Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 28.08.2010 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.01.2016 шлюб розірваний. Після розірвання шлюбу малолітня [PERSON] перебуває на утриманні позивача, проживає разом з нею. Відповідач після розірвання шлюбу не цікавиться життям доньки, не приймає участі у її вихованні та забезпеченні належних умов для життя, навчання і розвитку, не спілкується з нею, не проявляє любові та заінтересованості її станом здоров`я, навчанням, фізичним і моральним розвитком, не створює умов для розвитку природних здібностей, не готує її до самостійного життя та праці, не забезпечує необхідним харчуванням, допомогою при лікуванні, не допомагає фінансово, що свідчить про те, що він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. На підставі викладеного позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2024 задоволено клопотання представника позивача адвоката Прядка Д.В., витребуваний з органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району висновок щодо розв`язання спору за позовними вимогами. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач підтримала свою заяву, просила її задовольнити. Представник позивача адвокат Ковтун В.І. у судовому засіданні просив суд задовольнити заяву з підстав, наведених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому процесуальним законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Іванченко О.С. вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . У судовому засіданні малолітня [PERSON] зазначила, що з батьком спілкується зрідка, зазвичай спілкування зводиться до надсилання відповідачем у месенджері «Viber» листівок з вітанням з приводу яких-небудь свят. Вікторія зазначила, що не сумує за батьком, не відчуває потребу у спілкуванні з ним, вважає своїм батьком другого чоловіка своєї мами. Батько же їй не дзвонить, не цікавиться нею. З разі виникнення якихось проблем, вона звертається до мами. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є батьком позивачки. Після розлучення її дочки з [PERSON] у 2016 році останній проживав у м. Запоріжжя, потім виїхав за кордон. З того часу він декілька разів приїжджав, після 2022 року він не був в Україні. Відповідач зі своєю донькою [PERSON] не спілкується, не цікавиться нею. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є матір`ю позивачки. Після того, як дочка розлучилася з [PERSON] , він проживав окремо від своєї дочки [PERSON] , бачився зрідка, потім виїхав за кордон. Працював в Чехії, в Польщі. Наразі він, як їй відомо від дочки, знаходиться в Італії. [PERSON] не спілкується з дочкою, не присутній у її житті. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Шлюб між сторонами був розірваний рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.01.2016 (справа № 332/5070/15-ц). Рішенням Заводського районного суду від 26.01.2016 (справа № 332/73/16-ц) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 06 січня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 30.12.2016 Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». За розрахунком, складеним головним державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гайдаш О.С., заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з січня 2021 року по лютий 2024 року становить 17 936,07 грн. У висновку експертного дослідження № 4, складеному 17.05.2024 судовою експерткою [PERSON] , зазначено, що ставлення батька, [PERSON] , до [PERSON] є стресовим для дівчинки, бо вона відчуває себе покинутою ним. Відчуття несправедливості та нерозуміння такого ставлення батька до неї викликає образу. З боку членів родини експерткою тиску на [PERSON] щодо її ставлення до батька [PERSON] не виявлено. З боку батька не спостерігається зацікавленості у підтримці контакту з нею. Як вбачається з характеристики учениці 6-А класу [PERSON] , виданої 17.01.2024 Запорізькою гімназією № 7, мама [PERSON] цікавиться навчанням доньки. З батьком класний керівник не знайома, так як батька не бачила та не спілкувалася з ним. Він ніколи не відвідував батьківські збори протягом всього часу навчання доньки. Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було спільно з інспекторами патрульної поліції обстежено умови проживання матері [PERSON] та дитини за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що [PERSON] мешкає разом з матір`ю, вітчимом та молодшою сестрою. Стосунки у родині доброзичливі. Під час бесіди з [PERSON] остання зазначила, що останній раз спілкувалася з батьком, коли їй було 5 років, а коли вона пішла у перший клас, то він зовсім перестав дзвонити їй, спілкуватися з нею. Також спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було спільно з інспекторами патрульної поліції відвідано місце реєстрації батька дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вдома нікого не було. Зі слів сусідки стало відомо, що у кімнаті [ADDRESS] ніхто не мешкає, [PERSON] перебуває за кордоном. Згідно з висновком районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 31.10.2024 № 2090/01-22/18.01-1555 відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дитини не займається, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не проявляє відносно доньки батьківського піклування, родинний зв`язок з нею не підтримує, а також має заборгованість зі сплати аліментів. На підставі встановлених обставин районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписами частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право ї зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України). У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України). Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 4 наведеної вище статті СК України передбачено, що під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування та відмови відповідача від виконання своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини суд доходить висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . При прийняті такого рішення суд вважає за необхідне роз`яснити надане ст. 169 СК України право особам, що позбавлені батьківських прав, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, при зміні поведінки цієї особи та обставин, що були підставою, для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав. Розподіл судових витрат відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved