Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису. В заяві зазначено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Вказано, що протягом останнього часу [PERSON] вчиняє по відношенню до заявника дії протиправного характеру, порушуючи право на безпечне та спокійне проживання, завдаючи моральних страждань. За твердженням заявника, учасники по справі проживають за однією адресою, при цьому, [PERSON] з`являється до місця спільного проживання в стані алкогольного сп`яніння, здійснює психологічний тиск, висловлює погрози, використовує нецензурну лексику. Внаслідок наведених дій заявник [PERSON] був вимушений звернутись до поліції, 05.03.2025 року працівниками поліції відносно [PERSON] складено терміновий заборонний припис. Змістом складеного припису підтверджуються обставини вчинення насилля, заборонено в будь-який спосіб контактувати з потерпілим. З врахування викладеного, заявник просить видати обмежувальний пропис на строк в шість місяців: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатись на відстань менше 0,5 км. до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] особисто або через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати його та у будь-який спосіб спілкуватись із ним; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В судове засідання учасники не з`явились. Відповідно до ч.ч. 9, 11 ст. 128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З матеріалів справи слідує належне повідомлення заінтересованої особи про розгляд справи, що підтверджується змістом складеної телефонограми. Крім того, учасник інформувався про судове провадження з опублікуванням оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.1 ст. 350-5 справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Приймаючи до уваги наведені заявником обставини, які попередньо можуть вказувати на загрозу подальшого насильства для нього, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . 05.03.2025 року інспектором сектору протидії домашньому насильству Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, яким заборонено [PERSON] в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою - [PERSON] , строком на дві доби. Зі змісту припису слідує, що [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно батька. Отже, можливі до з`ясування дані на вказаному етапі, на думку суду, дозволяють прийти до висновку про існування домашнього насильства та необхідність видачі обмежувального припису з огляду на пріоритетність інтересів заявника на убезпечення свого життя та здоров`я, гарантування спокійного емоційного стану. За визначеннями, наведеними у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (ст.1), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до \~п.1. ч.1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник. Згідно з ч.ч. 2-4 даної норми обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Верховний Суд у постанові № 766/13927/20-ц зазначив, що «Враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи мало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право власності. Має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису в порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. Під час вирішення питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи-кривдника, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою останнього». Судом встановлено прояв домашнього насильства у відношенні до заявника, а тому, з врахуванням обгрунтованих ризиків, які свідчать про можливість продовження виниклої ситуації, з метою запобігання всіх негативних факторів, що пов`язуються з таким насильством, є необхідним застосування передбачених положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заходів. На усунення ризиків суд вважає необхідним заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатись на відстань менше 0,5 км. до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] особисто або через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати його та у будь-який спосіб спілкуватись із ним; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. При цьому, встановлені ознаки домашнього насильства за критеріями повторюваності, рівня загрози, за висновком суду, не свідчать про доцільність та пропорційність обумовленого заявником терміну застосування обмежувального припису строком на 6 місяців. Характер законодавчого врегулювання за сферою протидії домашньому насильству покладає в своє завдання виправлення особи кривдника, тобто, перш за все, вжиття заходів корекції, що є відмінним від карального переслідування.

Outcome: partial