Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

[PERSON] в особі уповноваженого представника адвоката Петрик В.В. звернулася\~до\~Ужгородського міськрайонного суду\~з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.10.2015 року по 14.06.2021 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 16.06.2021 року було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 /три тисячі/ гривень щомісячно, починаючи з 30.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на даний момент матеріальний стан позивача та відповідача змінився, оскільки зросли: витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, ситуацією в країні, різкою девальвацією національної валюти та інфляційними процесами. Представник зазначає, що відповідач [PERSON] на даний час проходить службу в Збройних Силах України, має постійний дохід у вигляді заробітної плати, який орієнтовно становить близько 40 тисяч гривень на місяць. Окрім цього, позивач [PERSON] , на даний час працює офіційно та отримує мінімальну заробітну платню, що унеможливлює самостійно забезпечити гармонійний розвиток малолітньої дитини. З таких доходів та деяких збережень позивачка, вимушена купляти продукти, одяг, забезпечити дитині різного роду дозвілля та окрім зазначеного орендувати житло в якому вони проживають. Таким чином, матеріальний стан позивача погіршився, а у відповідача навпаки поліпшився, оскільки останній має постійний дохід та не несе на відміну від [PERSON] щоденного фінансового тягаря щодо забезпечення нормального гармонійного розвитку малолітнього сина. У зв`язку з наведеними обставинами позивач просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] , [INFO] на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2024 року по цивільній справі № 308/6143/20 на користь [PERSON] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , встановивши розмір у вигляді одну четверту частину від всіх доходів [PERSON] , починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позиція сторін\~справи: \~ \~ Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача подав до суду клопотання згідно якого просив суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7ст. 128 ЦПК України, відзив до суду не надходив. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням, яке повернулося на адресу суду з відміткою Укрпошти як «адресат відсутній за вказаною адресою» за №0610226668724, №0610233562834, №0610233564764, №0610214813915 та №0610207018220 та з відміткою «за закінченням терміну зберігання» за №0610208417153. Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.\~\~ Відповідно до ч.4\~\~ст.12\~\~ЦПК\~\~України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.4\~\~ст.223\~\~ЦПК\~\~України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи\~\~відповідно до\~\~ч. 4\~\~ст.\~\~10\~\~Цивільно- процесуального кодексу України, ст. 17\~Закону України "Про виконання рішень\~\~та\~\~застосування\~\~практики Європейського суду з прав людини"\~\~при розгляді справи ч. 1\~\~ст. 6\~\~Конвенції про захист прав людини і\~\~основоположних свобод, право особи на\~\~ справедливий \~\~і\~\~ публічний\~\~розгляд\~\~його справи упродовж\~\~розумного строку\~\~ кореспондується\~\~з\~\~ обов`язком\~\~ добросовісно\~\~користуватися наданими законом процесуальними\~\~ правами,\~\~ утримуватись\~\~ від\~\~дій, що зумовлюють\~\~ затягування\~ судового\~\~процесу, та\~\~вживати надані\~\~ процесуальним\~\~ законом заходи\~\~для скорочення\~\~ періоду\~\~судового провадження\~\~(п. 35 рішення\~\~від\~\~07.07.1989 р.\~\~Європейського\~\~суду\~\~з прав\~\~людини у\~\~справі\~\~"Юніон Еліментарія\~\~ Сандерс\~\~проти Іспанії"\~\~ (Alimentaria\~ Sanders S.A.\~\~v. Spain). Обов`язок\~\~швидкого здійснення\~\~ правосуддя\~\~покладається, в\~\~першу чергу, \~\~на\~\~відповідні \~державні судові органи.\~\~ Розумність\~\~ тривалості\~\~ судового\~\~ провадження\~\~ оцінюється\~\~ в залежності\~\~від\~\~обставин справи\~\~та з\~\~огляду\~\~ на\~\~складність\~\~справи,\~\~ поведінки\~\~ сторін,\~\~ предмету\~\~спору.\~\~Нездатність суду ефективно\~ протидіяти\~\~ недобросовісно\~\~ створюваним\~\~ учасниками\~\~справи перепонам для руху справи\~\~є порушенням\~\~ч. 1\~\~ст. 6\~\~даної\~\~Конвенції\~\~(§ 66 - 69\~\~рішення\~\~ Європейського\~\~суду з прав людини від\~\~08.11.2005р.\~\~ у\~\~справі\~\~"Смірнова проти України"). Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з`явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 08.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Суд, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і\~\~вирішення спору\~\~по суті суд приходить до наступного. \~Згідно ст. ст. 13,\~81ЦПК\~України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно\~до\~ч.1\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~кожна\~сторона\~повинна\~довести\~ті\~обставини,\~на\~які\~вона\~посилається\~як\~на\~підставу\~своїх\~вимог\~або\~заперечень,\~крім\~випадків, встановлених\~цим\~ Кодексом.\~ Частиною 5.\~даної статті\~передбачено,\~що\~ докази\~подаються\~ сторонами\~ та\~іншими\~ учасниками\~справи\~,\~ а\~ч.6\~ що\~ доказування\~ не\~може\~ ґрунтуватися\~на\~припущеннях.\~ Доказами\~є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких\~суд\~встановлює\~ наявність\~або \~відсутність\~ обставин (фактів),\~що\~обґрунтовують\~вимоги\~і\~заперечення\~учасників\~справи,\~та\~інших обставин,\~ які\~мають\~ значення\~ для\~вирішення\~справи\~(ч.\~1\~ст.\~76\~ЦПК\~України). Згідно\~\~ч.ч.\~1-4\~ст.\~12\~ЦПК\~України\~цивільне\~ судочинство\~ здійснюється\~ на\~засадах змагальності.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Учасники\~справи\~мають\~рівні\~права\~щодо\~здійснення\~ всіх процесуальних \~ прав та\~обов`язків,\~ передбачених\~законом.\~Кожна\~сторона\~повинна\~довести обставини,\~ які\~ мають\~ значення\~для \~справи\~ і\~на\~які\~ вона\~посилається як\~на\~ підставу\~ своїх\~вимог\~або\~заперечень,\~ випадків,\~ встановлених\~ цим Кодексом.\~ Кожна\~сторона несе\~ ризик\~ настання\~ наслідків, пов`язаних \~ із\~вчиненням\~ чи\~невчиненням\~ нею\~ процесуальних дій. Фактичні обставини справи: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що у сторін [PERSON] та [PERSON] народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження виданим Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області серія [NUMBER] від 16.03.2017 року, копія якого додана до позовної заяви. Судом встановлено,\~що\~згідно\~рішення Ужгородського міськрайонного суду від 14.06.2021 року по справі №308/6143/20, яке набрало законної сили, з ухаруванням ухвали про виправлення описки від 16.06.2021 року шлюб уладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №2417 розірвано. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.06.2020 року і до досягнення ним повноліття. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та наймодавцем укладено договір найму квартири від 30.06.2024 року, згідно якого наймач приняла в тимчасове платне довгострокове користування квартиру [ADDRESS] строком до 30.06.2025 року. Згідно п.7 даного договору за користування житлом наймач вносить щомісячну плату в розмірі 500 дол. США, що є еквівалентом у гривнях 20800,00 грн. Судом встановлено, що згідно інформації з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] сукупний дохід отриманий нею за 2024 рік становить 87519,08 грн. Судом встановлено, що згідно витягу з наказу Начальника [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України [PERSON] капітана [PERSON] (П-055056) призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період призначено начальником відділення вогневої підтримки першої прикордонної застави (з місцем дислокації [ADDRESS] ) [INFO] (з місцем дислокації н.п. Іванків), звільнивши з посади начальника другого відділення інспекторів прикордонної служби [INFO] (з місцем дислокації [ADDRESS] ) [INFO] (з місцем дислокації [ADDRESS] ). Зпідно підпункту 5 пункту 93 Положення (на рівну посаду - для більш доцільного використання за напрямом підготовки або спеціальністю). Судом встановлено, що згідно довідки про доходи [PERSON] №206 від 20.02.2025 року виданої начальником [NUMBER] прикордонного загону [PERSON] , [PERSON] пррацює у військовій частині [NUMBER] та за період з серпня 2024 року по січень 2025 року [PERSON] було нараховано 338\~228,80 грн. заробітної плати та сплачено з них аліментів на суму 166577,70 грн. Нормативно-правове обґрунтування : \~ \~ \~ \~ Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789Х11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Як зазначено у частині першій статті 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до частини першої та другої статті 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового,духовного,морального ісоціального розвиткудитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з\~частиною другою\~статті 141СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій\~статті 155 СК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Крім того, відповідно до\~Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ У\~статті 179 СК України\~послідовно зазначається, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга\~статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема\~статтею 180 СК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ За змістом\~статті 180СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3\~ст. 181 СК України\~передбачено,\~\~що способи виконання\~\~ батьками\~ обов`язку утримувати дитину визначаються\~\~за домовленістю між\~\~ними; за\~\~ домовленністю\~\~між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від\~\~дитини, може\~\~брати\~\~участь у\~\~її\~\~утриманні\~\~ в\~\~грошовій і\~\~(або)\~\~ натуральній формі; за\~\~ рішенням\~\~ суду кошти\~\~на утримання\~\~дитини\~\~ (аліменти) присуджуються\~\~у частці від\~\~ доходу\~\~ її\~\~матері,\~\~батька і\~\~(або) у\~\~твердій\~\~грошовій\~\~ сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає\~\~дитина. Аналіз\~наведених\~норм\~закону\~дає\~підстави\~для\~висновку,\~що\~за\~загальним\~правилом\~спосіб\~виконання\~батьками\~своїх\~обов`язків\~по\~утриманню\~неповнолітніх\~дітей,\~ зокрема,\~ сплаті\~аліментів, залежить від домовленості\~між\~ними,\~ однак,\~у\~разі\~відсутності\~ такої домовленості\~той\~ з\~батьків,\~з\~ ким\~ проживають діти,\~має\~право\~звернутися\~до\~суду\~з\~відповідним\~позовом\~і\~в\~цьому\~разі\~аліменти\~на\~них\~можуть\~бути\~присуджені\~в\~частці\~від\~ заробітку\~ (доходу)\~їх\~матері,\~батька\~і\~(або)\~у\~твердій\~грошовій\~сумі. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ За змістом частини другої\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Частиною третьою\~статті 182 СК України\~передбачено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. \~ \~ \~ Положення\~ст.181 СК України\~відповідають вимогам, передбаченим статтями\~183,\~184\~ цього\~ Кодексу \~ \~При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. За правилами частини першої\~статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з частиною першою\~статті 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи\~з\~наведених\~положень\~закону,\~при\~ вирішенні\~вимог\~щодо\~зміни\~ розміру\~ раніше\~ стягнутих\~ аліментів\~суд\~зобов`язаний\~з`ясувати\~матеріальний\~та\~ сімейний\~стан\~як\~ платника\~ аліментів,\~ так\~і\~ стягувача, погіршення\~чи\~ поліпшення\~їх\~здоров`я. \~Встановлено, що між сторонами у справі виник спір з приводу зміни способу стягнення аліментів на спільну дитину сторін, визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14.06.2021 року. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.09.2018 у справі №486/466/18 зазначив, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої\~статті 181 СК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).\~ Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №536/1557/17 (провадження №61-7584св18), від 30.06.2020 у справі №343/945/19 (провадження №61-2057св20). \~ \~ \~ \~ З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 Сімейного кодексу України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3\~ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ч. 1\~ст. 192 СК України) є різними\~правовими\~інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів визначається судом з урахуванням фактичних обставин справи, встановлених судом. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014). За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про зміну розміру аліментів, з огляду на те, що зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів, позивач зазначила, що розмір стягуваних на підставі рішення суду аліментів на даний час не достатній на утримання дитини, оскільки всебічний розвиток сина тягне за собою щоденні витрати, а також зазначила, що матеріальне становище платника аліментів змінилося, свідченням чого є збільшення його доходів, активів .\~\~ \~ Як встановлено судом, розмір аліментів, які присуджено стягувати з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судом у розмірі 3000,00 гривень щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття Поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітної плати (доходу) платника, позивачу необхідно довести передусім наявність у платника аліментів відповідного офіційного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів в частці від заробітної плати (доходу) платника. Так, в матеріалах справи наявні\~докази\~на\~підтвердження тієї\~обставини,\~що\~у\~відповідача змінився\~матеріальний\~стан,\~адже\~згідно\~витягу з\~наказу Начальника\~ [NUMBER] \~прикордонного загону\~Державної прикордонної\~служби України\~ [PERSON] \~капітана [PERSON] \~(П-055056)\~призваного на\~військову службу\~за призовом\~під час\~мобілізації,\~на особливий\~період призначено\~начальником відділення\~вогневої підтримки\~першої прикордонної\~застави (з\~місцем дислокації\~ [ADDRESS] )\~ [INFO] (з\~місцем дислокації\~ [ADDRESS] ),\~що\~вказує\~на те,\~що\~відповідач офіційно працює та має регулярний дохід. Тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, визначений рішенням суду та можливість стягнення аліментів на дитину у частці від заробітної плати (доходу) платника. Разом з тим, звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми, визначеної згідно рішення суду на частки від заробітку (доходу) платника аліментів, позивачу належало доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, частиною 1\~статті 182 СК України. Відповідно до частини 1\~статті 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання про зміну способу стягнення аліментів, суд враховує приписи частини 5\~ст. 183 СК України\~, якою визначено стягнення аліментів у розмірі :\~на одну дитину однієї чверті;\~на двох дітей однієї третини; на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про зміну способу стягнення аліментів, суд враховує приписи частини 5\~ст. 183 СК України\~, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, зміни матеріального\~становища\~платника\~аліментів шляхом\~\~зміни\~його \~доходів,\~\~активів,\~ ринкові\~ціни на\~товари\~та\~послуги,\~яких\~щоденно\~потребує дитина,\~ситуацію\~в\~країні та\~рівень\~інфляції, а відтак вважає, що є підстави для зміни способу стягнення визначених раніше судом аліментів. За таких обставин суд вважає наявними підстави для часткового задоволення позовних вимог, зміни способу стягнення аліментів, визначених згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 14.06.2021 року, та стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у частці від доходу відповідача , а саме 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~ У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України,\~\~суд\~\~оцінює докази\~\~за своїм внутрішнім\~\~ переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та\~\~ безпосередньому дослідженні\~\~наявних\~\~у\~\~справі доказів. Жоден доказ\~\~не має\~\~ для\~\~суду\~\~ наперед\~\~ встановленого\~\~ значення.\~\~Суд\~\~оцінює належність,\~\~ допустимість,\~\~ достовірність\~\~ кожного\~\~ доказу\~\~ окремо, а\~\~також\~\~ достатність\~\~і\~\~взаємний\~\~зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги\~ст. 81 ЦПК України\~- кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу\~\~процесуального рівноправ`я\~\~сторін, та\~\~ враховуючи обов`язок\~\~ кожної\~\~ сторони\~\~ довести ті обставини, на\~\~які вона\~\~посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи\~\~належність,\~\~ допустимість,\~\~ достовірність та достатність\~\~ кожного\~\~ доказу окремо, а\~\~також\~\~ достатність\~\~і взаємний зв`язок в їх\~\~сукупності\~\~за своїм\~\~внутрішнім\~\~ переконанням,\~\~що ґрунтується на\~\~всебічному, повному,\~\~об`єктивному та\~\~безпосередньому\~ \~дослідженню\~\~ наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Щодо розподілу судових витрат: Частинами першою-другою\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно\~до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК\~України,\~у\~разі\~задоволення \~позову,\~судові\~ витрати\~ покладаються\~ на\~відповідача.\~ Відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог тому суд вважає, що оскільки позивач за подання позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до\~Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору. Відповідно до положень частин 4, 5\~статті 268 ЦПК України\~у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. \~Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Судове засідання було призначено на 21.03.2025 року, дата складання повного судового рішення 26.03.2025 року, а відтак датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення -26.03.2025 року.

Outcome: partial