Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

14.01.2025 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 20532,00 грн. Позовні вимоги ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» обґрунтовані наступним. 22.07.2024 року між ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №79181515 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно- телекомунікаційної системи, відповідно до якого позикодавець надає позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 6400,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (Проценти) від суми позики. Даним договором було визначено, що строк позики (строк Договору) складає 30 днів, із відповідною фіксованою процентною ставкою 0,75% в день, яка діє протягом строку договору. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, становить 2,70% в день. Позикодавець на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 6400,00 грн. строком на 30 днів шляхом перерахування на картковий рахунок № [NUMBER] , який міститься в реквізитах договору. В подальшому, 22.07.2024 року між ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №79181515 до договору позики №79181515 від 22.07.2024 року, відповідно до якої позикодавець збільшує суму наданої позичальнику Позики 6400,00 грн. на 5600,00 грн. Отже, загальний розмір наданої позики становить 12000,00 грн. Таким чином, сторони погодили суму позики - 12000,00 грн.; строк договору - 30 днів; дату повернення позики (останній день) - 20.08.2024 року; розмір процентів: базова процентна ставка у день - 0,75%, процентна ставка на прострочену позику у день - 2,70%, розмір процентів на позику річний - 1186,17%, орієнтовну загальну вартість позики - 14 700,00 грн. Відповідач у визначені строки та розмір кредитні кошти не повернув, у зв`язку з чим, згідно позиції позивача, виникла заборгованість у загальному розмірі 20532,00 грн., яка складається із: 12000,00 грн. - заборгованості за основним боргом, 2700,00 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами, 5832,00 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути понесені судові витрати. Ухвалою суду від 20.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явився, просили проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, причину неявки та своїх зауважень суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 22.07.2024 року між ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №79181515 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно- телекомунікаційної системи, відповідно до якого позикодавець надає позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 6400,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (Проценти) від суми позики. Даним договором було визначено, що строк позики (строк Договору) складає 30 днів, із відповідною фіксованою процентною ставкою 0,75% в день, яка діє протягом строку договору. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, становить 2,70% в день (а.с.7-12). Також, 22.07.2024 року між ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №79181515 до договору позики №79181515 від 22.07.2024 року, відповідно до якої позикодавець збільшує суму наданої позичальнику Позики 6400,00 грн. на 5600,00 грн. Отже, загальний розмір наданої позики становить 12000,00 грн. Таким чином, сторони погодили суму позики - 12000,00 грн.; строк договору - 30 днів; дату повернення позики (останній день) - 20.08.2024 року; розмір процентів: базова процентна ставка у день - 0,75%, процентна ставка на прострочену позику у день - 2,70%, розмір процентів на позику річний - 1186,17%, орієнтовну загальну вартість позики - 14 700,00 грн. (а.с.13-14) Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) у сторін цього Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір підписувався відповідно до ст. 12 Закону з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Зазначений Договір укладався шляхом надсилання пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі. Встановлено, що 22.07.2024 року на виконання умов договору та додаткової угоди до нього товариство перерахувало на картковий рахунок позичальника, котрий надано ним та міститься в реквізитах договору грошові кошти, що підтверджується відповідними довідками фінансової установи, що 22.07.2024 відбувся переказ коштів у сумі 6400,00 грн. та 5600,00 грн., що у загальному розмірі становить 12000,00 грн., дані електронні документи засвідчено кваліфікованим електронним підписом (а.с. 26-29). У свою чергу відповідач зобов`язався виконати в повному обсязі і належним чином взяті на себе зобов`язання, чітко дотримуючись умов укладеного між відповідачем та товариством договору, а також вимог чинного законодавства. Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язаний був у день закінчення строку позики, або достроково сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми позики. Проте позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, що і стало підставою для позивача для звернення до суду з цим позовом. Згідно з пунктом 5.1 позичальник ознайомився на сайті позивача з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачені ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Пунктами 20, 21 цього договору визначено, що цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладення в письмовій формі. Також відповідач погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору їй зрозумілі (п.5.3 Договору). Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку (іншій фінансовій установі) у визначений у кредитному договорі строк з відповідною платою за його користування. Згідно із статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частини другої статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що кредитний договір між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено, та про невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в останнього боргових зобов`язань перед позивачем. Згідно розрахунку позивача загальна заборгованість за договором позики №79181515 від 22.07.2024 відповідача станом на 04.11.2024 складає 20532,00 грн., яка складається із: 12000,00 грн. - заборгованості за основним боргом, 2700,00 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами, 5832,00 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику. Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України. Стосовно судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7100,00 грн., які позивач поніс у зв`язку з розглядом цієї справи та які вважає судовими витратами в цій цивільній справі, які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України, суд зауважує таке. Згідно пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 266/94-ВР у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги. Суду повинні бути надані на підтвердження понесених витрат на правову допомогу договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копії договору №03-08/2023 про надання правничої допомоги від 03.08.2023 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» в особі директора Разумного Євгенія Миколайовича та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», Додаткової угоди №2 від 31.10.2024 року до Договору №03-08/2023 про надання правничої допомоги від 03.08.2023 року, акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 31.10.2024 року, платіжної інструкції №9ba76d від 28.11.2024 року, акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 25.11.2024 року до Договору №03-08/2023 про надання правничої допомоги від 03.08.2023 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №6416, довіреності №93 від 04.11.2024 року. Договором №03-08/2023 про надання правничої допомоги від 03.08.2023 року підтверджено, що він укладений між Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» в особі директора Разумного Євгенія Миколайовича та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про надання правничої допомоги, з визначенням у ньому розмірів оплати та порядку розрахунків. Відповідно до акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 31.10.2024 року та акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 25.11.2024 року до Договору №03-08/2023 про надання правничої допомоги від 03.08.2023 року, загальна вартість наданих адвокатом позивачеві послуг, які були сплачені позивачем адвокату, становить 7100,00 грн. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.\~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що витрати позивача на правничу допомогу в цій справі становлять 7100,00 грн., що підтверджується копіями договору №03-08/2023 про надання правничої допомоги від 03.08.2023 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» в особі директора Разумного Євгенія Миколайовича та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», Додаткової угоди №2 від 31.10.2024 року до Договору №03-08/2023 про надання правничої допомоги від 03.08.2023 року, акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 31.10.2024 року, платіжної інструкції №9ba76d від 28.11.2024 року, акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 25.11.2024 року до Договору №03-08/2023 про надання правничої допомоги від 03.08.2023 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №6416, довіреності №93 від 04.11.2024 року, та які підлягають стягненню з відповідача, як судові витрати по цій цивільній справі. Позивачем на виконання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України було надано детальний опис робіт, виконаних адвокатом. Відповідач клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в зв`язку з їх неспівмірністю, які підлягають розподілу між сторонами, не заявляв. Таким чином, суд знаходить доведеними судові витрати на правову допомогу в заявленому позивачем розмірі у сумі 7100,00 грн., які понесені позивачем, та за правилами\~статті 141 ЦПК України\~підлягають відшкодуванню стороною відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved