Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому зазначила, що остання є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] неодноразово залишала дитину на позивачку, не проявляючи до неї турботи. З 2022 року дівчинка проживає в родині позивачки по справі, перебуває на її утриманні, оскільки доводиться їй племінницею. Позивачкою створені належні умови для проживання дитини. Невиконання батьківських обов`язків з боку відповідачки свідчить про її особисте ставлення до доньки. [PERSON] ніяким чином не забезпечує дитину матеріально, не піклується про неї, не проявляє заінтересованості в її вихованні, не цікавиться успіхами в навчанні, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Відповідачка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання донки. Дитина страждає на реактивний артрит з народження, з огляду на що потребує постійного медичного нагляду, який матір`ю не забезпечується. Всі питання, пов`язані з вихованням та утриманням малолітньої дитини [PERSON] вирішуються позивачкою особисто, в той час як відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення відповідачки від виховання дитини, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, що відповідно до ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Позивачка просить: -позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] ; -стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісяця, до досягнення дитиною повноліття; -призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 30.01.2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі № 626/195/25 за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 19.02.2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Орєхова Н.В. підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивачка [PERSON] пояснила, що племінниця з 2022 року фактично мешкає з нею і оскільки вона, не являючись опікуном, має складнощі із представництвом дитини в школі, в медичних установах, вимушена звернутись до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Зазначила, що відповідачка не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки, оскільки не приділяє належної уваги її навчанню, лікуванню, створенню умов для дистанційного навчання у школі, іноді зловживає спиртними напоями, в її будинку відсутнє електропостачання та інтернет, через що вона вимушена була забирати племінницю до себе. Проте, не заперечувала, що [PERSON] спілкується з донькою іноді по телефону, іноді приблизно раз на тиждень приходить до них в гості; нерегулярно, але приносить дитині солодощі, продукти, давала 500 гривень на лікування. Відповідачка [PERSON] зазначила, що визнає позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, оскільки вважає, що доньці так буде краще. З 2022 року донька [PERSON] переважно мешкає у її сестри - [PERSON] , оскільки за місцем проживання останньої для дитини створені кращі умови для проживання та навчання. Крім того, дитина була свідком неправомірної поведінки співмешканця по відношенню до неї, після чого стала жити у тітки. В її будинку відсутнє електропостачання та інтернет, крім того вона має матеріальні труднощі, незадовільний стан здоров`я, через що неспроможна забезпечити дитини гідні умови проживання. Вона заробляє на життя нерегулярними заробітками, з яких іноді дає доньці гроші. З дитиною спілкуються часто, вона по можливості допомагає продуктами - приносила вирощених курей та вуток, солодощі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконавчого комітету Наталинської сільської військової адміністрації Берестинського району Харківської області, як органу опіки та піклування, в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є однокласницею її сина. Напротязі двох років дівчина мешкає з тіткою. Коли дитина мешкала з матір`ю, нерегулярно відвідувала уроки, мала недоглянутий вигляд. Декілька разів бачила [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння. Процес навчання [PERSON] контролює [PERSON] , вона ж відвідувала батьківські збори. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] мешкає із тіткою - [PERSON] . Раніше дитина періодично ходила жити до матері, а потім залишилась у тітки, яка з прихильністю ставиться до неї та створила умови для проживання та навчання. Мати іноді приходить до дитини в гості, приносить цукерки, печиво. Декілька разів бачила [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до положень ст.171 СК України суд вислухав думку дитини - [PERSON] , [INFO] , і з пояснень дитини дійшов висновку про те, дівчинка мешкає та комфортно почувається в родині тітки, яку називає мамою, оскільки підтримує з нею тісний зв`язок із дитинства. В той же час, з теплотою і любов`ю ставиться до рідної матері - [PERSON] , з якою вони часто (як пояснила дитина, приблизно 4-6 разів на місяць) спілкуються, мати приносить їй солодощі. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , її представника - адвоката Орєхової Н.В., відповідачки [PERSON] , допитавши свідків, з`ясувавши в порядку ст. 171 СК України думку дитини - [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9); відомості про батька дитини зазначені на підставі ч.1 ст.135 СК України (а.с.35-36). [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є сестрами, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.10-13). Як вбачається з довідки Наталинської сільської ради від 08.01.2025 року № 3, [PERSON] займається вихованням племінниці - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею (а.с.14). З характеристики Наталинської сільської ради від 02.01.2025 року № 2 вбачається, що [PERSON] виключно позитивно характеризується за місцем проживання; займається вихованням племінниці [PERSON] , [INFO] , мати якої - [PERSON] веде аморальний спосіб життя і не бере участі у вихованні дитини (а.с.15). Згідно характеристики [PERSON] за місцем навчання - в Добренському ліцеї, дівчинка на даний час виховується в сім`ї [PERSON] , яка зацікавлена в навчанні племінниці, регулярно здійснює контроль за успішністю та поведінкою дитини, приділяє їй багато уваги, створила необхідні умови для навчання, активно співпрацює з класним керівником, контролює поведінку дівчинки, слідкує за її зовнішнім виглядом. До 6 класу [PERSON] проживала з матір`ю - [PERSON] , у якої був відсутній контакт з класним керівником, співпраця щодо вирішення питань навчання та поведінки дитини були складними через небажання або неможливість матері регулярно взаємодіяти з педагогами (а.с.16). [PERSON] , [INFO] страждає на реактивний артрит, вторинну нефропатію, дифузний нетоксичний зоб, анемію легкого ступеню, реконвалесцент реактивного артриту, що підтверджується виписками із медичної карти № 9481/1761, № 8763/1867 (а.с.17-18). Як вбачається із індивідуальних відомостей про застраховану особу, [PERSON] має стабільний дохід у вигляд заробітної плати (а.с.19-20), Відповідно до висновку затвердженого 13.02.2025 року, Орган опіки та піклування Наталинської сільської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки всі батьківські обов`язки по матеріальному забезпеченню дитини, забезпеченню належних умов проживання та навчання здійснює її тітка - [PERSON] , з якою дівчинка мешкає з 2022 року. Мати дитини - [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її долею, життям не має бажання бачитися та спілкуватись з дитиною, не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно доньки (а.с.42-43). 14.11.2013 року, 17.08.2017 року, 20.10.2023 року, 18.04.2024 року [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків по відношенню до дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с.57-61). Щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав суд дійшов наступних висновків. Статтею 18 Конвенції про права дитини передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 истопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Перелік підстав позбавлення батьківських прав, передбачений ст.164 СК України є вичерпним. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини вказав, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Визнання матір`ю позову про позбавлення її батьківських прав не може бути єдиною підставою для задоволення позову, оскільки відмова батьків від дитини суперечить моральним засадам суспільства та не відповідає інтересам дитини, що узгоджується із правовою позицією, виловленою ВС у справі № 607/15704/22 від 29 листопада 2023 року, у справі № 401/1944/22 від 10.11.2023 року. На підставі ч.6 ст.19 СК України суд не погоджується з висновком Органу опіки та піклування Наталинської сільської ради, затвердженого 13.02.2025 року, оскільки він є формальним та змістом, суперечить інтересам дитини, не відображає фактичних обставин, які були встановлені в судовому засіданні щодо спілкування матері та дитини, підтримання зв`язку та взаємин, які між ними склались. Саме лише подання заяви про визнання позову у справі про позбавлення батьківських прав не може бути підставою для звільнення позивача від обов`язку надання інших доказів на підтвердження наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що відповідачка виявляє інтерес до дитини, спілкується з нею, хоч і нерегулярно, проте, надає допомогу у вигляді продуктів та грошей, між нею та дитиною теплі стосунки, суд дійшов висновку, що не зважаючи на те, що факт неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків знайшов підтвердження в судовому засіданні, проте позбавлення батьківських прав, який є крайнім заходом і застосовується у випадку, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, за наведених умов не відповідає найкращим інтересам дитини. Теплі взаємини, які склались між [PERSON] та її тіткою [PERSON] , яка піклується про дитину, створила належні умови для навчання та проживання останньої, беззаперечно заслуговують на увагу і є схвальними, але не можуть за вищенаведених обставин бути підставою або будь-яким чином впливати на вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] . На переконання суду, розрив сімейних зв`язків із рідною матір`ю не буде відповідати найкращим інтересам дитини, яка потребує участі рідної матері в своєму житті, її турботи та піклування, зважаючи на що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно доньки. Частиною 1 ст.170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Зважаючи на відсутність належних умов для проживання та навчання дитини за місцем проживання матері, що встановлено судом з пояснень сторін, приймаючи до уваги стан здоров`я дитини [PERSON] , підтверджений документально дослідженими судом доказами, суд вважає за доцільне відібрати у відповідачки дитину [PERSON] без позбавлення батьківських прав, яку передати позивачці [PERSON] , в сім`ї якої дитина фактично проживає станом на теперішній час. Щодо позовних вимог про призначення опікуном суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Порядок встановлення опіки визначається Правилами опіки та піклування, які затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88. Пунктом 2.2 Правил встановлено, що опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, якщо батьки: померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування (п. 2.4 Правил). Відповідно до п. 3.1. Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. Таким чином, суд вважає, що для призначення судом опікуна повинна існувати сукупність двох обставин, а саме дитина повинна бути позбавлена батьківського піклування та наявне подання органу опіки та піклування про призначення конкретної особи опікуном. Орган опіки та піклування при підготовці подання перевіряє чи відповідає кандидат в опікуни вимогам закону, можливості виконувати опікунські обов`язки та стосунки з дитиною. Орган опіки та піклування може призначити опікуна своїм рішенням із видачею посвідчення. Враховуючи те, що до матеріалів справи не додано подання органу опіки та піклування про призначення позивачки опікуном, суд не має можливості задовольнити вимоги в цій частині. Однак, це не позбавляє позивачку права звернутись до органу опіки та піклування із заявою про призначення її опікуном. Щодо стягнення аліментів суд дійшов наступних висновків. Частиною 1 ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивачки, якій передано дитину, аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] підлягають задоволенню. Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідачку.

Outcome: partial