Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

ТОВ «СВЕА Фінанс» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за Договором №579532170 від 25.11.2021 у розмірі 24474,03 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25.11.2021 після попередньої реєстрації [PERSON] в Інформаційно-телекомунікаційній Системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» що знаходиться в мережі Інтернет за адресою https://moneyveo.ua/ і направлення [PERSON] заявки на\~отримання кредиту,\~ТОВ «Манівео\~Швидка Фінансова\~Допомога» у\~відповідь сформувало\~і надало\~для ознайомлення[PERSON] . Договір кредитної лінії №579532170. Також ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» направило [PERSON] на номер мобільного телефону [NUMBER] одноразовий ідентифікатор 24С3ХUЕ6, котрий нею було введено у відповідному розділі ІТС. Таким чином було укладено Договір кредитної лінії №579532170 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. Згідно із Розрахунком заборгованості [PERSON] за строк дії Договору використано кредитний ліміт (отримано кошти) у розмірі 4999,54 грн. Відповідачка в загальній кількості 2 рази оформлювала кредитні відносини з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність Відповідачки з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору. 28.11.2018 між ТОВ\~«Манівео Швидка\~Фінансова Допомога»\~та ТОВ\~«Таліон Плюс»\~було укладено\~договір факторингу\~№28/1118-01,\~відповідно до\~умов якого,\~Клієнт зобов`язується\~відступити Фактору\~Права вимоги,\~зазначені у\~відповідних Реєстрах\~прав вимоги,\~а Фактор\~зобов`язується їх\~прийняти та\~передати грошові\~кошти в\~розпорядження Клієнта\~за плату\~на умовах,\~визначених цим\~Договором.\~Відповідно до\~Реєстру боржників\~до договору\~факторингу №28/1118-01\~від28.11.2018 право вимоги щодо заборгованості [PERSON] за кредитним договором №579532170 від 25.11.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 02.05.2024\~між ТОВ\~«Таліон Плюс»\~та ТОВ\~«СВЕА ФІНАНС»,\~було укладено\~договір факторингу\~№02/0524-01/01.02-11/24,\~відповідно до\~умов якого,\~Клієнт зобов`язується\~відступити (передати)\~Фактору Права\~вимоги,\~зазначені у\~відповідних Реєстрах\~прав вимоги\~до цього\~Договору,\~а Фактор\~набуває права\~вимоги від\~Клієнта та\~сплачує Клієнту\~за відступлення\~Прав вимоги\~Фінансування у\~сумі,\~що дорівнює\~ціні Договору\~у порядку\~та строки\~встановлені цим\~договором.Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 02/0524-01/01.02-11/24 від 02.05.2024 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 24474,03 грн. [PERSON] \~на користь ТОВ\~«СВЕА ФІНАНС»жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснювала, тому станом на дату складання позовної заяви загальна заборгованість за Договором №579532170 від 24.11.2021 року становить 24474,03 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4999,54 грн. та заборгованість за відсотками 19474,49 грн. Процесуальні дії суду. З урахуванням положень ст.187 ЦПК України, 28.02.2025 суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з метою отримання інформації щодо місця проживання (перебування) відповідача зроблено відповідний запит за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" та отримано відповідь №1157095 від 28.02.2025 про те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 28.02.2025 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Постановлено проводити розгляд справи 26.03.2025 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідно до ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено: Судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено договір кредитної лінії №579532170 від 25.11.2021. Згідно із\~п.1.1.\~договору кредитної\~лінії,ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надає [PERSON] кредит у вигляді відновлювальної Кредитної лінії в розмірі Кредитного ліміту від 2000 до 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти ТОВ «Манівео Швидка\~Фінансова Допомога»відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «ВЕОКАРД» ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Відповідно до п.1.2 договору, Сума Кредитного ліміту - це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Згідно із п.1.5. договору, загальна сума Кредиту за цим Договором складається з сум Кредиту (Траншів) отриманих протягом всього строку дії Договору. Відповідно до п.1.6. договору позичальник має право користуватися Кредитом від дати фактичного отримання суми Кредиту за кожним Траншем (за результатами здійснення першої Авторизованої операції) та до закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання. Згідно із п.1.8 договору позичальник зобов`язаний протягом 5 календарних днів після закінчення кожного календарного місяця дії Договору, оплатити всі фактично нараховані протягом попереднього календарного місяця проценти за користування Кредитом. У разі закінчення чи дострокового припинення Договору, Позичальник сплачує всі фактично нараховані проценти не пізніше ніж протягом 5 календарних днів від дати закінчення строку дії Договору чи його дострокового припинення. Відповідно до п.1.9. договору основна сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору або дострокового припинення дії договору. Згідно із п.1.10 договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно, починаючи з першого дня надання суми Кредиту Позичальнику та до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, в наступних розмірах: або 730% (сімсот тридцять відсотків) річних від суми наданого Кредиту, що становить 2% (два відсотка) за кожен день користування Кредитом (Базова процентна\~ставка) або 361,35 % (триста шістдесят одна ціла тридцять п`ять сотих відсотка) річних від суми наданого Кредиту, що становить 0,99% (нуль цілих дев`яносто дев`ять сотих відсотка) за кожен день користування Кредитом (Дисконтна процентна ставка), у разі якщо Позичальником здійснено Обов`язковий платіж за попередній місяць. На період від дати отримання першого Траншу за Договором до останнього дня місяця в якому отриманий перший Транш за Договором нарахування процентів здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 178,85% (сто сімдесят вісім цілих вісімдесят п`ять сотих відсотка) річних від суми наданого Кредиту, що становить 0,49% (нуль цілих сорок дев`ять сотих відсотка) за кожен день користування Кредитом. Відповідно до п.1.12 договору у разі, якщо протягом Пільгового періоду, Позичальник здійснить повне або часткове дострокове повернення основної суми Кредиту, що отримана за Траншами здійсненими в попередні місяці, зобов`язання Позичальника по оплаті процентів за період з першого дня поточного Календарного місяця по дату дострокового повернення Кредиту розраховуються від суми Кредиту, яка залишається у користуванні Позичальника. Згідно із п.1.15 договору проценти за користування Кредитом, в розмірі визначеному п. 1.10. Договору, нараховується на суму Кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні у Позичальника, до моменту повного повернення суми наданого кредиту. Відповідно до п.5.3. договору загальним строком дії Договору є період від моменту його підписання Сторонами та до моменту закінчення погодженого цим Договором строку його дії або до моменту дострокового припинення Договору. За умови відсутності заборгованості щодо повернення Кредиту, процентів, неустойки та інших платежів, передбачених Договором та чинним законодавством України, Договір автоматично припиняє свою дію після закриття рахунку в Банку, для управління яким випущена Платіжна карта. Згідно із п.2.2.2.1 договору, Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми Кредиту та нарахованих процентів, на банківський рахунок Кредитодавця, що вказаний в реквізитах Договору або іншим доступним способом описаним на Сайті кредитодавця. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до\~Реєстру боржників\~до договору\~факторингу №28/1118-01\~від28.11.2018, право вимоги щодо заборгованості [PERSON] за кредитним договором №579532170 від 25.11.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 02.05.2024\~між ТОВ\~«Таліон Плюс»\~та ТОВ\~«СВЕА ФІНАНС»,\~було укладено\~договір факторингу\~№02/0524-01/01.02-11/24,\~відповідно до\~умов якого,\~Клієнт зобов`язується\~відступити (передати)\~Фактору Права\~вимоги,\~зазначені у\~відповідних Реєстрах\~прав вимоги\~до цього\~Договору,\~а Фактор\~набуває права\~вимоги від\~Клієнта та\~сплачує Клієнту\~за відступлення\~Прав вимоги\~Фінансування у\~сумі,\~що дорівнює\~ціні Договору\~у порядку\~та строки\~встановлені цим\~договором. Відповідно до Додатку 1 - Реєстру боржників до договору факторингу №02/0524-01/01.02-11/24 від 02.05.2024, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги складала 24474,03 грн. Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст.627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Звертаючись до\~суду з\~даним позовом,\~позивач стверджує,\~що [PERSON] \~на користь ТОВ\~«СВЕА ФІНАНС»жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснювала, а тому станом на дату складання позовної заяви загальна заборгованість за Договором №579532170 від 24.11.2021 року становить 24474,03 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4999,54 грн. та заборгованість за відсотками 19474,49 грн. Проте, суд вважає вищевказані доводи позивача не доведеними, з огляду на наступне: Згідно вимог чинного законодавства метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до\~частини першої\~статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» моментом\~підписання електронної\~правової угоди\~є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги",\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; \~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позивач в позовній заяві зазначає, що договір кредитної лінії №579532170 від 25.11.2021 був укладений в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора, який використовується як електронний підпис. Натомість позивачем не представлено суду доказів, зокрема довідки про здійснення ідентифікації фізичної особи, а також не надає підтвердження того, що відповідачці був надісланий одноразовий ідентифікатор, який використовується як електронний підпис. Крім того, позивачем надано розрахунок заборгованості, який здійснював ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», в якому номер кредитного договору вказано як: 57953217020211125105300, натомість договір, який укладений між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] є договір кредитної лінії №579532170, у розрахунку заборгованості, здійсненому ТОВ «Таліон плюс» номер кредитного договору вказано: 57953217020211125105300. З таких підстав, суд ставить під сумнів, що первинно укладений кредитний договір, на підставі яких у відповідачки виникли кредитні зобов`язання, та представлені суду розрахунки заборгованості за кредитними договором є пов`язаними та стосуються спірних правовідносин. Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу й на те, що з представлених позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що заборгованість погашена 27.06.2023 зокрема, за тілом кредиту в розмірі 4999,54 грн, проценти 19474,49 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Суд наголошує, що за правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 листопада 2023 року у справі № 462/2056/20 засадничі принципи цивільного судочинства змагальність та диспозитивність покладають на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Згідно з цивільним процесуальним законом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків. Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2040/20). На підставі наведеного та

Outcome: dismissed