Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , є його рідним батьком. У зв`язку з цим просить внести зміни до актового запису №2484 від 12.10.1995 року, зробленого в Книзі реєстрації народжень відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції про народження дитини [PERSON] , а саме, в графі «батько» вказати « [PERSON] , громадянин України». В обґрунтування заяви вказує, що згідно з відомостями його свідоцтва про народження від 04 лютого 2009 року його батьком записано [PERSON] , хоча насправді такої особи не існує. Оскільки мати заявника [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбу між собою, запис про батька у Книзі реєстрації народжень відбувся за прізвищем та громадянством матері, а його ім`я та по батькові - за її вказівкою. Встановлення факту батьківства необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] . З огляду на зазначене заявник просить заяву задовольнити. Ухвалою суду від 19 липня 2024 року відкрито окреме провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 04 жовтня 2024 року задоволено клопотання представника заявника адвоката Васинчука С.М., витребувано копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] . Заявник [PERSON] та його представник у судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити. Заінтересовані особи: Територіальна громада в особі Житомирської міської ради та відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направили до суду заяви про розгляд справи у відсутність їх представників (а.с.64, 84). 29 січня 2025 року в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з частиною другою 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, показання свідків, враховуючи позицію заінтересованих особ, дослідивши наявні у справі письмові докази, встановив наступні обставини. Заявник [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 04 лютого 2009 року (а.с.3). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 05.07.2024 відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері). Батьком [PERSON] записано [PERSON] , громадянин України, українець (а.с. 12). З 2016 року заявник постійно проживає у [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ТОВ «Управляюча компанія «Полісся» від 12 червня 2024 року за №271 (а.с.8). Згідно з відомостями вище зазначеної довідки заявник проживав однією сім?єю разом з батьком [PERSON] , який помер [INFO] , бабусею [PERSON] , яка померла [INFO] та тіткою [PERSON] , яка померла [INFO] . Факт проживання та реєстрації [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджується також відомостями будинкової книги за адресою [ADDRESS] (а.с.11). З дослідженої судом спадкової справи за №08/2024 (а.с.39), заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що заявник [PERSON] 20 березня 2024 року звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Житомисрького міського нотаріального округу Горкуші О.Л. У заяві про прийняття спадщини [PERSON] зазначив, що приймає спадщину після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.45). В матеріалах спадкової справи №08/2024 відсутні заяви інших осіб щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Матеріалами справи також встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 21.11.2019 та серії [NUMBER] від 23.04.2019 відповідно (а.с. 50, 51). Постановою приватного нотаріуса від 22 травня 2024 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки у свідоцтві про народження [PERSON] батьком записано [PERSON] . Заявник в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] є його батьком, з яким він проживав разом з 12-ти річного віку. Батько щодня вживав алкоголь та не цікавився його вихованням. У 10-ти річному віці він здав його в інтернат у м. Звягель, з якого на канікули до себе його забирала бабуся [PERSON] або тітка [PERSON] (сестра [PERSON] ). До 10-ти років постійно проживав разом з матір?ю у [ADDRESS] . Пояснив також, що батько називав його сином і до нього всі ставилися як до рідного. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що [PERSON] є її сином, а [PERSON] - її чоловіком. Після народження сина вони спільно проживали 6 років у [ADDRESS] . Підтвердила також, що мала гарні стосунки із своєю свекрухою [PERSON] та сестрою чоловіка - [PERSON] . Зазначила окремо, що її чоловік називав [PERSON] сином. Пояснила, що в пологовому будинку сина записала спочатку на прізвище [PERSON] , але оскільки чоловік був на той момент у іншому шлюбі, то у свідоцтві про народження сина вже було зазначене її прізвище. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що батьком [PERSON] є [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] були разом на весіллі у її рідного брата у 1995 році. Остання була вагітна, а [PERSON] представляв її як свою дружину. Повідомила також, що баба [PERSON] та тітка [PERSON] завжди признавала [PERSON] як свою дитину. Свідок [PERSON] вказав, що живе по сусідству у кв. [ADDRESS] . Стверджує, що [PERSON] є батьком [PERSON] . У останніх склалися відносини як у батька з сином. [PERSON] знав з малечку, бабуся та батько визнавали його своїм сином. Підтвердив також спільність проживання [PERSON] з батьком, бабою та тіткою у кв. [ADDRESS] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з частиною першої, другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Також за статтею 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини. Тобто передумовою звернення до суду з заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Для визнання батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Крім показань свідків, походження [PERSON] від [PERSON] , який є його батьком, підтверджується заявою про прийняття спадщини за законом, яка подана заявником в межах спадкової справи №08/2024 і якого заявник зазначив як свого батька, а також довідкою ТОВ «Управляюча компанія «Полісся» від 12 червня 2024 року за №271, де серед членів сім?ї заявника зазначено його батька [PERSON] . Обставини походження [PERSON] від [PERSON] , який є його батьком, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, тому заява підлягає задоволенню. Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадкових прав на нерухоме майно, яким володів на праві власності покійний [PERSON] , а саме, на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16 лютого 2005 року за № [NUMBER] . Згідно частини першої статті 189 Кодексу про шлюб та сім`ю України (на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація встановлення батьківства провадиться на підставі спільної заяви батьків або судового рішення. За положеннями статті 134 Сімейного кодексу України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 та 127 Сімейного кодексу України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Таким чином, наявні підстави для внесення відповідних змін до актового запису №2484 від 12 жовтня 1995 року про народження про народження [PERSON] , зробленого в Книзі реєстрації народжень відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. На підставі викладеного та

Outcome: approved