Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

У січні 2025 р. позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] син позивача [PERSON] загинув під час бойових дій. Позивач є спадкоємцем сина. 22 березня 2023 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки наявна інформація про накладення арешту на частину квартири [PERSON] на підставі постанови державного виконавця від 08 липня 2009 року у виконавчому провадженні № АН337225. Відкритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] немає, а тому наявність заборони станом на 2025 рік є неактуальною та позбавляє позивача права на реалізацію права на спадщину після смерті сина. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягали та просила їх задовольнити. Біляївський ВДВС повідомлений належним чином про дату та час судового засідання із будь-якими заявами до суду не звертались та участь представника в судовому засіданні не забезпечили. Теплодарська державна нотаріальна контора в особі державного нотаріусу звернулась до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 07 вересня 1993 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Станом на 2025 рік єдиним власником квартири є [PERSON] .. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] загинув [INFO] в с. Водяне Донецької області. 22 березня 2023 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо [PERSON] вбачається запис про арешт нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження, яке належить [PERSON] .. Запис про арешт майна зроблено на підставі постанови про арешт майна АН № 337225 від 08 липня 2009 року ВДВС Теплодарського МУЮ Одеської області. Об`єктом обтяження зазначено квартира, частка квартири, адреса: [ADDRESS] . З листа Біляївського відділу ДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) від 19 лютого 2025 року вбачається, що згідно даних пошуку в автоматизованій системі виконавчого провадження виконавчий лист про стягнення боргу з [PERSON] станом на 25.05.2020 р. на виконанні не перебуває (а.с.9). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст. 5 Кодексу, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що наявністю в Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про обтяження майна, порушуються право власності позивача, а тому його право підлягає судовому захисту у спосіб, визначений законом, а саме: ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» - шляхом зняття арешту з майна.. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". 5. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно відповідей відповідача, станом на лютий 2025 року відпали підстави накладення арешту на майно [PERSON] , оскільки відсутні відкриті виконавчі провадження, а виконавче провадження на підставі якого накладено арешт знищено, оскільки термін зберігання завершених проваджень становить три роки. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину, тобто набути право власності в порядку спадкування. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно чч.1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 8 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.. Пункт 5 ч. 2 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Таким чином, існування заборони на нерухоме майно та відповідного запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна протягом 15 років, за відсутності виконавчого провадження, обмежує права позивача як спадкоємця та позбавляє можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належним йому майном, що є неприпустимим. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги [PERSON] щодо зняття арешту та заборони на відчуження нерухомого майна, яке належить [PERSON] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved