Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Зміст позовних вимог ТОВ «БІЗНЕСПОЗИКА» звернулося до суду з указаним позовом, який мотивувало тим, що 21.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено кредитний договір №490794-КС-002 який підписаний електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, за умовами якого останній отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 13000 грн, строком на 24 тижні, із стандартеою процентною ставкою 2,0 % на день. Указаний договір був укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого станом на 21.11.2025 утворилася заборгованість у розмірі 56465,60 грн, яка складається з: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 13000,00 грн; сума прострочених платежів по процентах 41515,60 грн; сума прострочених платежів за комісією 1950,00 грн. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕСПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором №490794-КС-002 у розмірі 56465,60 грн, а також судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.01.2025 року матеріали цивільної справи надіслано за підсудністю до Тростянецького районного суду Сумської області. Ухвалою суду від 20.02.2025 року відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін призначено судовий розгляд на 10.03.2025 року. У судове засідання представник позивача ТОВ «БІЗНЕСПОЗИКА» не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. У зв`язку з першою неявкою відповідача протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 01.04.2025 року. Відповідач у судове засідання не з`явився вдруге та не повідомив суд про причину неявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд визнав за можливе провести розгляд справи без участі сторін та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов підлягає частковому задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що 21.04.2024 між [PERSON] і ТОВ «БІЗНЕСПОЗИКА у режимі онлайн було укладено договір про надання фінансового кредиту №490794-КС-002, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 13000 грн на 24 тижні до 06.10.2024, зі сплатою фіксованих процентів за користування кредитом за ставкою 2,0% на добу (а.с.18-22). Разом із договором про надання фінансового кредиту відповідачем підписано також пропозиція (оферта) укласти договір №490794-КС-002 про надання кредиту (а.с.23-27) та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір №490794-КС-002 про надання кредиту (а.с.28-32). Відповідно до умов договору кредит надається клієнту в безготівковій формі в національній валюті на реквізити платіжної картки, вказаної клієнтом. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Умовами договору зазначена стандартна процентна ставка 2%. Разом з тим, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено використання денної процентної ставки, яка у договорі становить 0,95%. Для здійснення перерахунку потрібна інформація про кількість днів протягом яких здійснювалось нарахування відсотків. Максимальна кількість днів нарахування відсотків передбачена договором становить 168 днів (24 тижні). Ураховуючи,\~що фактично\~отримані та\~використані позичальником\~кошти в\~добровільному порядку не повернуті, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Тому стягненню підлягає лише частина відсотків, яка складає суму денної процентної ставки, тобто у розмірі 20748,00 грн. Такий розрахунок відповідає розрахунку загальних витрат за кредитом зробленому сторонами в акцепті пропозиції (а.с. 27). Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора. Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частина 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до частини 1 статті 7\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу статті 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640\~ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509\~ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина 4 статті 631 ЦК України). Отже, зі змісту договору, вбачається, що у ньому визначені основні істотні мови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання ним цього договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Разом із тим, суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем паспорт споживчого кредиту, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. На виконання умов зазначеного кредитного договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на картковий рахунок позичальнику № [NUMBER] 21.04.2024 було перераховано кошти в розмірі 13000,00 грн (а.с.36). Отже позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит. Всупереч умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість розмір якої, згідно розрахунку позивача, станом на 06.01.2025 становить 56465,60 грн, яка складається з: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 13000,00 грн; сума прострочених платежів по процентах 41515,60 грн; сума прострочених платежів за комісією 1950,00 грн(а.с. 12-13). За змістом\~позовної заяви\~сума заборгованості\~за цим\~договором складає\~13000,00\~грн сума\~заборгованості за\~основною сумою\~боргу;\~41515,60\~грн -\~сума прострочених\~платежів за\~процентами,\~1950,00\~грн сума\~прострочених платежів\~за комісією.\~Враховуючи,\~що Законом\~України №\~2120\~внесено зміни\~до ЦК\~України,\~а також\~до Закону\~№ 1734-\~V111\~''Про\~споживче кредитування'',\~які передбачають,\~що починаючи\~з 24\~лютого 2022\~року та\~у період\~дії в\~Україні воєнного\~стану та\~у тридцятиденний\~строк після\~його припинення\~або скасування\~у разі\~прострочення позичальником\~виконання грошового\~зобов`язання\~за відповідним\~договором,\~до позичальника\~не можуть\~бути застосовані\~штрафні санкції\~за таке\~прострочення.\~Отже,\~прострочені платежі\~за комісією\~у сумі\~1950,00\~грн до\~ [PERSON] не застосовуються. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів, які б спростували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачкою належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Судові витрати Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені частково на 59,7%, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 1446,17 грн (2422,40*59,7%).

Outcome: partial