Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

Позивачем, [PERSON] м, пред`явлено до суду позов до відповідача, [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому позивач просив: 1. Позовну заяву про зменшення розміру аліментів задовільнити повністю. 2. Зменшити розмір стягуваних з нього, [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліментів на користь [PERSON] , визначених судовим наказом Семенівського районного суду Чернігівської області (справа № 744/1476/23) від 01 січня 2024 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до повноліття. 3. Від сплати судового збору просить його звільнити на підставі ст. 5 ч. 1 п. 13 Закону України «Про судовий збір». В обґрунтування своєї позовної вимоги у позовній заяві позивач, [PERSON] зазначив про те, що згідно рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2014 року з нього на користь відповідача по справі [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку чи інших доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 січня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (виконавчий лист № 362/496/14-ц від 12 червня 2014 року). Згідно судового наказу Семенівського районного суду Чернігівської області від 01 січня 2024 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. За двома виконавчими документами з нього на користь відповідачів на утримання двох неповнолітніх дітей проводиться стягнення 1/4 % + 1/4 % = 1/2 частини його заробітку, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 183 СК України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 09 квітня 2024 року за № 1035/11-07 мати позивача [PERSON] зареєстрована одна в будинку [ADDRESS] . Згідно висновку ЛКК № 194/2 від 10 квітня 2024 року виданому КНП «Семенівський центр первинної медико-санітарної допомоги», зареєстрованому за № 02-14/405 [PERSON] за станом здоров`я перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря КНП «Семенівський ЦПМСД» та потребує постійного стороннього непрофесійного догляду. Згідно довідки від 09 квітня 2024 року виданої КНП «Семенівський центр первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON] хворіє на хронічні захворювання і потребує постійного лікування. Позивач не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини його доходів на утримання двох дітей, так як на його утриманні перебуває ще мати, яка потребує постійного лікування. Також, розмір аліментів, який він сплачує на утримання дітей хоч і прямо не суперечить нормам сімейного законодавства, але загальноприйнятою судовою практикою та нормами Сімейного кодексу України визначення розміру аліментів у відсотках від доходів платника аліментів на утримання двох дітей є 1/3 частина цих доходів. Тільки на утримання трьох і більше дітей законодавець передбачив стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини доходів платника аліментів (ст. 183 СК України). Крім того позивачу як військовослужбовцю, доводиться додатково витрачати кошти на поліпшення умов його служби для збереження життя та здоров`я, що тягне за собою значні матеріальні витрати. Позивач вважає, що зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання кожної неповнолітньої дитини не буде суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав дітей. Ухвалою судді від 22 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10 березня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 28 березня 2025 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, подав до суду письмову заяву, згідно відомостей якої, до суду з`явитися не може, просить справу протягом всіх судових засідань розглянути без його участі, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, судова повістка про виклик, які направлялися на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, повернуті до суду з поштовим повідомленням з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до\~п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~днем вручення\~судової повістки\~є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, про поважні причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, тому суд вважає за необхідне розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних обставин. Згідно рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2014 року з позивача [PERSON] на користь відповідача по справі [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти у розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку чи інших доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 січня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (копія виконавчого листа № 362/496/14-ц від 12 червня 2014 року на а. с. 6). Відповідно до судового наказу Семенівського районного суду Чернігівської області від 01 січня 2024 року стягнуто з позивача [PERSON] 2 [INFO] , (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) аліменти на користь [PERSON] , [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 25 грудня 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття повноліття (копія\~судового наказу\~на а.\~с.\~7). Згідно витягу\~про зареєстрованих\~у житловому\~приміщенні/будинку\~осіб від\~09\~квітня 2024\~року за\~№ 1035/11-07\~мати позивача,\~ [PERSON] зареєстрована\~одна в\~будинку [ADDRESS] \~(а.\~с.\~9). Згідно висновку\~ЛКК №\~194/2\~від 10\~квітня 2024\~року виданому\~КНП «Семенівський\~центр первинної\~медико-санітарної\~допомоги»,\~зареєстрованому за\~№ 02-14/405\~ [PERSON] за\~станом здоров`я\~перебуває на\~«Д» обліку\~у сімейного\~лікаря КНП\~«Семенівський ЦПМСД»\~та потребує\~постійного стороннього\~непрофесійного догляду\~(а.\~с.\~10). Згідно довідки від 09 квітня 2024 року виданої КНП «Семенівський центр первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON] хворіє на хронічні захворювання і потребує постійного лікування (а. с. 11). Таким чином позивач сплачує аліменти в розмірі 1/2 частини його доходів на утримання двох дітей. Також на утриманні позивача перебуває ще мати, яка потребує постійного лікування. Розмір аліментів, який позивач сплачує на утримання дітей хоч і прямо не суперечить нормам сімейного законодавства, але загальноприйнятою судовою практикою та нормами Сімейного кодексу України визначення розміру аліментів у відсотках від доходів платника аліментів на утримання двох дітей є 1/3 частина цих доходів. Тільки на утримання трьох і більше дітей законодавець передбачив стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини доходів платника аліментів (ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України). Крім того, позивачу як військовослужбовцю, доводиться додатково витрачати кошти на поліпшення умов його служби для збереження життя та здоров`я, що тягне за собою значні матеріальні витрати. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON] з 1/4 частини до 1/6 частини не буде суперечити нормам матеріального права. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позовна вимога [PERSON] про зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частки всіх видів його доходу (заробітку) щомісяця підлягає задоволенню. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, новий розмір аліментів підлягає сплаті з дня набрання рішенням суду законної сили. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який на підставі\~п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій, тому відповідно до ч. 1\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved