Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи: Служби у справах дітей Одеської міської ради, в якій просить визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Одеса, Одеської області; зобов`язати Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Одеса, Одеської області, зазначивши батьком дитини [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] ), громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши дані про [PERSON] « [PERSON] » по-батькові на « [PERSON] »; стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] адвокат Ярошенко Вікторія Миколаївна 09 січня 2025 року подала до суду клопотання про заміну неналежного відповідача Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на належного відповідача - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 10 січня 2025 року було надано пояснення по справі, де вони просили залучити до участі у справі Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Представник позивача [PERSON] адвокат Ярошенко В.М. 23 січня 2025 року надала до суду клопотання про долучення доказів, а саме: копію свідоцтва про народження [PERSON] . Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконання запиту 27 січня 2025 року надали актовий запис про народження № 518 від 02 лютого 2021 року. Відповідач [PERSON] 28 січня 2025 року подала до суду заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Відповідач [PERSON] 28 січня 2025 року подав до суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Служба у справах дітей Одеської міської ради надала до суду пояснення, в яких просили суд ухвалити рішення, враховуючи найкращі інтереси малолітнього [PERSON] , [INFO] , а розгляд справи провести без участі представника Служби у справах дітей Одеської міської ради. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 березня 2025 року первісного відповідача Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) замінено на належного відповідача Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 25 березня 2025 року надіслав повідомлення про отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження, окрім цього, просили направити їм позовну заяву, у зв`язку із тим, що не отримали її. Проте, відповідач Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) є користувачем підсистеми «Електронний суд» та отримує документи, в тому числі позовну заяву з додатками, які перебувають в підсистемі «Електронний суду» (а. с. 139). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. У 2019 році [PERSON] познайомився з [PERSON] . На момент зустрічі [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Подружжя шлюбних відносин не підтримували, проживали окремо близько 2 років. Перебуваючи в стосунках з позивачем [PERSON] приблизно у перший місяць вагітності в 2020 році повідомила [PERSON] , що вона вагітна і вони будуть мати спільну дитину. [INFO] [PERSON] народила сина, у свідоцтві про народження якого ПІБ записано [PERSON] , оскільки офіційно [PERSON] не була розлучена, а тому батьком дитини записали її чоловіка. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, при цьому в колишнього подружжя теж є спільна дитина. Після офіційного розлучення сторони планували змінити запис в Реєстрі актів цивільного стану, щоб батьком був записаний саме [PERSON] , про що [PERSON] не заперечував, тому до суду ніхто з позовом не звертався. Після народження сина [PERSON] , [PERSON] зі спільним сином проживала в квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] виховували разом спільну дитину, вели спільне господарство та планували подальше сімейне життя, але шлюб сторони офіційно не реєстрували, проте планували змінити дитині свідоцтво про народження, а саме щодо графи «по-батькові» та даних щодо батька [PERSON] . Згодом [PERSON] повернулась проживати до [PERSON] . [PERSON] обіцяв, що добровільно разом з [PERSON] змінять дані про батька дитини в актовому записі [PERSON] . Однак згодом відповідачі почали забороняти позивачу бачитись з дитиною, відносини між сторонами стали напружені. На підставі ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки батьків та дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 134 СК України внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства здійснюється на підставі рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану, про що видається нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Про право батьків на спілкування з дітьми та важливість ролі батька в своїх рішеннях неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ). Наразі [PERSON] обмежений в реалізації своїх прав, як батька, та не має можливості брати участь в спілкуванні з дитиною, що теж обмежена своїм право на піклування батьком, оскільки мати та інший чоловік, що записаний батьком обмежують такий доступ на спілкування. Не дозволяють бачитись з дитиною, повідомляють про те, що він є чужою особою. Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Щодо проведення судової експертизи. Суд вважає, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства, що також узгоджується з практикою ЄСПЛ (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). У постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, буквального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Генетична експертиза відноситься до біологічних експертиз. Одним із завданням біологічної експертизи згідно абз. 9 п. 25.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. №53/5 є встановлення спорідненості (родинних зв`язків). Для проведення молекулярно-генетичної експертизи необхідним є відібрання зразків біологічного матеріалу. Відбір проводиться за умови одночасної явки ймовірного батька, матері та дитини із пред`явленням оригіналів документів, що посвідчують особу (паспортів для ймовірних батьків та свідоцтва про народження для дитини). Проте, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви, в яких визнали позовні вимоги позивача, у зв`язку із чим представник позивача [PERSON] адвокат Ярошенко Вікторія Миколаївна подала до суду заяву про відкликання свого клопотання про призначення експертизи та допит свідків. Таким чином, відповідачі по справі, визнавши позовні вимоги позивача, самоусунулися від доведення в судовому засіданні його родинних відносин з дитиною шляхом проведення молекулярно-генетичної експертизи, а тому суд вважає наявними правові підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно\~\~до ч. 1 ст. 4 ЦПК України\~\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК\~\~України\~\~визначено, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно\~\~із\~\~ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги зазначені обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved