Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (далі ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ») надійшов до Любешівського районного суду Волинської області поштою через систему «Електронний суд» 23 січня 2025 року. Ухвалою суду від 27 січня 2025 року відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням сторін. Розгляд справи відкладався у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача. На перенесені час та дату судового розгляду сторони не з`явилися. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. 2. Стислий виклад позиції позивача. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «АВІРА ГРУП» (далі ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП») та відповідач [PERSON] 02 березня 2021 року в електронній формі уклали кредитний договір № 22742, згідно з яким відповідач отримав 1500 гривень кредиту строком на 12 днів із процентною ставкою 2,5 % в день. Боржник не виконував своїх зобов`язань у частині повернення заборгованості первісному кредитору. Між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 17 лютого 2022 року укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого клієнт за плату передав фактору право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2022 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача. Згідно з випискою з особового рахунку загальний розмір заборгованості [PERSON] станом на 25 червня 2024 року становить 8700 гривень, з яких 1500 гривень сума простроченої заборгованості по кредиту, 7200 гривень проценти. Крім вказаної суми, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2422,4 гривні, пов`язані з оплатою судового збору, та 10500 гривень витрат на професійну правничу допомогу. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подавав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з договором № 22742 від 02 березня 2021 року ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» надало [PERSON] фінансовий кредит у розмірі 1500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності. Кредит надавався на 12 днів, тобто до 13 березня 2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує кредитору 912,5 % річних в розрахунку 2,5 % на добу. Тип процентної ставки фіксована. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості включно. Відповідно до додатку № 1 до договору № 22742 [PERSON] за 12 днів мав повернути борг у розмірі 1500 гривень, сплатити 450 гривень відсотків за користування кредитом та 225 гривень комісії. Підписуючи договір про надання фінансового кредиту за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора, [PERSON] сказав свої персональні дані та номер банківської платіжної\~картки з\~початковими та\~кінцевими цифрами\~ [NUMBER] . Відповідно до інформаційної довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Платежі онлайн» від 21 травня 2024 року ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» 02 березня 2021 року перерахувало 1500 гривень на банківську платіжну картку з початковими та кінцевими цифрами [NUMBER] . Між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 17 лютого 2022 року укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого клієнт передає фактору права вимоги до боржників, які входять до портфеля заборгованості. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-17/02-2022 від 17 лютого 2022 року ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» право грошової вимоги до [PERSON] на суму 8700 гривень, з яких 1500 гривень залишок по тілу кредиту, 7200 гривень залишок по відсотках. ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 22 травня 2024 року сформувало вимогу на ім`я відповідача, в якій повідомило про набуття права грошової вимоги за кредитним договором № 22742, укладеним 02 березня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП». На дату набуття права грошової вимоги сума боргу становила 8925 гривень, з яких 1500 гривень заборгованість за сумою кредиту, 7200 гривень заборгованість за комісіями та відсотками; 225 гривень борг по штрафах/по пені. Згідно з випискою з особового рахунку, яка сформована позивачем, станом на 25 червня 2024 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за договором № 22742 від 02 березня 2021 року становить 8700 гривень, з яких 1500 гривень сума простроченої заборгованості по кредиту, 7200 гривень проценти. 5. Норми права, які застосував суд. Згідно з пунктами 3, 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК) засадами цивільного судочинства зокрема є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності з частиною першою статті 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин, першої, третьої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. У відповідності з частиною першою статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно із статтею 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно з частиною першою статті 1079 ЦК сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Відповідно до частин першої-восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 6. Мотиви суду щодо позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першої статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що згідно з договором № 22742 від 02 березня 2021 року, який укладено в електронній формі, ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» надало [PERSON] фінансовий кредит у розмірі 1500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності. Кредит надавався на 12 днів, тобто до 13 березня 2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує кредитору 912,5 % річних в розрахунку 2,5 % на добу. Кошти в цей же день було перераховано відповідачу на вказаний ним банківський рахунок з платіжною карткою з початковими та кінцевими цифрами [NUMBER] . Відповідач не виконував свої зобов`язань по кредитному договору. Між тим, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги на загальну суму 8700 гривень не відповідають тим правовідносинам, які склались між первісним кредитором та боржником, з огляду на таке. Вказана ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» сума заборгованості не містить розрахунку періоду, під час якого нараховувались відсотки, та підстав їх нарахування. Суд звертає увагу, що позивач у доданих до позовної заяви документах вказує про різні складові заборгованості. У витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-17/02-2022 зазначається про право грошової вимоги до [PERSON] на суму 8700 гривень, з яких 1500 гривень залишок по тілу кредиту, 7200 гривень залишок по відсотках. Між тим, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 22 травня 2024 року сформувало вимогу на ім`я відповідача, в якій повідомило про набуття права грошової вимоги за кредитним договором № 22742 на суму 8925 гривень, з яких 1500 гривень заборгованість за сумою кредиту, 7200 гривень заборгованість за комісіями та відсотками; 225 гривень борг по штрафах/по пені. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 сформулювала правовий висновок з приводу аналогічних правовідносин, згідно з яким після спливу визначеного договором строку кредитування у кредитодавця припиняється право нараховувати передбачені договором проценти. Права та інтереси кредитодавця забезпечуються, частиною другою статті 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору від 02 березня 2021 року [PERSON] за 12 днів, тобто до 13 березня 2021 року, мав повернути борг у розмірі 1500 гривень, сплатити 450 гривень як відсотки за користування кредитом (2,5 % за день користування кредитом). Вказані суми і підлягають стягненню з відповідача у користь позивача. ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» у своїх позовних вимогах не ставить питання про стягнення з [PERSON] сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК. 7. Питання розподілу судових витрат. ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» при поданні позовної заяви сплатило 2422,4 гривень судового збору. Крім цього, у заяві від 24 лютого 2025 року представник позивача Пархомук С.В. просить стягнути з [PERSON] 10500 гривень на правничу допомогу. На підтвердження цих витрат стороною позивача подано платіжну інструкції від 16 грудня 2024 року про сплату судового збору та платіжну інструкцію від 24 лютого 2025 року про оплату витрат на правничу допомогу адвокату Пархомуку С.В. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем в цілому пред`явлено до стягнення 8700 гривень, з яких судом стягнуто з відповідача 1950 гривень, що становить 22,42 %. 8. Висновок суду щодо позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: partial