Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 08 квітня 1996 року. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей, які на даний час повнолітні. Позивач вважає, що подальше продовження шлюбних відносин із відповідачкою неможливе, через різні погляди на сімейне життя, на сімейні цінності, невідповідність характерів. Вказує, що в 2006 році він виїхав з України на постійне місце проживання в Республіку Ірландія і з того часу вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не цікавляться один одним. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Наміру зберегти сім`ю з відповідачкою у нього немає, вони втратили почуття любові один до одного. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечить його інтересам. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача адвоката Гураша М.В. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує повністю, з підстав зазначених в позовній заяві. Просив шлюб між позивачем та відповідачем розірвати, строк на примирення не надавати, оскільки примирення неможливе, шлюб носить виключно формальний характер. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3\~ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача та його представника. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялась судом про дату час та місце розгляду справи належним чином. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду 26.02.2025 подала заяву про розгляд справи без її участі. У вказаній заяві відповідач зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, розгляд справи просить здійснити без її участі. Враховуючи, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 квітня 1996 року, актовий запис № 31. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які на даний час повнолітні. Причиною вимог про розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя, на сімейні цінності, невідповідність характерів та неможливість продовжувати шлюбне життя у зв`язку з чим фактично шлюбні відносини між ними припинені. У 2006 році відповідач виїхав з України на постійне місце проживання в Республіку Ірландія і з того часу вони не проживають разом. Примирення і подальше спільне проживання неможливе і суперечить інтересам позивача, шлюб носить формальний характер. Згідно із\~Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3\~статті 105 СК України\~визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За частиною 2\~статті 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що шлюб між ними носить формальний характер, подружні відносини припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити його інтересам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved