даного позову до суду позивачем сплачено 1211 грн. 20 коп. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved