Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

У січні 2025 року голова правління ОСББ «Коваль» Сергій Хрумало звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Коваль» заборгованість зі сплати внесків співвласників з відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком з період з 01.01.2021 по 01.12.2024 в розмірі 101251,20 грн, інфляційні втрати в розмірі 62406,83 грн та 3 % річних в розмірі 12100,35 грн, всього 175758,38 грн та стягнути судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову вказував, що 10.02.2009 було створено Об`єднання\~ співвласників багатоквартирного будинку «Коваль» в будинку [ADDRESS] , основною діяльністю якого є здійснення функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належному утриманні багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприянні співвласниками в отриманні житлово-комунальних послуг та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання, здійсненні господарської діяльності для забезпечення власних потреб. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідач, споживаючи послуги, які надаються позивачем щодо управління багатоквартирним будинком, не сплачував належні внески, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за період х 01.01.2021 по 01.12.2024 в розмірі 101251,20 грн, що складається з: заборгованості за послуги з управління 34765,54 грн, опалення 52380,32 грн, внески в резервний фонд 2100,00 грн, додаткові внески 2220,70 грн, водопостачання та водовідведення 3,24 грн. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України зобов`язаний сплатити інфляційне збільшення боргу 62406,83 грн\~ та три проценти річних 12100,35 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2025 справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 29 січня 2025 року отримано відповідь з Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області щодо місця реєстрації відповідача. 30.01.2025\~ ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 26 лютого 2025 року. 26 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Кузьменка Євгенія Анатолійовича надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив суд застосувати строк позовної давності до позовної вимоги про стягнення зі [PERSON] на користь ОСББ «КОВАЛЬ» заборгованості з внесків співвласників з відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком за період до 01 січня 2021 року, в розмірі 78 149,28 грн. Частково задовольнити позовні вимоги ОСББ «КОВАЛЬ», в частині стягнення зі [PERSON] на користь ОСББ «КОВАЛЬ» заборгованості з внесків співвласників з відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком за період з 01 січня 2021 року по 01 грудня 2024 року. Відмовити ОСББ «КОВАЛЬ» у задоволенні позовних вимог про стягнення зі [PERSON] інфляційні витрати, в розмірі 62 406,83 грн та 3% річних, в розмірі 12 100,35 грн в повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що ОСББ «КОВАЛЬ» у період з невідомого дня і до 01 січня 2021 року пропущено строк позовної давності щодо стягнення суми заборгованості, яка, як стверджує ОСББ «КОВАЛЬ» утворилася станом на 01 січня 2021 року, в розмірі 78 149,28 грн. ОСББ «КОВАЛЬ», на підтвердження наявності в [PERSON] суми заборгованості в розмірі 78 149,28 грн., яка утворилася в період з невідомого дня до 01 січня 2021 року, не надано жодного належного, допустимого і достатніх доказів, щодо її розрахунку, місячних нарахувань та переліку послуг за які вона нарахована. Але, окрім цього, потребує уваги ще одна важлива обставина. У довідці-розрахунку ОСББ «КОВАЛЬ» у стовпчику місяць зазначено перерахунок, в стовпчиках управління багатоквартирним будинком, опалення борг станом на 01.03.2023 становить 77 000,00 грн. З огляду на це, розмір заборгованості [PERSON] станом на 01.03.2023 був меншим аніж станом на 01.01.2021, що ставить під сумнів наявності у [PERSON] перед ОСББ «КОВАЛЬ» заборгованості станом на 01 січня 2021 року в розмірі 78 149,28 грн.\~ У зв`язку з цим\~ [PERSON] не заперечує проти задоволення позовної вимоги ОСББ «КОВАЛЬ» про стягнення з нього на користь ОСББ «КОВАЛЬ» заборгованості з внесків співвласників з відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком за період з 01 січня 2021 року по листопад 2024 року. Згідно довідки-розрахунку заборгованості ОСББ «КОВАЛЬ» заборгованості внесків співвласників з відшкодування витрат на управління та опалення станом на 01 грудня 2024 року за період з 01 січня 2021 року по 26 грудня 2024 року, [PERSON] здійснював оплату: в липні 2023 року, в розмірі 6 340,79 грн., в листопаді 2023 року, в розмірі 4 497,00 грн., в березні 2024 року, в розмірі 10 000,00 грн. Але, ОСББ «КОВАЛЬ» при здійсненні розрахунку інфляційних витрат та 3% річних не було взято до уваги здійсненні [PERSON] цих оплат. Згідно постанови КМУ від 5 березня 2022р. № 206 Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Ця заборона діяла на території, на якій знаходиться місто Біла Церква, до 30.12.2023 (постанова КМУ від 29 грудня 2023 року № 1405 Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо оплати житлово-комунальних послуг). Таким чином, ОСББ «КОВАЛЬ» нарахував та просить суд стягнути з [PERSON] інфляційні витрати, в розмірі 62 406,83 грн. та 3% річних, в розмірі 12 100,35 грн. не дотримуючись заборони, встановленої чинним законодавством України. 26 лютого 2025 року\~ судове засідання було відкладено на 24 березня 2025 року. 03 березня 2025 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, яка обґрунтована тим, що відповідач споживаючи послуги, які надаються позивачем щодо управління багатоквартирним будинком, не сплачував належні внески, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість за період з 01.01.2021 по 01.12.2024 в розмірі 101251,20 грн, а саме за послуги управління 34765,54 грн, опалення 52380,32 грн, внески в резервний фонд 2100, додаткові внески 2220,70 грн, водопостачання та водовідведення 3,24 грн. Згідно довідки-розрахунку заборгованості з внесків співвласників з відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком відповідач здійснював періодичні платежі у липні 2023 року, листопаді 2023, березні 2024, таким чином перебіг позовної давності переривався згідно положень ст. 264 ЦК України. Крім того пунктом 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Зважаючи на норми ЦК України позивачем подано позов в межах строку позовної давності, а тому внаслідок прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦК України, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних з простроченої суми, а саме суму інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 62406,83 грн (інфляційне збільшення) + 12100,35 грн (штрафні санкції). В судове засідання 24 березня 2025 року сторони не з`явились.\~\~ На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коваль» створено відповідно до рішення установчих зборів власників квартир будинку по [ADDRESS] . Протокол № 1 від 14 листопада 2008 року. Згідно Протоколу № 1 зборів співвласників багатоквартирного будинку «Коваль» від 27 грудня 2019 року встановлено з 01 січня 2020 року розмір внеску на управління багатоквартирним будинком 04,71 грн (а.с. 14-15). Згідно Протоколу № 1 загальних зборів ОСББ «Коваль» від 04 березня 2023 року було затверджено кошторис в розмірі 7,85 грн за кв.м., затверджено резервний фонд у розмірі 100 грн з квартири в місяць. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . (а.с. 29) Згідно довідки-розрахунку заборгованості з внесків співвласників з відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком та опалення за період з січня 2021 року по листопад 2024 року нараховано за управління багатоквартирним будинком 34765,54 грн, за опалення 52380,32 грн, внески в резервний фонд 2100,00 грн, внески в фонд розвитку 3360,00 грн, додаткові внески 2220,70 грн, за водопостачання та водовідведення 3,24 грн. Разом 94829,98 грн. З розрахунку вбачається, що боржником було здійснено оплату заборгованості в липні 2023 року на суму - 6340,79 грн, в листопаді 2023 року на суму 4497,00 грн, в березні 2024 року 10000,00 грн. Загалом було здійснено оплату в розмірі 20837,79 грн. В розрахунку зазначено заборгованість станом на 01.01.2021 року яка становила 78149,28 грн (а.с. 27). При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з частиною четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон) основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання. Частинами першою, сьомою статті 22 Закону передбачено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. За змістом ст. 16 Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Статтею 15 Закону визначено, що співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону співвласник квартири зобов`язаний сплачувати внески та платежі за отримані послуги. Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», визначено: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно п. 6.2.3 Статуту ОСББ «Коваль» член об`єднання зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату комунальних послуг, вносити платежі на розрахунковий рахунок об`єднань в розмірі, встановленому загальними зборами, з урахуванням реальних витрат. Обов`язки по здійсненню всіх платежів\~ виникають у члена об`єднання з моменту придбання ним права власності н квартиру, житлового чи нежитлового приміщення (а.с. 5-11). Згідно з пунктом 9.8.5 Статуту ОСББ «Коваль», до виключної компетенції загальних зборів віднесено визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів членами об`єднання. Відповідно до пункту 9.7 статуту ОСББ, рішення, прийняте загальними зборами, є обов`язковим для всіх членів об`єднання, в тому числі для тих, що не брали участі в голосуванні. Таким чином відповідач є власником квартири у будинку, балансоутримувачем якого є ОСББ «Коваль за вказаною адресою рахується заборгованість, однак суд не погоджується з розміром заборгованості, який визначено позивачем. Так позивач просить суд стягнути заборгованість за період з січня 2021 року по листопад 2024 року в сумі 101251,20 грн, однак зараховує в цю суму заборгованість, яка існувала станом на 01.01.2021 в розмірі 78149,28 грн, не вказуючи період її виникнення, тарифу, не зазначено найменування послуги, на яку нараховано заборгованість, а також не враховує оплату заборгованості відповідачем у вказаний період. Суд, перевіривши розрахунок заборгованості встановив, що за період з\~ січня 2021 року по листопад 2024 року нараховано заборгованість за управління багатоквартирним будинком 34765,54 грн, за опалення 52380,32 грн, заборгованість з внесків в резервний фонд 2100,00 грн, заборгованість з внесків у фонд розвитку\~ 3360,00 грн, за додаткові внески 2220,70 грн, заборгованість за водопостачання 3,24 грн. Також судом встановлено, що відповідачем було здійснено оплату боргу в сумі\~ 20837,79\~ грн. Отже, загальна сума заборгованості за період з січня 2021 року по листопад 2024 року становить 73992,01 грн. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, просив застосувати строки позовної давності за вимогами позивача. Статтею 256 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) визначено поняття позовної давності, відповідно до якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність, згідно з вимогами статті 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Статтею 267 ЦК України визначено наслідки спливу позовної давності, згідно з якими особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У статті 264 ЦК України визначено порядок переривання перебігу позовної давності. Так, згідно із цією статтею перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення позову особою до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Аналіз зазначеної норми статті 264 ЦК України дає підстави для висновку, що йдеться про дві підстави для переривання перебігу позовної давності: а) вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; б) пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. У постанові Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі № 6-1457цс16 зазначено, що: «відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі №761/12553/15-ц. Аналіз змісту частин 1 та 3 ст. 264 ЦК України дає підстави для висновку, що переривання перебігу строку позовної давності є можливим виключно в його межах (загальний строк 3 роки), а не після спливу позовної давності чи поза її межами. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 914/2026/17, Верховний Суд зазначив, що оскільки при дослідженні обставин, пов`язаних з вчиненням зобов`язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може відбутися лише в межах строку давності. Така позиція Верховного Суду сформована у цілому ряді постанова і є сталою. Крім того постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності, і всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину, в зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово було продовжено. Згідно п.19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Отже, судом встановлено, що відповідач здійснив оплату заборгованості в липні 2023 року, листопаді 2023 року та березні 2024 року, тим самим своїми діями здійснив переривання перебігу строку позовної давності. Крім того, судом встановлено, що позивач просить стягнути заборгованість, яка виникла в період дії карантину, а згодом і запровадження воєнного стану в Україні, а тому згідно Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України строки позовної давності зупинились. Отже, суд критично оцінює доводи представника відповідача про сплив позовної давності для пред`явлення вимоги про стягнення заборгованості за період з січня 2021 року по листопад 2024 року. Разом з тим, суд приймає до уваги те, що визначена позивачем заборгованість в розмірі 78149,28 грн, яка існувала станом на 01 січня 2021 року не підтверджена належним чином, не можливо встановити за який період вона виникла, а також за які послуги нарахована. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за період з січня 2021 року по листопад 2024 року в розмірі 73992,01 грн. Щодо стягнення суми інфляційних втрат та 3 % річних за несвоєчасну оплату боргу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Позивач просить стягнути 3 відсотки річних в сумі 12100,35 грн та інфляційні втрати в розмірі 62406,83 грн за період з 01.01.2021 по 25.2.2024. Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення, зокрема, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан. Згідно Постанови Кабінету міністрів України №1405 від 29 грудня 2023 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг»\~ Пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викласти в такій редакції: «Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285». Отже, вищенаведене свідчить про те, що згідно в період з\~ 24 лютого 2022 року по 01 січня 2024 року існувала заборона на нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних за несвоєчасну оплату заборгованості про житлово-комунальні послуги.\~ Таким чином суд вважає за потрібне стягнути суму інфляційних втрат за період з 01 січня 2021 року по 23 лютого 2022 року, а також за період з 01 січня 2024 року 25 грудня 2024 року. За період з 01.01.2021 по 23.02.2022 сума інфляційний нарахувань становить 9 788,15 грн (з розрахунку 73 992,01(сума боргу) x 1.13228661(сукупний індекс інфляції)\~ - 73 992,01 = 9 788,15 грн) За період з 01.01.2021 по 23.02.2022 сума трьох відсотків річних становить\~ 2 548,16 грн (з розрахунку 73 992,01 (сума боргу) x 3 % x 419 (кількість днів у періоді) : 365 (кількість днів у році) : 100). За період з 01.01.2024 по 25.12.2024 сума інфляційний нарахувань становить\~ 8 864,39 грн (з розрахунку 73 992,01 (сума боргу) x 1.11980202\~ (сукупний індекс інфляції) - 73 992,01 = 8 864,39 грн За період з 01.01.2024 по 25.12.2024 сума трьох відсотків річних становить 2 183,37 грн (з розрахунку\~ 73 992,01 (сума боргу)\~ x 3 % x 360 (кількість днів у періоді) : 366 (кількість днів у році)\~ : 100. Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача загальної суми заборгованості за період з січня 2021 року по листопад 2024 року в розмірі 73992,01 грн, інфляційні нарахування в розмірі 9 788,15 грн, три відсотки річних в розмірі 2 548,16 грн за період з 01.01.2021 по 23.02.2022, а також інфляційні нарахування в розмірі 8 864,39 грн, три відсотки річних в розмірі 2 183,37 грн за період з 01.01.2024 по 25.12.2024. Що разом становить 73992,01 грн сума боргу,\~ 18652,54- сума інфляційних втрат, 4731,53 три відсотки річних. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 97376,08 грн. Оскільки, позовні вимоги позивача підлягають\~ частковому задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача\~ підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам 55,40%, судовий збір в розмірі 1677,61грн.

Outcome: partial