Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

[PERSON] \~24\~грудня 2024\~року звернулася\~до суду\~з вказаною\~позовною заявою\~до ПАТ\~«СУМИХІМПРОМ»,\~\~обґрунтовуючи\~свої вимоги\~тим,\~щовона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 15 жовтня 2015 року відповідно до наказу № 244 від 12 жовтня 2015 року її прийнято на роботу в ПАТ «Сумихімпром» в цех водопостачання та промислової каналізації апаратником приготування хімічних розчинів 3 розряду згідно запису в трудовій книжці № 12 від 15 жовтня 2015 року. 02 грудня 2024 року відповідно до наказу № 638 від 02 грудня 2024 року позивачку звільнено з роботи за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. При звільнені відповідач не виплатив їй належну до виплати та нараховану заробітну плату і інші суми, що належать мені від підприємства в загальній сумі 43301 грн. 00 коп. На день звільнення [PERSON] з роботи відповідачем не було проведено повний розрахунок та не виплачено нараховану заробітну плату. Виплатити заборгованість з заробітної плати відповідач відмовляється через відсутність грошових коштів. Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 43301 грн. 00 коп. та 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Допустити негайне виконання рішення суду в частині всієї суми заборгованості. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 18 березня 2024 року о 09 год. 00 хв. В зазначене судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що позивачка [PERSON] працювала в ПАТ «СУМИХІМПРОМ» у період з 15 жовтня 2015 року по 02 грудня 2024 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.9-11), а також наказом (розпорядженням) № 638 від 02 грудня 2024 року (а.с. 12). З повідомлення ПАТ «СУМИХІМПРОМ» від 02 грудня 2024 року вбачається, що сума, яка належить до виплати при звільненні з 02 грудня 2024 року [PERSON] по заробітній платі складає 43301 грн. 00 коп. (а.с. 13). Зазначений розмір заборгованості по заробітній платі підтверджується розрахунковим листом за грудень 2024 року (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до положень статей 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У відповідності до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачка за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 23 грудня 2024 року між [PERSON] (клієнт) та адвокатом Ясинок М.М. укладено договір про надання правової допомоги. Згідно пункту 4.1 вказаного договору, за складання проекту позовної заяви Клієнта про стягнення заборгованості по заробітній платі 4000 грн., незалежно від витраченого адвокатом часу на надання професійної правничої допомоги (а.с. 15). Згідно акту про отримання професійної правничої допомоги від 24 грудня 2024 року вбачається, що виконавець надав, а замовник прийняв професійну правничу допомогу у виді складання проекту позовної заяви Клієнта про стягнення заборгованості по заробітній платі, відповідач - ПАТ «Сумихімпром», вартість наданих послуг (гонорар) - 4000 грн (а.с.16). З копії квитанції від 23 грудня 2024 року вбачається, що [PERSON] сплатила згідно договору про надання професійної правничої допомоги від 23 грудня 2024 року 4000 грн. 00 коп. (а.с.17). З огляду на вказане з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн. 00 грн. Позивачка просить допустити негайне виконання рішення суду в частині всієї суми заборгованості. Однак, у відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Тому в цій частині підлягають задоволенню вимоги в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved