Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 190 935 грн. 96 коп. за кредитним договором № 466238-КС-007 від 23 серпня 2023 року та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 23 серпня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] був укладений договір № 466238-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який був підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 23 серпня 2023 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 466238-КС-007 про надання кредиту. 23 серпня 2023 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договіру №466238-КС-007 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор [NUMBER], на номер телефону, який був зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який боржником було введено/відправлено. Позивач зазначає, що відповідно до п. 1 Договору кредиту ТОВ «Бізнес Позика» надає [PERSON] грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Представник позивача стверджує, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитним договором. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного Кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «Бізнес Позика». Також, 03 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до основного договору, якою було внесено зміни до п.2.7 та продовжено термін договору до 28 травня 2024 року та до п.2.3, яким визначено строку кредиту - 40 тижнів. Відповідно до розрахунків позивача, станом на 25 липня 2024 року, відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 190 935 грн. 96 коп., яка складається з наступного: 48 850 грн. 42 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 138 427 грн. 05 коп. - сума прострочених платежів по процентах, 3 658 грн. 49 коп. - сума прострочених платежів за комісією. Відповідач не повернув в повному обсязі кредит ТОВ «Бізнес Позика», а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед ТОВ «Бізнес Позика» за Кредитним договором після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору. Ухвалою суду від 15 серпня 2024 року у даній справі відкрито провадження, вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Ухвалою від 14 листопада 2024 року постановлено ухвалу про витребування доказів у справі. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. 04 вересня 2024 року представником відповідача адвокатом Пузіним Д.М. подано відзив на позов, в якому він просить відмовити у задоволенні позову повністю. Вказує, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що саме [PERSON] був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено і те, що саме відповідач отримав логін та пароль в системі, що ним було подано заявку на отримання кредиту, а також не надано доказів, що [PERSON] був ознайомлений з усіма істотними умовами договору та не надано доказів про зарахування коштів на платіжну картку відповідача і що вказана картка справді належить саме відповідачу. Вказує, що відповідачем не було вчинено дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір. Представником позивача Виноградовим Ю.Е. 04 вересня 2024 року через підсистему "Електронний суд" подано відповідь на відзив, згідно якого вказав, що під час укладання договору позики позичальника було ідентифіковано, оскільки договір було підписано електронним підписом, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, який надіслано було на номер мобільного телефону [PERSON] . Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Отже, договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису). Зазначив, що кредитний договір, який є предметом розгляду зазначеної справи є вже сьомим кредитним договором, яким було укладено з [PERSON] і попередні договори були повністю закриті, оскільки ТОВ "Бізнес позика" не надає нові кредити, доки не погашені попередні. ТОВ «Бізнес Позика» просить стягнути кредитну заборгованість у визначеному розмірі. Крім того, просив поновити йому строк для подання доказів у справі та долучити відповідь на відзив разом з усіма додатками та матеріалами справи. 20 листопада 2024 року представником позивача Виноградовим Ю.Е. подано додаткові пояснення, в яких він наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на поданий відвиз та додаткові пояснення. Представник позивача Виноградов Ю.Е. в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов просив задоволити повністю. Представником відповідача адвокатом Пузіним Д.М. подано заяву, в якій він справу просив розглянути без його участі та у позові відмовити. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 23 серпня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] був укладений договір № 466238-КС-007 шляхом направлення [PERSON] пропозиції (оферти), яку останній прийняв. ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор [NUMBER] на номер телефону « [NUMBER] », який був зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який боржником було введено/відправлено, отже, він ним скористався для укладення договору з позивачем. Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «Бізнес Позика» взяв на себе зобов`язання надати Кубіту кредит на наступних умовах: сума кредиту - 50 000 грн. 00 коп., строк кредитування - 24 тижні, процентна ставка в день фіксована та складає 2 %, комісія за користування кредитом - 7500 грн., термін дії договору до - 07 лютого 2024 року. Згідно відповіді АТ КБ "ПриватБанк" від 20 грудня 2024 року на картку № [NUMBER] , яка обліковувалась за [PERSON] 23 серпня 2023 року здійснено переказ суми 50 000 грн., які здійснено двома платежами по 25 000 грн. Тобто, факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів підтверджується банківською випискою з карткового рахунку. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитним договором. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «Бізнес Позика», а саме, отримавши кредитні кошти. Також, 03 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до основного договору, якою було внесено зміни до п.2.7 та продовжено термін договору до 28 травня 2024 року та внесено зміни до п.2.3, яким визначено строку кредиту - 40 тижнів. Уладення вказаних змін до договору підписані шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до розрахунку заборгованості за договором [PERSON] на виконання умов договору здійснив часткову оплату за кредитним договором № 466238-КС-007 на загальну суму 21 448 грн. 48 коп. Здійснення періодичних платежів щодо погашення кредиту підтверджує те, що [PERSON] визнає укладання договору та вчиняє дії щодо закриття кредиту. Відповідно до розрахунків позивача, станом на 25 липня 2024 року, відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 190 935 грн. 96 коп., яка складається з наступного: 48 850 грн. 42 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 138 427 грн. 05 коп. - сума прострочених платежів по процентах, 3 658 грн. 49 коп. - сума прострочених платежів за комісією. Таким чином, суд встановив, що відповідач порушив визначені умови Кредитного договору і не повернув кредит позивачу, а також не сплачував проценти за його користування, не погасив визначену договором суму комісії. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст.11 Закону «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), вбачається, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 466238-КС-007 від 23 серпня 2023 року та Додаткова угода №1 до 03 жовтня 2023 року укладені у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які не порушують вимоги Закону України "Про захист прав споживачів"; порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Суд встановив, що відповідачем грошові кошти за цим договором отримано, але в порядку та на умовах договору повністю не повернуто, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. На час розгляду справи судом відповідачем не надано доказів, які свідчать про погашення заборгованості повністю. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп., сплачений при подачі позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved