Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Позивач ТОВ «Юніт Капітал» 29.05.2024 звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.01.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 623303118 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом її розміщення в мережі Інтернет, в інших інформаційнотелекомунікаційних системах або шляхом надсилання електронного повідомлення, метою якого є пряме чи опосередковане просування товарів, робіт та послуг або ділової репутації особи, яка провадить господарську або незалежну професійну діяльність. Закон «Про електронну комерцію» прямо передбачає, що оферта може включати всі необхідні умови шляхом перенаправлення споживача до іншого електронного документа. Вказує, що рішення про надання чи відмову у наданні кредиту приймається Товариством на підставі обробки персональних даних позичальника, зазначених в Заявці, та будь-якої додаткової інформації, наданої позичальником, чи отриманої Товариством з інших джерел. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 46J3VQW6. Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови , повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. Відразу після вчинених дій відповідача, 16.01.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 1750,00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». У подальшому сторони дійшли згоди щодо збільшення суми кредиту, що підтверджується додатковими угодами. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання не виконав, кредит не повернув, проценти не сплатив. Загальна сума\~заборгованості,\~на момент\~подання позовної\~заяви,\~за Кредитним\~договором №\~623303118\~від 16.01.2020,\~становить \~36\~170,60\~грн.,\~яка складається\~з наступного:\~ 17\~032,36\~грн.\~-\~заборгованість по\~кредиту;\~19\~138,24\~грн.\~-\~заборгованість по\~несплаченим відсотків\~за користування\~кредитом. Також зазначає, що 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 78 від 12.05.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 39 134, 22 грн. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року, проте ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 36 170,60 грн. Розрахунок заборгованості, підготовлений ТОВ «Таліон Плюс» за Кредитним договором № 623303118 від 16.01.2020 на момент його відступлення. 06.10.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 02/06102023 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 623303118. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 02/06102023 від 06.10.2023 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 36 170,60 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором. 01.03.2024 ТОВ «Юніт Капітал» відправив боржнику лист-повідомлення, в якому зазначило про намір стягнення заборгованості в судовому порядку. Проте, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання за вищевказаним кредитним договором. Зважаючи на викладене позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 623303118 від 16.01.2020 року у розмірі 36 170,60 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою суду від 19.06.2024 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 08 жовтня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він просить відмовити ТОВ «Юніт Капітал» в задоволенні позову через ненадання позивачем повного розрахунку суми заборгованості з зазначенням дати початку прострочки кредиту, суми часткової сплати за кредитом та періоду заборгованості станом на момент подання позову та з підтвердженням відповідними доказами. Зазначає, що невідомо яким сумами, якими датами, коли та кому за кредитним договором та які суми залишилися несплаченими основного боргу та процентів, а також як банк розраховував проценти відповідно до основного боргу кредиту та як нараховувались прострочення за відсотками, заборгованість за комісіями, позивачем не надано розрахунку. А також зазначає, що з 2022 року на час дії воєнного стану в Україні нарахування штрафних санкцій для прострочення позик тимчасово призупинено. Крім того вказує, що кредитна установа не повідомляла його про переуступлення права вимоги і до позовної заяви не додано копії надісланої йому вимоги про сплату боргу, як і не додано повідомлень банку про заборгованість. З 31.12.2020 року ТОВ «Манівео швидка допомога» провела уступлення права вимоги ТОВ «Таліон плюс» і з того часу жодних повідомлень до нього не надходило. Таким чином, сплив строк позовної давності. У відповіді на відзив ТОВ «Юніт Капітал» 06.11.2024 подало до суду додаткові письмові пояснення, де зазначено, що на підтвердження нарахування відсотків за кредитним договором, а також сплати сум за кредитним договором, до позовної заяви долучено розрахунки заборгованості, проведені ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс». В наданих розрахунках при відступленні прав вимоги наявне балансове списання грошових коштів від клієнта до фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується сплати заборгованості боржником. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Звертає увагу суд на те, що за кредитним договором кредитори не нараховували комісій. До позовної заяви долучено Лист-повідомлення про сплату заборгованості за кредитним договором та докази його направлення відповідачу. Відповідно до Договору факторингу №02/06102023 позивач не зобов`язаний направляти повідомлення про відступлення права вимоги. Відповідач міг виконувати свої обов`язки за кредитним договором будь-якому кредитору. Вважає, що позов подано в рамках строку позовної давності, оскільки перебіг позовної давності, визначений ЦК України, був спочатку продовжений на строк дії карантину зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та в подальшому зупинений на строк дії воєнного стану, введеного в Україні з 24.02.2022. 20 січня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» подало до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 30\~283,87 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків. Нормою п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом статей 626-628 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 10561\~ЦК процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.\~Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Приписами ч. 3 ст. 11 Закону визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч. 2 ст. 639 ЦК договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З копії договору № 623303118 вбачається, що 16.01.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит в розмірі 1750 грн. (п. 1.1) на строк 13 днів (п.1.2), а відповідач зобов`язався повернути його і сплатити проценти відповідно до умов кредитного договору, процентна ставка 1,64% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту (п. 1.4) Позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 600,24 відсотків річних (п.1.5). Відповідно до п.1.6 Договору сторони погодили, що розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Пунктами 3.1, 3.2, 3.6 Договору визначено, що сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно з чинним законодавством України. Порушенням Умов цього Договору вважається його невиконання або неналежне виконання або отримання кредиту позичальником при використанні недостовірної, неповної або помилкової інформації. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії Договору. Відповідно до п.4.2 Договору у випадку користування Позичальником Кредитом понад строк, встановлений п.1.3 Договору, або додатковими угодами між Сторонами, зобов`язання Позичальника за цим Договором продовжуються на весь період фактичного користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 1.4 цього Договору Процентна ставка менша ніж 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, то правила нарахування процентів за Процентною ставкою визначеною п.1.4 1.5 Договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування Кредитом, а саме 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати укладення Договору і до дня повного повернення Кредиту. Зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом в розмірі 1,70% розповсюджуються на весь період фактичного користування Кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені Позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.1.3 Договору (п.4.3 Договору). Проценти, нараховані згідно п. 4.2 та п. 4.3. Договору після закінчення строку Кредиту, визначеного в п.1.3. цього Договору, є процентами, що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України (п.4.4 Договору). Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п.4.5 Договору). Реквізити договору містять інформацію про його підписання відповідачем електронним підписом (одноразовим ідентифікатором: 8B68ZU6D,) та достатні дані щодо особи [PERSON] , зокрема серію та номер паспорта, дату та орган його видачі, адресу місця проживання, адресу електронної пошти та номер телефону. Також встановлено, що 16.01.2020 сторони уклали Додаткову угоду до договору № 623303118 від 16.01.2020, в якій домовилися про збільшення суми кредиту на суму 4500,00 грн з 16.01.2020 на строк дії Договору. В подальшому, відповідно до Додаткової угоди до договору № 623303118 від 16.01.2020, укладеної 16.01.2020, сторони домовились про збільшення суми кредиту на суму 7200,00 з 16.01.2020 на строк дії Договору. 17.01.2020 сторони уклали Додаткову угоду до договору № 623303118 від 16.01.2020, в якій дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити на три дні строк, на який був наданий кредит. 21.01.2020 сторони уклали Додаткову угоду до договору № 623303118 від 16.01.2020, в якій дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити на дев`ятнадцять днів строк, на який був наданий кредит. 21.01.2020 сторони уклали ще чотири Додаткові угоди до договору № 623303118 від 16.01.2020, в яких домовилися про збільшення суми кредиту на суму 500,00 грн, 900,00 грн, 1250,00 грн та 550,00 грн відповідно, з 21.01.2020 на строк дії Договору. 22.01.2020 сторони уклали Додаткову угоду до договору № 623303118 від 16.01.2020, в якій домовилися про збільшення суми кредиту на суму 400,00 грн з 22.01.2020 на строк дії Договору. 23.01.2020 сторони уклали Додаткову угоду до договору № 623303118 від 16.01.2020, в якій домовилися про збільшення суми кредиту на суму 1000,00 грн з 23.01.2020 на строк дії Договору. 24.01.2020 сторони уклали дві Додаткові угоди до договору № 623303118 від 16.01.2020, в яких домовилися про збільшення суми кредиту на суму 950,00 грн та 1000,00 грн відповідно, з 24.01.2020 на строк дії Договору. 25.01.2020 сторони уклали Додаткову угоду до договору № 623303118 від 16.01.2020, в якій дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити на чотири дні строк, на який був наданий кредит. З дослідженої судом Додаткової угоди від 11.04.2020до Договору № 623303118 від 16.01.2020 встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору та зверненням позичальника, Товариством було надано позичальнику розстрочку у погашенні заборгованості в сумі 35\~558,17 грн на 147 днів, яку позичальник зобов`язався сплачувати частками в розмірі не менше ніж 15% від загальної суми за вказаним у додатковій угоді графіком. Копіями платіжних доручень від 16.01.2020, 21.01.2020, 22.01.2020, 23.01.2020 та 24.01.2020, долучених до позовної заяви, підтверджено надання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредиту відповідачу [PERSON] в загальному розмірі 20\~000,00 грн. за договором № 623303118 від 16.01.2020. Відповідач [PERSON] не оспорює укладення 16.01.2020 року з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитного договору № 623303118, додаткових угод та отримання ним кредитних коштів. Отже, судом встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит. В той же час, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 623303118 від 16.01.2020 належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої згідно розрахунку, наданого ТОВ «Юніт Капітал», становить 30\~283,87 грн, з яких 17\~032,36 грн заборгованість по кредиту; 13\~251,51 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Суд звертає увагу, що за кредитним договором штрафні санкції не нараховувалися. Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, як і не надано свого контррозрахунку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник\~не був\~письмово повідомлений\~про заміну\~кредитора у\~зобов`язанні,\~новий кредитор\~несе ризик\~настання несприятливих\~для нього\~наслідків.\~У цьому\~разі виконання\~боржником свого\~обов`язку\~первісному кредиторові\~є належним\~виконанням (ст. 516 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з\~статтею 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою\~статті 1082 ЦК України\~встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) і ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). «Право вимоги» означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3). Строк договору закінчується 28 листопада 2019 року (п. 8.2). Договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін (п. 8.4). Додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину (п. 8.6). Відповідно до копії додаткової угоди від 28 листопада 2019 року № 19 до договору факторингу 28/1118-01 п.8.2 викладено у новій редакції, а саме, що строк дії договору факторингу закінчується 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. Згідно з копією додаткової угоди від 31 грудня 2020 року № 26 до договору факторингу 28/1118-01 текст договору факторингу викладено у новій редакції. Зміст пунктів 2.1, 8.4, 8.6 залишився аналогічним. «Право вимоги» права грошових вимог Клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3). Строк договору закінчується 31 грудня 2021 року (п. 8.2). Відповідно до копії додаткової угоди від 31 грудня 2021 року № 27 до договору факторингу 28/1118-01 строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2022 року включно. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) і ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). «Право вимоги» означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3). Строк договору закінчується 4 серпня 2021 року (п. 8.2). Договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін (п. 8.4). Додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину (п. 8.6). Додатковою угодою від 03.08.2021 року № 2 до договору факторингу № 05/0820-01 сторони домовилися продовжити строк дії договору факторингу до 31 грудня 2022 року. Згідно з копією додаткової угоди від 30.12.2022 року № 3 до договору факторингу № 05/0820-01 строк дії договору факторингу продовжено до 30 грудня 2024 року включно. 06.10.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 02/06102023 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 623303118. Оскільки на підставі вказаних договорів відбулася заміна первісного кредитора на ТОВ «Юніт Капітал», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості за кредитним договором. 28 лютого 2024 року позивач надіслав на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором та пропозицією погасити заборгованість протягом 7 днів. Відповідач у справі не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним в розумінні вимог ст. 516 ЦК України. Натомість, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «Юніт Капітал», ані на рахунки попереднього кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». На підставі викладеного вище, виходячи з того, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що ним належним чином виконувалися умови вказаного вище кредитного договору, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачем прав позивача за вказаним вище кредитним договором, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості в розмірі 30\~283,87 грн. Щодо заяви відповідача про сплив строків позовної давності звернення до суду, суд вважає необхідним зазначити таке. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і відсотків) встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається ст. 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 цієї статті). Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Згідно із ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.263 ЦК України перебіг позовної давності зупиняється: 1) якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила); 2) у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом; 3) у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини; 4) якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан. У разі виникнення обставин, встановлених частиною першою цієї статті, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУШ-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (№ 211), запроваджено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин. У подальшому його було неодноразово продовжено (востаннє Постанова Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року, якою продовжено карантин до 30 червня 2023 року). 30 березня 2020 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» № 540-ІХ відповідно до якого Прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 12. Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У постанові Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 920/724/21 зазначив: «Суд відхиляє доводи Відповідача, викладені у відзиві на касаційну скаргу про те, що для застосування пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позивачу необхідно обґрунтувати, що продовження строків зумовлене саме дією на сторону обмежень, впроваджених у зв`язку з карантином. Суд зазначає, що ні ЦК України, ані інші нормативно-правові акти, якими встановлений (продовжений) на території України карантин, продовжено строки,\~визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу на строк дії такого карантину, не містять тих вимог, про які зазначає відповідач, а автоматичне продовження цих строків пов`язане саме із встановленням карантину на всій території України без будь-яких додаткових вимог та умов в аспекті їх продовження в силу закону». Тобто, продовження строків позовної давності в період дії карантину є безумовним та автоматичним в силу закону, і тому обґрунтування причин, за яких дія карантину не дала б змоги особі подати позов вчасно, не вимагається. Крім того, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (строк дії якого неодноразово продовжувався), перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, з урахуванням п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а також того факту, що станом на день розгляду вказаної справи термін дії воєнного стану продовжений, суд доходить висновку, що позивачем строк звернення з вказаним позовом до суду не пропущено. Крім того, відповідно до ст.ст.133,137,\~141\~ЦПК суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2147,20 грн, та на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Зважаючи на те, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачем не було доплачено судовий збір на суму 275,20 грн, суд вважає необхідним стягнути її з відповідача на користь держави.

Outcome: approved