Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

У червні 2024 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за \~кредитним\~договором №\~7769916\~від 06.11.2021\~року у\~розмірі 21\~360\~грн.\~21\~коп.,\~правову допомогу\~у розмірі\~9\~000\~грн.\~та судовий\~збір у\~розмірі 3028 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 28.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та відповідачем укладено Договір позики № 75941142, за яким ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» надало відповідачу кредит в розмірі 9 500 грн. строком на 30 днів, процентна ставка базова (фіксована) 1,99%, дата повернення позики 27.08.2021 року, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису).27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу 27/01/22 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів»» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75941142. 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір факторингу № 10-03/2023/01 відповідно до якого та ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75941142. З розрахунку заборгованості за договором позики № 75941142 від 28.07.2021 року встановлено, що відповідач має заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр»\~станом на\~03.10.2024\~року в сумі 31 491 грн. 08 коп., з яких: 9 500 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 21 817 грн. 22 коп. - сума заборгованості за відсотками, 152 грн. інфляційні збитки та 21,86 грн. -3% річних. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр», у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 11.11.2024 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що 28.07.2021 pоку між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено Договір Позики № 75941142 (а.с. 15).\~ Відповідно до пункту 2. Договору позики сума кредиту складає: 9 500 грн., строк кредитування 30 днів. Дата повернення позики 27.08.2021, базова процентна ставка\~1,99%, орієнтовна загальна вартість позики 11\~485,03 грн. Пунктом 4 цього договору визначено, що проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики. 28.07.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було перераховано на картковий рахунок № [NUMBER] відповідача грошові кошти у розмірі 9 500 грн., що підтверджується прийняттям до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до інформаційної довідки ТОВ « ФК Фінексперес» від 09.10.2024 року. (а.с. 22). 27.01.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 27/01/2022 відповідно до умов якого, зокрема, первісний кредитор зобов`язується відступити за оплату права грошової вимоги у сумі 6\~405\~568 грн. 95 коп., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченого цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між клієнтом і боржниками. За цим договором клієнт відступає, а фактор приймає право вимоги. Реєстр боржників в електронному вигляді передається фактору за актом приймання передавання реєстру боржників в електронному вигляді не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного фінансування на користь клієнта. 27.01.2022 року між цими сторонами було підписано Акт приймання передавання реєстру боржників. Відповідно до вказаного реєстру боржників право вимоги до відповідача від ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" перейшло до ТОВ " Вердикт Капітал", порядковий номер у реєстрі 6300. Відповідно до витягу з реєстру боржників загальна сума заборгованості відповідача на момент відступлення прав вимоги становила 31\~317,23 грн., яка складається з заборгованість за тілом кредиту 9500 грн., заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 21 817 грн. 23 коп. 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами, у тому числі до боржника [PERSON] за договором № 75941142. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року до договору, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача. ТОВ «Коллект Центр» вказує на те, що відповідач свої зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно із розрахунком заборгованості станом на день формування позовної заяви становить 31 491 грн. 08 коп.(заборгованість за тілом кредиту\~9500 грн., заборгованість за процентами - 21\~817 грн. 22 коп., 152 грн. інфляційні збитки та 21,86 грн. -3% річних, відповідно до ст. 625 ЦК України). Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (утому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною першою ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Судом за клопотання сторони позивача було витребувано у АТ «ОТП Банк» докази зарахування вказаних вище коштів на рахунок відповідача. Так, відповідно до листа вих..№68-3-23-23/97 від 03.01.2025 на ім`я відповідача було відкрито рахунок, платіжну картку № [NUMBER] на яку було перераховано суму у розмірі 9\~500 грн.. З наданих до суду виписок за вказаним банківським рахунок слідує, що вказана вище сума коштів дійсно надходила на рахунок відповідача. Оскільки відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 9 500 грн., та свої зобов`язання за договором вона не виконала, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] суми кредиту в розмірі 9\~500 грн. на користь ТОВ «Коллект Центр». Що стосується позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення відсотків за кредитним договором, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~та ч. 1 ст.\~1054 ЦК України,\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у Постанові Великої Палати від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 0814/6450/2012, провадження № 61-18489св21: «Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) визначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до висновку Великої Палати у справі № 910/4518/16 від 5 квітня 2023 року, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до\~статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. За умовами договору позики № 75941142 від 28.07.2021 сторони встановили строк кредитування 30 днів, тобто до 27.08.2021 року. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Проте, позивач не надав доказів на підтвердження правильності нарахування процентів в розмірі 21\~817,22 грн. Нарахування процентів в такому розмірі не узгоджуються із умовами договору про надання фінансового кредиту № 75941142, відповідно до якого розмір процентів у межах строку кредитування склав 1985 грн. (додаток № 1 до договору позики № 75941142 від 28.07.2021 року (а.с. 15 зворотна сторона), тому заявлена ТОВ «Коллект Центр» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 21\~817,22 грн. є безпідставною. Отже, в цій частині позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 1 985 грн. Що стосується вимог про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, суд зазначає наступне. Суд погоджується з розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, які здійснені позивачем з 10.03.2023 по 03.10.2024 року, де нараховані 3% річних складають 21 грн. 86 коп., а інфляційні втрати 152 грн. Відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 9 000 грн., суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3\~ст. 137 ЦПК України,\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом\~ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»,\~адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»,\~договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано\~Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема,\~стаття 903 Цивільного кодексу України,\~передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.\~Стаття 632 Цивільного кодексу України,\~регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. \~При обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга\~статті 137 ЦПК України, частина друга\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») (правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 між ТОВ «Коллект Центр» (як клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги № 454 від 14.08.2024 вартістю 9 000 грн.; витяг з Акта № 1 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024. Однак,\~матеріали справи\~не містять\~доказів сплати\~позивачем витрат\~на правничу\~допомогу в\~розмірі 9\~000\~грн.\~саме за\~надання правової\~допомоги по\~справі за\~позовом ТОВ\~«Коллект Центр» до [PERSON] , зокрема, не надано відповідної квитанції або платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу. Таким чином, судові витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн. не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому суд вважає, що у стягненні судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги позивачу, слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial