Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

02 грудня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 24 січня 2019 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу спільних дітей не мають. Подружнє життя не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні характери та відсутність довіри. Ведення між ними спільного господарства припинено, проживають окремо. Подружні відносини між ними припинені. Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України відзив на позовну заяву. Відповідачу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження у справі за зареєстрованим місцем проживання, яку останній отримав 27.02.2025 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому суд вирішив розглядати справу за наявними матеріалами. Розгляд справи проводиться без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 24 січня 2019 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 26 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11). Від шлюбу спільних дітей не мають. Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні характери та відсутність довіри. Ведення між ними спільного господарства припинено, проживають окремо. Подружні відносини між ними припинені. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна, оскільки сторонами таких вимог не заявлялось. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позовній заяві виявила бажання залишити собі шлюбне прізвище після розірвання шлюбу - " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просила стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1211,20 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved