Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган\~опіки та\~піклування, в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: патронатний вихователь малолітнього [PERSON] [PERSON] , Чернівецький міський центр соціальних служб Чернівецької міської ради про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.\~ Вказує, що дана позовна заява пред?явлена в інтересах малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які внаслідок свого віку не можуть самостійно захищати свої права, а тому потребують захисту з боку виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як органу опіки та піклування. Станом на сьогодні малолітній [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Герцаївської міської ради від 30.04.2024 р. № 99, тимчасово влаштований до сім?ї патронатного вихователя [PERSON] , [INFO] . Водночас, у малолітнього [PERSON] є сестра [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні у матері [PERSON] та яку необхідно відібрати від батьків, у зв?язку із відсутністю належних умов проживання для дитини та неналежним виконанням батьками своїх батьківських обов?язків, що ставить під загрозу життя та здоров?я дітей. Зазначає, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 29.03.2022 р. № 00035317116, відносно [PERSON] відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Звертають увагу також і на те, що згідно із наказом начальника служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 09.08.2017 р. № 2/64, [PERSON] з 2017 р. перебуває на обліку, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, у зв?язку з неналежним виконанням батьками своїх батьківських обов?язків. До квітня 2024 р. малолітній [PERSON] проживав разом із матір?ю за адресою [ADDRESS] . В подальшому, до Чернівецького районного управління поліції 10.04.2024 р. надійшло повідомлення про виявлення за адресою [ADDRESS] , невідомого малолітнього хлопця, без супроводу дорослих. В ході проведення розшукових дій працівниками поліції було встановлено особу дитини [PERSON] та місце проживання дитини з матір?ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відносно матері працівниками поліції було складено адміністративний протокол за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП. Працівниками поліції по відношенню до [PERSON] було складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та його доставку від 10.04.2024 р. Як наслідок, 10.04.2024 р. о 18:00 год. у супроводі працівників поліції та працівників служби у справах дітей Чернівецької міської ради, малолітній [PERSON] був доставлений до комунальної некомерційної установи «Міська дитяча клінічна лікарня» з метою повного та всебічного обстеження дитини. Враховуючи зазначене вище, а також в межах проведення відповідної роботи в межах сім?ї, працівниками служби у справах дітей міської ради було попереджено громадянку [PERSON] , що в разі невиконання батьківських обов?язків щодо виховання дитини вона може бути притягнута до адміністративної та/або кримінальної відповідальності за статтею 184 КУпАП та статтею 166 КК України. 12.04.2024 р. до служби у справах дітей Чернівецької міської ради надійшла заява [PERSON] , відповідно до якої повідомила про те, що її син [PERSON] не влаштований до жодного навчального закладу, оскільки вона не встигла зібрати всі необхідні для цього документи, влаштуватись на роботу. Також [PERSON] зобов?язалась до 15.04.2024 р. зібрати всі документи, необхідні для влаштування сина до навчального закладу та надалі належним чином виконувати свої батьківські обов?язки. Однак, [PERSON] жодних документів з метою повернення сина на виховання до служби у справах дітей міської ради не надала, а тому рішенням виконавчого комітету Герцаївської міської ради від 30.04.2024 р. № 99, малолітнього [PERSON] , [INFO] , на період з 01.05.2024 р. по 31.07.2024 р. влаштовано до сім?ї патронатного вихователя [PERSON] , [INFO] . В подальшому, до Чернівецького міського центру соціальних служб Чернівецької міської ради надійшов лист від обласної комунальної установи «Чернівецький обласний центр соціально-психологічної допомоги» щодо невиконання [PERSON] батьківських обов?язків, яка самостійно виховувала двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (на момент отримання зазначеного листа, малолітній [PERSON] перебував ще на утриманні матері). Сім?я проживала за адресою [ADDRESS] . 04.04.2024 р. фахівцями Чернівецького міського центру соціальних служб здійснено виїзд за вказаною вище адресою. Під час здійснення оцінки потреб родини встановлено, що у кімнаті, в якій проживає родина, санітарно-гігієнічні норми не дотримані, особисті речі розкидані. Під час бесіди з?ясовано, що син [PERSON] не відвідує школу та раніше навчався у Львівській області. Донька [PERSON] , не відвідує заклад дошкільної освіти. З матір?ю було проведено профілактичну бесіду щодо належного виконання батьківських обов?язків. Як результат проведення оцінки потреб сім?ї, було виявлено складні життєві обставини. Крім цього, варто зауважити, що інформацією комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка» від 30.04.2024 р. № 465 встановлено, що дитина [PERSON] знаходиться на обліку в комунальному некомерційному підприємстві «Міська дитяча поліклініка». Декларація укладена з лікарем-педіатром амбулаторно-поліклінічного відділення ПМД № 4 [PERSON] . Відповідно до декларації малолітня [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , однак за цією адресою дитина зараз не проживає, зв?язку із матір?ю немає, за наявним номером телефону мати не відповідає. Дитина під спостереженням вузьких спеціалістів не перебуває. За період спостереження, за дитиною щодо гострих захворювань у дитини, мати не з?являлась. [PERSON] перебуває на обліку в комунальному некомерційному підприємстві «Міська дитяча поліклініка» з народження. Декларація укладена із лікарем-педіатром амбулаторно-поліклінічного відділення ПМД № 1 - [PERSON] з 29.08.2019 р. Дитина під спостереженням вузьких спеціалістів не перебуває. Впродовж 2023-2024 рр. за медичною допомогою з малолітнім [PERSON] зверталась тітка. З метою профілактичних медичних оглядів в лікарні мати не зверталась. 09.04.2024 р. лікарем-педіатром [PERSON] здійснений патронажний виїзд за місцем проживання дитини [ADDRESS] , однак двері були зачинені. На телефонні дзвінки мати не відповідає. Зі слів сусідів, перебування матері з дитиною невідоме. 30.04.2024 р. з телефонної розмови із директором центру соціально- психологічної допомоги, [PERSON] з?ясовано, що 10.04.2024 р. [PERSON] був знайдений працівниками поліції та в присутності працівників служби у справах дітей Чернівецької міської ради доставлений до Чернівецької міської дитячої клінічної лікарні. Мати неналежним чином піклується про стан здоров?я дітей, оскільки не з?являється на профілактично медичні огляди. В подальшому, 06.05.2024 р. о 09:40 год. до офісу служби у справах дітей Чернівецької міської ради, який знаходиться за адресою пл. Центральна, 9, м. Чернівці з?явився [PERSON] , батько [PERSON] в супроводі незнайомого чоловіка. Обидва перебували в стані нервового збудження, демонстрували агресивну поведінку, що раптово змінювалась нападами сонливості, голосно та нецензурно висловлювались на адресу працівників служби, вимагали негайно передати дитину батькові, здійснювали безперервні, позбавлені змісту, різкі рухи руками, поривчасто рухались з кутка в куток приміщення, не могли зрозуміти змісту почутого та висловити власну думку. З метою вирішення питання щодо доцільності/недоцільності повернення [PERSON] на виховання до матері та встановлення спроможності матері [PERSON] належним чином виконувати свої батьківські обов?язки, працівниками служби у справах дітей Чернівецької міської ради було направлено відповідний запит до обласної комунальної установи «Чернівецький обласний центр соціально-психологічної допомоги» від 29.05.2024 р. № 1/1254. У відповідь надійшов лист від 04.06.2024 р. відповідно до якого, встановлено наступне. Згідно із заявою та направленням Чернівецького міського центру соціальних служб Чернівецької міської ради від 18.03.2024 р. № 482/02-04, на тимчасове перебування з 18.03.2024 р. було зараховано [PERSON] разом з її дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв?язку із складними життєвими обставинами, а саме: вчиненням домашнього насильства та відсутністю житла. [PERSON] не виконує свої материнські обов?язки, неналежним чином здійснює догляд за донькою, в кімнаті не прибирає, а тому там брудно, безлад, скрізь розкидані речі та взуття, не займається розвитком дітей, не ночує в закладі без пояснень, про що свідчать доповідні чергових адміністраторів, до порад працівників Центру не прислуховується, сперечається. 04.05.2024 р. залишила заклад без пояснень. На телефонні дзвінки не відповідає. Жодного разу батьки малолітнього [PERSON] не звертались до служби у справах дітей Герцаївської міської ради стосовно перебування їхнього малолітнього сина у патронатній сім?ї. Враховуючи зазначене вище, питання повернення малолітнього [PERSON] на виховання в сім?ю до матері розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради 19.06.2024 р., на якому було прийнято рішення про недоцільність повернення дитини до матері [PERSON] на виховання. За інформацією служби у справах дітей Герцаївської міської ради, станом на 15.08.2024 р. та з моменту влаштування [PERSON] до сім?ї патронатного вихователя, жодного разу батьки малолітнього [PERSON] не звертались до служби у справах дітей стосовно перебування їхнього сина у патронатній сім?ї. Питання щодо доцільності/недоцільності відібрання дітей від батьків розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради 21.08.2024 р., на якому прийнято рішення щодо надання до суду висновку про доцільність відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] та матері [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Підсумовуючи та аналізуючи зазначене вище, доцільність відібрання малолітніх [PERSON] та [PERSON] від батька та матері без позбавлення їх батьківських прав підтверджується та регламентується рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради та відповідним висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету міської ради від 10.09.2024 р. № 617/18. Тому на підставі вищевикладеного позивач просить суд відібрати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] та матері [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття малолітнього [PERSON] , враховуючи інфляційні показники. Стягнути з [PERSON] на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового Мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття малолітньої [PERSON] , враховуючи інфляційні показники. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 листопада 2024 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо винесення заочного рішення по справі, позов просив задовольнити. Третя особа патронатний вихователь малолітнього [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала щодо винесення заочного рішення по справі та щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Чернівецького міського\~центру соціальних\~служб Чернівецької\~міської ради\~Ткачук О.Д. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала щодо винесення заочного рішення по справі та щодо задоволення позовних вимог. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином за зареєстрованим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст. 130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , його матір`ю згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] є [PERSON] , а батьком зазначений [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] , народилася [INFO] , її матір`ю згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] є [PERSON] , а батьком зазначений [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 29.03.2022 р. № 00035317116, відносно [PERSON] відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) (а.с. 7). Наказом начальника служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 09.08.2017 р. № 2/64, [PERSON] з 2017 р. перебуває на обліку, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, у зв?язку з неналежним виконанням батьками своїх батьківських обов?язків (а.с. 8). Працівниками поліції по відношенню до [PERSON] було складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та його доставку від 10.04.2024 р. Як наслідок, 10.04.2024 р. о 18:00 год. у супроводі працівників поліції та працівників служби у справах дітей Чернівецької міської ради, малолітній [PERSON] був доставлений до комунальної некомерційної установи «Міська дитяча клінічна лікарня» з метою повного та всебічного обстеження дитини (а.с. 9-10). 12.04.2024 р. до служби у справах дітей Чернівецької міської ради надійшла заява [PERSON] , відповідно до якої повідомила про те, що її син [PERSON] не влаштований до жодного навчального закладу, оскільки вона не встигла зібрати всі необхідні для цього документи, влаштуватись на роботу. Також [PERSON] зобов?язалась до 15.04.2024 р. зібрати всі документи, необхідні для влаштування сина до навчального закладу та надалі належним чином виконувати свої батьківські обов?язки (а.с. 12). Судом також встановлено, що [PERSON] жодних документів з метою повернення сина на виховання до служби у справах дітей міської ради не надала, а тому рішенням виконавчого комітету Герцаївської міської ради від 30.04.2024 р. № 99, малолітнього [PERSON] , [INFO] , на період з 01.05.2024 р. по 31.07.2024 р. влаштовано до сім?ї патронатного вихователя [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). В подальшому, до Чернівецького міського центру соціальних служб Чернівецької міської ради надійшов лист від обласної комунальної установи «Чернівецький обласний центр соціально-психологічної допомоги» щодо невиконання [PERSON] батьківських обов?язків, яка самостійно виховувала двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (на момент отримання зазначеного листа, малолітній [PERSON] перебував ще на утриманні матері). Інформацією комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка» від 30.04.2024 р. №465 встановлено, що дитина [PERSON] знаходиться на обліку в комунальному некомерційному підприємстві «Міська дитяча поліклініка». Декларація укладена з лікарем-педіатром амбулаторно-поліклінічного відділення ПМД № 4 [PERSON] . Відповідно до декларації малолітня [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , однак за цією адресою дитина зараз не проживає, зв?язку із матір?ю немає, за наявним номером телефону мати не відповідає. Також встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в комунальному некомерційному підприємстві «Міська дитяча поліклініка» з народження. Декларація укладена із лікарем-педіатром амбулаторно-поліклінічного відділення ПМД № 1 - [PERSON] з 29.08.2019 р. Дитина під спостереженням вузьких спеціалістів не перебуває. Впродовж 2023-2024 рр. за медичною допомогою з малолітнім [PERSON] зверталась тітка. З метою профілактичних медичних оглядів в лікарні мати не зверталась. 09.04.2024 р. лікарем-педіатром [PERSON] здійснений патронажний виїзд за місцем проживання дитини [ADDRESS] , однак двері були зачинені. На телефонні дзвінки мати не відповідає. Зі слів сусідів, перебування матері з дитиною невідоме. 30.04.2024 р. з телефонної розмови із директором центру соціально- психологічної допомоги, [PERSON] з?ясовано, що 10.04.2024 р. [PERSON] був знайдений працівниками поліції та в присутності працівників служби у справах дітей Чернівецької міської ради доставлений до Чернівецької міської дитячої клінічної лікарні (а.с. 16). 06.05.2024 р. о 09:40 год до офісу служби у справах дітей Чернівецької міської ради, який знаходиться за адресою пл. Центральна, 9, м. Чернівці з?явився [PERSON] , батько [PERSON] в супроводі незнайомого чоловіка. Обидва перебували в стані нервового збудження, демонстрували агресивну поведінку, що раптово змінювалась нападами сонливості, голосно та нецензурно висловлювались на адресу працівників служби, вимагали негайно передати дитину батькові, здійснювали безперервні, позбавлені змісту, різкі рухи руками, поривчасто рухались з кутка в куток приміщення, не могли зрозуміти змісту почутого та висловити власну думку. Як наслідок, працівниками служби у справах дітей міської ради було складено відповідний акт від 06.05.2024 р., в якому зафіксовано зазначене вище (а.с. 17). Працівниками служби у справах дітей Чернівецької міської ради було направлено відповідний запит до обласної комунальної установи «Чернівецький обласний центр соціально-психологічної допомоги» від 29.05.2024 р. № 1/1254. У відповідь надійшов лист від 04.06.2024 р. відповідно до якого, встановлено наступне. Згідно із заявою та направленням Чернівецького міського центру соціальних служб Чернівецької міської ради від 18.03.2024 р. № 482/02-04, на тимчасове перебування з 18.03.2024 р. було зараховано [PERSON] разом з її дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв?язку із складними життєвими обставинами, а саме: вчиненням домашнього насильства та відсутністю житла. [PERSON] не виконує свої материнські обов?язки, неналежним чином здійснює догляд за донькою, в кімнаті не прибирає, а тому там брудно, безлад, скрізь розкидані речі та взуття, не займається розвитком дітей, не ночує в закладі без пояснень, про що свідчать доповідні чергових адміністраторів, до порад працівників Центру не прислуховується, сперечається. 04.05.2024 р. залишила заклад без пояснень. На телефонні дзвінки не відповідає (а.с. 19-20). Працівниками служби у справах дітей Чернівецької міської ради, з метою отримання інформації, чи навідує мати [PERSON] свого сина (якого було влаштовано до сім?ї патронатного вихователя), чи цікавиться його життям та здоров?ям, а також, чи бере участь у його утриманні та вихованні, було направлено відповідний запит до служби у справах дітей Герцаївської міської ради від 29.05.2024 р. № 1/1253 (а.с.18). У відповідь надійшов лист від 05.06.2024 р. відповідно до якого, наказом служби у справах дітей Герцаївської міської ради від 01.05.2024 р. № 11 [PERSON] фактично передано у сім?ю патронатного вихователя, де він перебуває по сьогодні. Жодного разу батьки малолітнього [PERSON] не звертались до служби у справах дітей Герцаївської міської ради стосовно перебування їхнього малолітнього сина у патронатній сім?ї (а.с. 21). За інформацією служби у справах дітей Герцаївської міської ради, станом на 15.08.2024 р. та з моменту влаштування [PERSON] до сім?ї патронатного вихователя, жодного разу батьки малолітнього [PERSON] не звертались до служби у справах дітей стосовно перебування їхнього сина у патронатній сім?ї. У зв?язку із зазначеним вище, а також з метою проведення відповідної роботи, а саме: підготовки документів для розгляду питання щодо доцільності/недоцільності відібрання дітей від батьків, працівниками служби у справах дітей Чернівецької міської ради було, направлено відповідні запити до Чернівецького районного управління ГУНП в Чернівецькій області від 15.08.2024 р. № 1/1948, обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» від 15.08.2024 р. № 1/1949 та [INFO] від 16.08.2024 р. № 1/1963 (а.с. 33-35). Згідно з довідкою обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» від 19.08.2024 р. встановлено, що [PERSON] зареєстрована в диспансері 12.06.2023 р. з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання амфетаміну; гостра інтоксикація. Крім цього, [PERSON] зареєстрований в диспансері 02.12.2006 р. з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю; гостра інтоксикація (а.с. 36-37). Відповідно до листа [INFO] від 21.08.2024 р. № 2151/ПУ, [PERSON] на військову службу не призивався (а.с. 38). За інформацією Чернівецького районного управління ГУНП в Чернівецькій області від 02.09.2024 р. відносно [PERSON] впродовж 2024 р. неодноразово були складені протоколи за вчинення правопорушень, передбачених частиною 1 статті 178 КУпАП (а.с. 41). Доцільність відібрання малолітніх [PERSON] та [PERSON] від батька та матері без позбавлення їх батьківських прав підтверджується та регламентується рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради та відповідним висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету міської ради від 10.09.2024 р. № 617/18 (а.с. 42-45). У відповідності до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері і батька дитини, грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частиною третьою статті 51 Конституції України\~визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ч.1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини першої, п`ятої\~статті 5 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених\~Конституцією України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини восьмої статті 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї . Відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) зазначено, що «ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Статтею 3 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція) визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, чергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до статті 6 Конвенції, держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід`ємне право на життя. Держави - учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину (стаття 19 Конвенції). Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відібрання дітей без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом і позивач відповідно до частини третьої статті 170 СК України не позбавлена можливості повернути дітей. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. Оскільки відповідачі неналежним чином займається вихованням дітей, неспроможні виконувати належним чином свої батьківські обов`язки, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, здоров`я, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей, як складову виховання. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї (стаття 9 вказаної Конвенції). Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Крім того, слід зауважити, що відібрання дітей у батьків це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом, оскільки відповідно до положень ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до статті 170 СК України у разі відібрання дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Зазначене повністю узгоджується із положеннями частини четвертої та п`ятої статті 167 СК України, згідно з якими, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим; якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. За таких обставин, [PERSON] та [PERSON] слід передати Виконавчому комітету Чернівецької міської ради, як органу опіки та піклування, для їх подальшого влаштування. Відповідно до частини четвертої статті 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною першою статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини, який запропонований позивачем забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дітей, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та не порушить права відповідачів. Ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, на наданих доказах, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. Також, з відповідачів слід стягнути судовий збір на користь держави за розгляд даної справи, оскільки позивач звільнений від його сплати при подачі позову відповідно до ст.3 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved