Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 09 листопада 2021 року, заявив вимогу про стягнення з Державного бюджету України грошових коштів у відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності. Позиція позивача В обґрунтування позову позивач зазначив, що 29 січня 2018 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 2 статті 366 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні № 12016050410002990. Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2020 року у справі № 239/97/18 його було визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 2 статті 366 Кримінального кодексу України та виправдано у зв`язку з недоведеністю наявності у його діяннях складу кримінальних правопорушень. Ухвалою Донецького апеляційного суду від 18 лютого 2021 року у справі № 239/97/18 вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2020 року залишено без змін. Позивач зазначає, що він незаконно перебував під слідством і судом 36 місяців 20 днів (з 29 січня 2018 року по 18 лютого 2021 року), що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, погіршення стосунків з оточуючими позивача особами та спричинило йому моральну шкоду. Згідно уточнених позовних вимог позивач просить стягнути з Державного бюджету України грошові кошти у сумі 3\~000\~000 (три мільйони) гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, витрати на правову допомогу у кримінальній справі № 239/97/18 у розмірі 26\~000 грн, а також судові витрати у цивільній справі, що розглядається, на правову допомогу та проведення експертизи. Заперечення відповідачів Державна казначейська служба України позовні вимоги не визнає, зазначає, що Казначейство не є суб`єктом, який порушив права чи інтереси позивача і не є належним відповідачем у справі. Крім того визначений позивачем розмір моральної шкоди не відповідає вимогам законодавства та засадам розумності та виваженості. Донецька обласна прокуратура позовні вимоги визнає частково у розмірі 58\~656 грн, виходячи з розрахунку відшкодування моральної шкоди у розмірі однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць незаконного перебування під слідством та судом. Головне управління Національної поліції в Донецькій області позовні вимоги не визнає, вказує на те, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та судового розгляду справи стосовно [PERSON] будь-які заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Під час проведення досудового розслідування ніхто не обмежував права та свободи позивача, він не втрачав можливості заробітку і не мусив докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір відшкодування моральної шкоди, заявлений позивачем, є необґрунтованим та завищеним. [PERSON] не дотримано порядок звернення за відшкодуванням шкоди, передбачений статтею 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду». Фактичні обставини, встановлені судом Судом установлено і не заперечується сторонами, що 29 січня 2018 року [PERSON] було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 2 статті 366 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні № 12016050410002990. Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2020 року у справі № 239/97/18 [PERSON] було визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 2 статті 366 Кримінального кодексу України та виправдано у зв`язку з недоведеністю наявності у його діяннях складу кримінальних правопорушень. Ухвалою Донецького апеляційного суду від 18 лютого 2021 року у справі № 239/97/18 вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2020 року залишено без змін. Отже позивач незаконно перебував під слідством і судом 36 місяців 20 днів (з 29 січня 2018 року по 18 лютого 2021 року). Позивач [PERSON] , допитаний за його згодою як свідок відповідно до положень статті 234 ЦПК України, у судовому засіданні пояснив, що був шокований тим, що йому повідомили про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, він не розумів, як таке може бути, тому що ніколи не порушував закон. Позивач не знав як пояснити цю ситуацію своїй родині, відчував свою незахищеність, весь час думав про кримінальне провадження, що здійснюється стосовно нього, не міг зосередитися на роботі, був постійно пригнічений. Позивачу було соромно через те, що про кримінальне провадження дізнаються його родичі та знайомі, а конкуренти по бізнесу радітимуть та зловтішатимуться. Батьки позивача дотепер не знають про кримінальне провадження, що здійснювалося стосовно нього, він боявся їм про це сказати. Всіх сусідів та контрагентів позивача допитували під час досудового розслідування, перевіряли діяльність контрагентів, вивчали документи, проводили обшуки, через це контрагенти відмовились від подальшої співпраці і дохід позивача значно зменшився. Позивач переживав за майбутнє своїх дітей, через постійне відчуття тривоги не міг повноцінно працювати, виклики на допит до слідчого створювали для нього незручності та забирали багато часу. Через постійні переживання його самопочуття погіршилося. Після виправдання позивач став боятися, що все може повторитися, що його можуть в будь-який момент притягти до кримінальної відповідальності, він втратив віру у закон. Свідок [PERSON] брат позивача у судовому засіданні пояснив, що за час здійснення кримінального провадження його брат [PERSON] дуже змінився, замкнувся у собі, відчував приниження, дуже переживав за те, що люди подумають про нього. [PERSON] навіть питав у свідка свого рідного брата як він тепер до нього ставиться. Всі розмови між братами були лише про кримінальне провадження, які воно матиме наслідки. [PERSON] мав проблеми на роботі через наявність кримінального провадження стосовно нього, йому запропонували звільнитись, щоб «не ганьбити фірму». Багато знайомих [PERSON] припинили з ним спілкуватися. [PERSON] скаржився на порушення сну, підвищення артеріального тиску, болі та «стискання» в серці, вживав валер`янку та валідол. В сім`ї брата почалися непорозуміння через погіршення матеріального достатку. На теперішній час психологічний стан [PERSON] покращився, однак брат ніколи не забуде того, що з ним сталося. За змістом наданих характеристик з місця роботи та проживання позивача (том 2, а.с.46-48) [PERSON] характеризується виключно позитивно як відповідальний, дисциплінований працівник, досвідчений фахівець, який підтримує добрі стосунки як з сусідами, так і зі співробітниками. При цьому у період, коли стосовно [PERSON] здійснювалося кримінальне провадження, його емоційний стан став пригніченим, тривожним, напруженим. [PERSON] постійно перебував у стресі, переживав за свою подальшу долю та долю своїх дітей у зв`язку з пред`явленим йому обвинуваченням, відчував приниження своєї честі, гідності та ділової репутації. Згідно з висновком експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.засл.проф.М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України № 26023 від 29 серпня 2024 року за результатами проведення судової психологічної експертизи ситуація, що досліджується за справою, була для [PERSON] психотравмувальною та такою, що здійснила негативний вплив на його емоційний і моральний стан, обумовила виникнення змін у його житті, призвела до порушення звичного стереотипу його життєдіяльності та ускладнень у збереженні психологічного комфорту, що зумовило виникнення у [PERSON] душевних (моральних) страждань. [PERSON] за умов ситуації, що досліджується за справою, були спричинені страждання (моральна шкода). Можливий (орієнтовний) розмір грошової компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) [PERSON] складає 180 мінімальних заробітних плат. (том 2, а.с.191-204) Норми права, які застосував суд Як визначено частиною 1 статті 1176 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. \~ За\~змістом статті\~1\~Закону України\~ «Про\~порядок відшкодування\~шкоди,\~завданої громадянинові\~незаконними діями\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури і\~суду» (далі\~ Закон), підлягає\~відшкодуванню шкода,\~завдана громадянинові\~внаслідок \~незаконного засудження,\~незаконного повідомлення\~про підозру\~у вчиненні\~кримінального правопорушення,\~незаконного взяття\~і тримання\~під вартою,\~незаконного проведення\~в ході\~кримінального провадження\~обшуку,\~виїмки,\~незаконного накладення\~арешту на\~майно,\~незаконного відсторонення\~від роботи\~(посади)\~та інших\~процесуальних дій,\~що обмежують\~права громадян. Завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Згідно статтей 2, 3 Закону, право на відшкодування шкоди виникає зокрема у випадку постановлення виправдувального вироку суду. Громадянинові відшкодовуються (повертаються) серед іншого суми, сплачені ним у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги, та моральна шкода. \~ \~ Згідно\~статті 4\~Закону,\~ відшкодування\~моральної шкоди\~провадиться у\~разі,\~коли незаконні\~дії органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~досудове розслідування,\~прокуратури і\~суду завдали\~моральної втрати\~громадянинові,\~призвели до\~порушення його\~нормальних життєвих\~зв`язків,\~вимагають від\~нього додаткових\~зусиль для\~організації свого\~життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц, у справах про відшкодування шкоди державою остання бере участь як відповідач через той орган, діяннями якого заподіяно шкоду. Хоча наявність такого органу не є обов`язковою для того, щоб заявити відповідний позов до держави. \~ \~ Як\~визначено статтею\~12\~Закону,\~ розмір\~відшкодовуваної шкоди,\~ залежно\~від того,\~який орган\~провадив слідчі\~(розшукові)\~дії чи\~розглядав справу,\~у місячний\~термін з\~дня звернення\~громадянина визначають\~відповідні органи,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~досудове розслідування,\~прокуратура і\~суд,\~про що\~виносять постанову\~(ухвалу).\~Якщо кримінальне\~провадження закрито\~судом при\~розгляді кримінальної\~справи в\~апеляційному або\~касаційному порядку,\~зазначені дії\~провадить суд,\~що розглядав\~справу у\~першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку. Оскільки Закон не містить вимог щодо процесуальної форми документа, з яким особа має звернутися до суду за захистом свого порушеного права, то таким способом захисту згідно з положеннями статей 15, 16 Цивільного кодексу України може бути звернення до суду з відповідною позовною заявою. Позивач просить стягнути з Державного бюджету України грошові кошти у сумі 3\~000\~000 (три мільйони) гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеним законодавством, за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. Законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом за кожен місяць перебування під слідством чи судом, тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його життєвих та суспільних стосунках, ступінь зменшення престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану і сама можливість такого відновлення. Позивач незаконно перебував під слідством і судом 36 місяців 20 днів, на день розгляду справи про відшкодування моральної шкоди розмір місячної мінімальної заробітної плати складає 8000 грн, отже мінімальний розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, складає 8000 х 36 + 8000 : 30 х 20 = 293\~333 грн. При цьому слід врахувати обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з порушенням його ділової репутації, оскільки він обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, передбаченого частиною 2 статті 366 Кримінального кодексу України складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, яке спричинило тяжкі наслідки. Також позивач обвинувачувався у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, вчинене в особливо великих розмірах. В ході досудового розслідування проводились слідчі дії стосовно не лише позивача, а і щодо інших юридичних та фізичних осіб, з якими він підтримував ділові стосунки, що мало негативний вплив на ставлення партнерів до позивача, призвело до припинення співпраці контрагентів з позивачем, що в свою чергу мало наслідком зменшення доходів позивача та відповідно рівня його життя. Позивач змушений був прикладати зусилля для виправлення цієї ситуації, зважаючи на обов`язок утримувати сім`ю. Незважаючи на постановлення виправдувального вироку позивач і надалі переживає стрес щодо несправедливого обвинувачення, щодо зміни ставлення до нього інших людей, побоюється повторення такої ситуації в майбутньому, втратив довіру до правоохоронних органів та почуття захищеності. Як зазначено у висновку судової психологічної експертизи № 26023 від 29 серпня 2024 року, актуальний психічний стан [PERSON] характеризується періодичним виникненням відчуття негативних переживань, пов`язаних зі спогадами стосовно ситуації, яка розглядається. Отже до теперішнього часу позивач не відновив душевну рівновагу, ситуація щодо незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності залишається для нього психотравмуючою, призводить до хвилювань та побоювань за майбутнє. Як зазначив сам позивач у судовому засіданні його попередній душевний стан (до повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень) ніколи вже не відновиться, він вважає, що його зрозуміти зможе лише той, хто сам через таке пройшов. Судовий експерт визначив можливий (орієнтовний) розмір грошової компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) [PERSON] - 180 мінімальних заробітних плат, що на теперішній час складає 180 х 8000 = 1\~440\~000 грн. З урахуванням обставин справи суд вважає визначений експертом розмір моральної шкоди завищеним, оскільки під час кримінального провадження до позивача не застосовувалися запобіжні заходи, отже він не мав обмежень у здійсненні своєї звичайної діяльності і на нього не покладалися додаткові обов`язки. Зважаючи на характер і обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його життєвих та суспільних стосунках, ступінь зменшення його ділової репутації внаслідок несправедливого обвинувачення, з урахуванням вимог розумності на справедливості, суд визначає розмір завданої позивачу моральної шкоди 500\~000 грн. Відповідно до пункту 4 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», позивачу мають бути відшкодовані за рахунок державного бюджету понесені ним витрати на юридичну допомогу у кримінальній справі № 239/97/18, розгляд якої завершився постановленням виправдувального вироку. Загальна вартість наданої [PERSON] правової допомоги у зв`язку з розглядом справи № 239/97/18 у розмірі 26\~000 грн підтверджується договором про надання правової допомоги від 02 січня 2018 року, укладеним між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Борзих та партнери», протоколом узгодженої договірної ціни до договору, актом наданих послуг, детальним описом наданих адвокатом послуг. (том 1, а.с. 79-87) Адвокат Борзих Ю.В. як захисник Фоменка О.І. брав участь у 13 судових засіданнях, що підтверджується довідкою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. (том 1, а.с.78) Вартість одного представництва в суді або правоохоронному органі, визначена сторонами договору про надання правової допомоги у розмірі 2000 грн. Отже розмір здійснених [PERSON] витрат на юридичну допомогу у кримінальній справі є співмірним з кількістю судових засідань у справі та відповідно з часом, витраченим адвокатом на надання послуги щодо участі у судових засіданнях в якості захисника. Тому позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у кримінальній справі № 239/97/18 підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, тому судові витрати на сплату судового збору слід компенсувати за рахунок держави. Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються \~у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальний розмір заявлених позивачем вимог 3\~026\~000 грн, з них підлягає задоволенню 526\~000 грн, що складає 17 відсотків. Вартість виконання висновку експерта № 26023 складає 37\~864 грн, позивачем сплачена ця сума на користь експертної установи 17 січня 2024 року, що підтверджується квитанцією. (том 2, а.с.205, 245) Пропорційно розміру задоволених позовних вимог з державного бюджету на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи у розмірі 37\~864 : 100 х 17 = 6436 грн 88 коп. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивачем наданий розрахунок судових витрат, понесених ним на правничу допомогу у загальному розмірі 59\~800 грн. Розмір судових витрат розрахований відповідно до умов договору від 12 серпня 2021 року, укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням «Борзих та партнери» та квитанцій про сплату позивачем за надані послуги відповідно до узгодженої договірної ціни. Враховуючи тривалість розгляду справи в суді, кількість судових засідань, в яких брав участь адвокат як представник позивача, кількість складених адвокатом заяв та клопотань, направлених запитів, беручи до уваги ціну позову та значення справи для сторони позивача, суд вважає зазначений розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Пропорційно розміру задоволених позовних вимог з державного бюджету на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 59\~800 : 100 х 17 = 10\~166 грн.

Outcome: partial