Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про визнання іпотеки припиненою та скасування записів в Державному реєстрі іпотеки та Єдиному реєстрі заборони відчуження нерухомого майна. Свою заяву обґрунтовує тим, що 09.10.2003 року між нею та ТзОВ КБ «Західінкомбанк» було укладено кредитний договір №0910/03-180 та з метою забезпечення належного виконання його умов між нею та банком було укладено договір застави, за умовами якого в заставу було передано двохкімнатну квартиру загальною площею 54,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що зобов`язання за кредитним договором нею виконано в повному обсязі. Крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.05.2024 року припинено заборону на нерухоме майно за договором застави від 09.10.2003 року, укладеного між ТзОВ КБ «Західінкомбанк» та нею, а також припинено заборону відчуження квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження: 6740615, що зареєстроване 06.03.2008 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу. Разом з тим, з інформації з Державного реєстру іпотек, вказана квартира надалі перебуває в іпотеці. Вважає, що оскільки нею за кредитним договором №0910/03-180 від 09.10.2003 року всі зобов`язання були виконані, заборгованість погашена у повному обсязі, однак обтяження у вигляді заборони на відчуження та іпотеки з належного їй на праві власності нерухомого майна не зняті, що в свою чергу створює для неї перешкоди у користуванні та розпорядженні майном. При цьому, на даний час вона не може отримати від ТзОВ КБ «Західінкомбанк» довідку на підтвердження виконання зобов`язань, оскільки банк ліквідований, без правонаступника юридичної особи. У зв`язку з чим, просить визнати припиненою іпотеку вказаної квартири, скасувати запис №3429170 про реєстрацію іпотеки на об`єкт обтяження, а саме: квартири [ADDRESS] , який внесений 07.07.2006 року, а також скасувати запис №6740615 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про накладення заборони на нерухоме майно на об`єкт обтяження вказану квартиру, внесений 06.03.2008 року приватним нотаріусом Ариванюк Н.А. До початку розгляду справи по суті представник позивача подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду відзив на позов, у якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів в порядку ст. 280 ЦПК України Третя особа приватний нотаріус Ариванюк Н.А. також подала суду заяву про слухання справи у її відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.05.2024 року у справі №161/22583/23 припинено заборону на нерухоме майно за договором застави від 09.10.2003 року, укладеного між комерційним банком «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] та припинено заборону відчуження квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження: 6740615, що зареєстровані 06.03.2008 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А. (а.с. 25-29). У відповідності до ст. 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Одним зі способів захисту права та інтересу є, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Згідно з положеннями ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391\~ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1\~Закону України\~«Про іпотеку» (у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначає, що іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно з ч. 1 ст.\~4\~Закону України\~«Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Абзац 2 ч. 1 ст.\~17\~Закону України\~«Про іпотеку» передбачає, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку»). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, яке є похідним від основного зобов`язання. Такий правовий висновок міститься в ряді постанов ВС, зокрема, в постановах від 06.08.2020 у справі № 337/1000/19, від 28.04.2021 у справі № 569/14282/19, від 07.07.2021 у справі № 756/13164/18. Як з`ясовано судом, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.05.2024 року у справі №161/22583/23 припинено заборону на нерухоме майно за договором застави від 09.10.2003 року, укладеного між комерційним банком «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] та припинено заборону відчуження квартири [ADDRESS] . Однак, не припинена іпотека та не скасовано записи про іпотеку та заборони відчуження нерухомого майна, чим порушується право позивача як власника на розпорядження майном. А тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог щодо визнання припиненою іпотеки та скасування записів про реєстрацію іпотеки, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved