Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

28 листопада 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява АТ "ПУМБ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 13 червня 2019 року шляхом підписання [PERSON] заяви про приєднання до договору комплексного обслуговування було укладено кредитний договір № 2001328801301, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 27600,00 грн. Окрім того, 21 січня 2020 року шляхом підписання [PERSON] заяви про приєднання до договору комплексного обслуговування було укладено кредитний договір № 1001530263602, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 110000,00 грн. Окрім того, 21 квітня 2021 року шляхом підписання [PERSON] заяви про приєднання до договору комплексного обслуговування було укладено кредитний договір № 1001861332901, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 51000,00 грн У зв`язку із неналежним виконанням умов договорів, у [PERSON] утворилася заборгованість, яка за кредитним договором № 2001328801301 складає 41059, 30 грн, з яких: 25643, 08 грн - заборгованість за кредитом, 15 416, 22 грн - заборгованість за процентами; заборгованість за кредитним договором № 1001530263602 у розмірі 63 056, 83 грн, з яких: 36737,09 грн - заборгованість за кредитом, 4,47 грн - заборгованість за процентами, 26 315, 27 грн - заборгованість за комісією; заборгованість за кредитним договором № 1001861332901 у розмірі 71088,09 грн, з яких: 49500, 42 грн - заборгованість за кредитом, 3,28 грн - заборгованість за процентами, 21584, 39 грн - заборгованість за комісією Загальну суму заборгованості за договорами у розмірі 175 204, 22 грн, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 листопада 2024 року цивільну справу № 753/23416/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 04 грудня 2024 року Згідно інформації, яка міститься у Єдиному державному демографічному реєстрі, відповідач значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 08 січня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначив, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач не заперечує одержання в кредит грошових коштів, але вважає, що стягненню підлягає менша сума, ніж заявлена у позові. Відповідач із 10 березня 2022 року перебуває на військовій службі, брав участь у захисті м. Києва, а також безпосередню участь у бойових діях на території Донецької області, таким чином на нього поширюються норми, передбачені ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідач зазначає, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за своєю правовою природою може бути прирівняна до відсотків, оскільки: сплачується щомісячними платежами протягом усього строку кредитування (заява № 1001861332901 від 21 квітня 2021 року на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; паспорт споживчого кредиту від 21 квітня 2021 року; заява № 1001530263602 від 21 січня 2020 року на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; паспорт споживчого кредиту від 21 січня 2020 року); визначається у відсотках до суми кредиту (що чітко вбачається із паспорту споживчого кредиту від 21 квітня 2021 року; паспорту споживчого кредиту від 21 січня 2020 року). Крім того, за свою правовою природою кредитний договір передбачає сплату відсотків (ст. 1054 ЦК), відсотки є одним із джерелом отримання банком прибутку - комісія, відповідно, має те саме призначення. У зв`язку із цим на підставі ст. 8 ЦК України, ч. 9 ст. 10 ЦПК України за аналогією закону має до правовідносин щодо сплати та стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості мають бути застосовані положення законодавства, що регулюють правовідносини зі сплати/стягнення відсотків. У зв`язку із чим відповідач заперечує проти усіх нарахувань та комісій, здійснених після 24 лютого 2022 року, а саме: - комісії у сумі 3 289 грн. за заявою на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування № 1001530263602 від 21 січня 2020 року (розрахунок заборгованості за кредитним договором за № 1001530263602 від 21 січня 2020 року станом на 06 жовтня 2024 року); комісії у сумі 2039, 72 грн. за заявою на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування № 1001861332901 від 21 квітня 2021 року (розрахунок заборгованості за кредитним договором за № 1001861332901 від 21 квітня 2021 року станом на 06 жовтня 2024 року); відсотків у сумі 7131, 26 грн. за заявою на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування № 2001328801301 від 13 червня 2019 року (розрахунок заборгованості за кредитним договором за № 2001328801301 від 13 червня 2019 року станом на 06 жовтня 2024 року). У розрахунку заборгованості за кредитним договором за № 2001328801301 від 13 червня 2019 року станом на 06 жовтня 2024 року зазначено частково суми використання кредитних коштів, які визнаються відповідачем як фактично отримані: загалом 10 835, 50 грн. за період із 21 червня 2019 року по 30 жовтня 2019 року. При цьому залишок заборгованості, що утворився станом на 30 вересня 2019 року в розмірі 9425,20 грн був остаточно погашений 31 січня 2020 року, у зв`язку із чим за цією датою залишок заборгованості за тілом кредиту зазначено «0». Аналогічним чином із 30 січня 2020 року залишок «0» вказано за заборгованістю щодо сплати відсотків. Отже, станом на 31 січня 2020 року вказаний кредит був повністю погашений. Відповідач категорично наполягає, що для вирішення спору необхідно використовувати виключно ті документи, які містять підпис відповідача: заява на приєднання до ДКБО від 13 червня 2019 року, інші документи, що не містять підпису відповідача, не можуть застосовуватися до регулювання спірних правовідносин. Окрім того, відповідач зазначив, що 14 січня 2022 року приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. було вчинено виконавчий напис в інтересах АТ «Перший український міжнародний банк» щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитом. В подальшому 23 лютого 2022 року АТ «ПУМБ» звернулося із заявою про примусове виконання на підставі цього виконавчого напису (копію виконавчого напису та постанови про відкриття виконавчого провадження додано до відзиву). Таким чином, нарахування комісії після 14 січня 2022 року є безпідставним, а саме на суму: 6108,54 грн. Таким чином, із заявлених позивачем вимог не підлягають задоволенню: 1) за кредитними правовідносинами, на підставі заяви від 13 червня 2019 року, у позові слід відмовити у повному обсязі (при цьому у разі, якби були наявні підстави для стягнення заборгованості, її необхідно було би зменшити на суму 7131, 26 грн, проте все ж відповідач наголошує, що відсутні підстави для стягнення будь-яких сум за цим кредитом взагалі; 2) за кредитом, наданим на підставі заяви № 1001530263602 від 21 січня 2020 року, суму заборгованості за комісією слід зменшити на 3 289 грн; 3) за кредитом, наданим на підставі заяви № 1001861332901 від 21 квітня 2021 року, суму заборгованості зменшити на 6108,54 грн. Окрім того, представник відповідача подала до суду клопотання, у якому просила суд зупинити провадження у справі на підставі положень пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, у зв`язку із перебуванням відповідача на військовій службі у лавах ЗСУ, на підтвердження чого подала до суду: копію військового квитка [PERSON] ; копію посвідчення учасника бойових дій; копію витягу з наказу командира військової частини, з якого вбачається, що з 10 березня 2022 року старший сержант [PERSON] прийняв посаду та приступив до виконання службових обов`язків;копію службової характеристики виданої командиром військової частини 27 грудня 2024 року. Оскільки суддя у період з 8 по 10 січня 2025 року включно перебувала у відгулі за раніше відпрацьовані вихідні дні, фактично заяву про зупинення провадження у справі та відзив судді було передано 13 січня 2025 року. Ухвалою суду від 20 січня 2025 року представнику відповідача було відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Всупереч положенням статті 179 ЦПК України, позивач не скористався своїм правом та не подав відповіді на відзив. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Щодо договору № 2001328801301 від 13 червня 2019 року, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 13 червня 2019 року між АТ "ПУМБ" та відповідачем [PERSON] шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено кредитний договір № 2001328801301. За умовами договору банк надав позичальнику кредит у сумі 12800,00 грн під 47,88 % річних. Окрім того, 13 червня 2019 року [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені істотні умови кредитування, зокрема, процентна ставка - 47,88 % річних. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що підписанням даної заяви [PERSON] беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування (надалі за текстом ДКБО) фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладення договору страхування на зазначених умовах. Пунктом 2.2.5 Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12 червня 2019 року), затвердженої рішенням Правління ПАТ «ПУМБ» протокол № 760 від 11 червня 2019 року, передбачено, що підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати банку сплачені ним кошти. Згідно п. 5.1.7. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження тих обставин, що на момент укладення кредитного договору відповідач звертався до банку із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодившись зі всіма умовами такого договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимогами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами першою, другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк, взяті на себе зобов`язання, виконав у повному обсязі, та перерахував відповідачу кредитні кошти у розмірі 12800,00 грн. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору, кредитний ліміт позичальника неодноразово збільшувався та станом на 13 листопада 2020 року становив 27600,00 грн. У зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язань за договором, позивач направив на адресу позичальника письмову вимогу (повідомлення) від 07 жовтня 2024 року № КНО-44.2.2/561, про негайне погашення заборгованості, зокрема, і по кредитному договору № 2001328801301 в загальному розмірі 41 059, 30 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи вимогою, та реєстром згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. Розмір заборгованості відповідача, позивач підтверджує розрахунком заборгованості за кредитним договором, яка складає 41 059,30 грн з яких: 25 643, 08 грн - заборгованість за кредитом, 15 416, 22 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги статті 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд дійшов висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, натомість відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Отже, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу за тілом кредиту у розмірі 25 643, 08 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом у розмірі 15 416, 22 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів Відповідно до статті 3 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей; членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони України. Відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено копію військового квитка серії [NUMBER] , з якої вбачається, що [PERSON] призваний у Збройні Сили України 10 березня 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022; копію витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 10 березня 2022 року згідно якого [PERSON] вважати таким, що з 10 березня 2022 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою; копію посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] ; копію службової характеристики [PERSON] від 27 грудня 2024 року, підписану командиром військової частини [NUMBER] , з якої, зокрема, вбачається, що [PERSON] у березні 2022 року добровільно вступив до лав Збройних Сил України, брав участь у бойових діях проти військової агресії російської федерації. Відповідно до пункту 15 статті 14 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час. За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізацією, згідно з положеннями наведеної статті, є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу. У частині четвертій статті 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що зміст мобілізації становить переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду. Отже, з огляду на встановлені обставини, зважаючи на те, що [PERSON] призваний у Збройні Сили України з 10 березня 2022 року банк не повинен нараховувати йому відсотки за користування кредитом, оскільки на нього поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21. Отже з огляду на поширення на відповідача пільг, встановлених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», стягненню із відповідача не підлягаю відсотки за користування кредитом нараховані з 10 березня 2022 року, стягненню підлягає лише та сума відсотків, що була нарахована до 10 березня 2022 року, а саме - 9 260,46 грн. Таким чином стягненню із відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором № 2001328801301 від 13 червня 2019 року у загальному розмірі 34903, 54 грн, з яких: 25 643,08 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9260,46 грн - заборгованість за відсотками. Щодо договору № 1001530263602 від 21 січня 2020 року, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 21 січня 2020 року між АТ "ПУМБ" та відповідачем [PERSON] шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено кредитний договір № 1001530263602. За умовами договору банк надав позичальнику кредит у сумі 110 000,00 грн під 0,01 % річних, із комісією за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%, зі строком кредитування 24 місяці. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що підписанням даної заяви [PERSON] беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування (надалі за текстом ДКБО) фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладення договору страхування на зазначених умовах. Також заява, яку підписав відповідач, містить розділ «Графік платежів», відповідно до якого встановлена схема повернення кредиту ануїтетне (рівними платежами) у період з 21 січня 2020 року по 21 січня 2022 року, а також, визначена сума щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 3289,00 грн. В кінці графіку визначена реальна процентна ставка у розмірі 76,94 % річних, усього за 24 місяці комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 78936,00 грн, а абсолютне значення подорожчання - 78 947,34 грн. Пунктом 2.2.5 Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачено, що підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати банку сплачені ним кошти. Згідно п. 5.1.7. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження тих обставин, що на момент укладення кредитного договору відповідач звертався до банку із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодившись зі всіма умовами такого договору. Банк, взяті на себе зобов`язання, виконав у повному обсязі, та перерахував відповідачу кредитні кошти у розмірі 110 000,00 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції. У зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язань за договором, позивач направив на адресу позичальника письмову вимогу (повідомлення) від 07 жовтня 2024 року № КНО-44.2.2/561, про негайне погашення заборгованості, зокрема, і по кредитному договору № 1001530263602 від 21 січня 2020 року в загальному розмірі 63 056, 83 грн у строк протягом 30 днів з дня отримання повідомлення, що підтверджується наявною в матеріалах справи вимогою, та реєстром згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. Розмір заборгованості відповідача, позивач підтверджує розрахунком заборгованості за кредитним договором, яка складає 63 056, 83 грн. з яких: 36 737,09 грн - заборгованість за кредитом, 4,47 грн - заборгованість за відсотками, 26 315, 27 грн - заборгованість за комісією. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Статті 527, 530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до статті 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені статей 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Таким чином, з урахуванням умов укладеного відповідачем із банком кредитного договору, з огляду на приписи статті 1048 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 36 737, 09 грн Щодо стягнення заборгованості відсотків за користування кредитом у розмірі 4,47 грн, суд зазначає, що з урахуванням зазначених раніше норм ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», поданих відповідачем документів на підтвердження перебування у складі Збройних Сил України з 10 березня 2022 року, вимога банку у цій частині підлягає частковому задоволенню у розмірі 2,68 грн (нараховані до 10 березня 2022 року). Щодо вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за комісією становить 26315,27 грн. Відповідно до умов договору, [PERSON] просив надати йому саме споживчий кредит на умовах, вказаних у договорі. Згідно частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Тобто, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержания процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Вирішуючи даний спір, суд звертає увагу, що зі змісту договору від 21 січня 2020 року відповідач погодив розмір комісії за надання кредиту - 2,99% , що складає 3289,00 грн щомісячно, у самому ж договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. Так, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. З урахуванням положень частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», суд дійшов висновку, що умови кредитного договору від 21 січня 2020 року про встановлення комісії є нікчемними, а тому вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості з комісії 26 315, 27 грн, є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 1001530263602 від 21 січня 2020 року підлягають частковому задоволенню, а саме - стягненню із відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 36 737,09 грн та заборгованості по процентам 2,68 грн, що загалом складає 36739,77 грн. Щодо договору № 1001861332901 від 21 квітня 2021 року, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 21 квітня 2021 року між АТ "ПУМБ" та відповідачем [PERSON] шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено кредитний договір № 1001861332901. За умовами договору банк надав позичальнику кредит у сумі 51 000,00 грн під 0,01 % річних, із комісією за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%, зі строком кредитування 24 місяці. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що підписанням даної заяви [PERSON] беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування (надалі за текстом ДКБО) фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладення договору страхування на зазначених умовах. Також заява, яку підписав відповідач, містить розділ «Графік платежів», відповідно до якого встановлена схема повернення кредиту ануїтетне (рівними платежами) у період з 21 квітня 2021 року по 21 квітня 2023 року, а також, визначена сума щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2034, 90 грн. В кінці графіку визначена реальна процентна ставка у розмірі 106,9 % річних, усього за 24 місяці комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 46 537, 60 грн, а абсолютне загальні витрати за кредитом - 48842,77 грн. Пунктом 2.2.5 Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачено, що підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати банку сплачені ним кошти. Згідно п. 5.1.7. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження тих обставин, що на момент укладення кредитного договору відповідач звертався до банку із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодившись зі всіма умовами такого договору. Банк, взяті на себе зобов`язання, виконав у повному обсязі, та перерахував відповідачу кредитні кошти у розмірі 51 000,00 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції. У зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язань за договором, позивач направив на адресу позичальника письмову вимогу (повідомлення) від 07 жовтня 2024 року № КНО-44.2.2/561, про негайне погашення заборгованості, зокрема, і по кредитному договору № 1001530263602 від 21 квітня 2021 року в загальному розмірі 71088, 09 грн у строк протягом 30 днів з дня отримання повідомлення, що підтверджується наявною в матеріалах справи вимогою, та реєстром згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. Розмір заборгованості відповідача, позивач підтверджує розрахунком заборгованості за кредитним договором, яка складає 71 088,09 грн з яких: 49500,42 грн - заборгованість за кредитом, 3,28 грн - заборгованість за відсотками, 21 584, 39 грн - заборгованість за комісією. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Статті 527, 530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до статті 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені статей 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Таким чином, з урахуванням умов укладеного відповідачем із банком кредитного договору, з огляду на приписи статті 1048 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 49500,42 грн Щодо стягнення заборгованості відсотків за користування кредитом у розмірі 3,28 грн, суд зазначає, що з урахуванням зазначених раніше норм ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», поданих відповідачем документів на підтвердження перебування у складі Збройних Сил України з 10 березня 2022 року, вимога банку у цій частині не підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за комісією становить 21 584, 39 грн. Поряд з цим, з урахуванням зазначених вище норм ЗУ "Про споживче кредитування", з огляду на зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, зокрема в частині щодо сплати комісії, суд дійшов висновку, що умови кредитного договору від 21 квітня 2021 року про встановлення комісії є нікчемними, а тому вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості з комісії 21 584, 39 грн, є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 1001861332901 від 21 квітня 2021 року підлягають частковому задоволенню, а саме - стягненню із відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 49500,42 грн. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, враховуючи встановлені судом під час розгляду справи обставини, з огляду на викладені та застосовані судом норми чинного законодавства України, правові висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону та підтверджені відповідними належними та достатніми доказами, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині: стягнення із відповідача заборгованості за договором № 2001328801301 від 13 червня 2019 року у загальному розмірі 34903, 54 грн, з яких: 25 643,08 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9260,46 грн - заборгованість за відсотками; стягнення заборгованості за договором № 1001530263602 від 21 січня 2020 року у розмірі 36739,77 грн, з яких: 36 737,09 грн - заборгованість за тілом кредиту та 2,68 грн - заборгованість за процентами; та стягнення заборгованості за договором № 1001861332901 від 21 квітня 2021 року у розмірі 49500,42 грн, що загалом складає 121 143,73 грн. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення від 9 березня 2023 року, долученого до відзиву, а отже він звільнений від сплати судового збору. Позивачем при зверненні із позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422, 40 грн, враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, позивачу підлягає компенсації судовий збір у розмірі 1674,95 грн (пропорційно до суми задоволених позовних вимог).

Outcome: partial