Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

13.02.2025 представник [PERSON] , адвокат Фурман В.О., звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитини повноліття та судові витрати у розмірі 8000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 09.09.2011 року до 18.11.2024 року [PERSON] та [PERSON] \~перебували у\~зареєстрованому шлюбі,\~який розірвано\~рішенням Старосамбірського\~районного суду\~Львівської області\~по справі\~№ 455/2018/24. У шлюбі у сторін народилася діти: дочки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач належним чином свої батьківські обв`язки щодо утримання спільних дітей не виконує, грошову допомогу надає нерегулярно та в обсязі, що є недостатнім для забезпечення дітям належного рівня утримання. Позивач вимушена звертатися до суду для примусового стягнення аліментів. Згідно протоколу\~автоматизованого розподілу\~судової справи\~між суддями\~від 13.02.2025\~року справа\~передана для\~розгляду судді\~Івасенко С.М. Ухвалою судді від 14.02.2025 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Фурман В.О., не з`явилися, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи. В заяві від 17.02.2025 року адвокат Фурман В.О. просила провести розгляд справи без її участі та без участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який зареєстровано 09.09.2011 року виконавчим комітетом Боршщевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області за актовим записом №3, що підтверджується відповіддю на запит №00051485625, отриманий через застосунок »ДІЯ» та встановлено рішенням Старосамбірського\~районного суду\~Львівської області\~від 18.11.2024\~року у\~справі №455/2018/24.\~ У шлюбі народилася діти: дочки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовими записами про народження, наданими на запити № 00117591819 та 00140124215 через застосунок «ДІЯ». Відповідно\~до витягів з реєстру територіальної громади №2025/001522822 від 02.02.2025року, №2025/000807952 від 20.01.2025 року та № 2025/000807951 дочки [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із копії рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 18.11.2024 року у справі №455/2018/25 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Правовідносини, наявні між сторонами, мають наступне правове регулювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положенням ч.2\~ст.51 Конституції України\~закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 183 СК України\~ частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо\~після досягнення\~повноліття найстаршою\~дитиною ніхто\~з батьків\~не звернувся\~до суду\~з позовом\~про визначення\~розміру аліментів\~на інших\~дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне зазначити, що аліменти це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Враховуючи вищенаведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зокрема, те, що діти проживають разом з позивачкою, між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей, беручи до уваги те, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що предметом даного спору є стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, тому вважає можливим визначити відповідачу [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частки (однієї третьої) із усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову 13.02.2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Аліменти у визначеному судом розмірі, на думку суду, будуть необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей та відповідатимуть гарантованому законом розміру аліментів на утримання дитини, а відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем [PERSON] згідно ордеру про надання правової допомоги серії АЕ № 1358530 від 13.02.2025 було укладено договір про надання правничої допомоги з АБ »Вікторії Фурман» № 06/02/25-1 від 06.02.2025 року. 06.02.2025 року додатковою угодою №1 до договору про надання правничої допомоги №06/02/25-1 від 06.02.2025 року сторони визначили порядок оплати юридичних послуг (гонорару) бюро за надання правничої допомоги. \~За надання правової допомоги [PERSON] має сплатити 8 000 грн. 00 коп. (вісім тисяч гривень 00 копійок). Сторони узгодили, що оплата правничої допомоги здійснюється шляхом попередньої оплати ( п. 2.1. додаткової угоди №1). Згідно платіжної інструкції від 11.02.2025 року позивачка частково оплатила витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. \~Згідно із\~статтею 137 ЦПК\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд для цілей розподілу такого виду витрат пов`язаних з розглядом справи, повинен врахувати обставини зазначені у вказаній нормі закону. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. \~Клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу сторони не заявляли. \~У зв`язку із чим, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. 00 коп. (вісім тисяч гривень 00 копійок).

Outcome: approved