Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) через представника звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути на свою користь суму завданої майнової шкоди в порядку регресу та судовий збір. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, 23.04.2023 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Kangoo» д.н.з. [NUMBER] під управлінням водія [PERSON] та автомобіля «Chewrolet Evanda» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . За наслідками зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ, на підставі заяви потерпілої особи від 26.04.2023 року, сплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 5 852, 97 грн. За дорученням МТСБУ по справі №92465 суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] 24.05.2023 року складено звіт №2789 відповідно до якого вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу автомобіля «Chewrolet Evanda» д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого 23.04.2023 року за наслідками дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 5 852, 97 грн. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача 5 852, 97 гривень понесених витрат та судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 12.12.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. У судовому засідання 24.03.2025 року сторони у справі відсутні. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, судові повістки про виклики у судові засідання не отримав, їх повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, ухвалити заочне рішення у порядку , передбаченому правилами ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року № 752/9121/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.9). Як вбачається з вказаної постанови, [PERSON] 23 квітня 2023 року об 11 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом - автомобілем «Renault Kangoo» д.н.з. [NUMBER] , поблизу будинку №32 по вулиці Козацькій в місті Києві, порушив вимоги пункту 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме - рухаючись заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Chewrolet Evanda» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів та завдало матеріальних збитків. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.07.2016 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.04.2023 року, був пошкоджений автомобіль «Chewrolet Evanda» д.н.з. [NUMBER] , належний на праві власності [PERSON] .. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Chewrolet Evanda» д.н.з. [NUMBER] на дату дорожньо-транспортної пригоди забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-209804883. (а.с. 8). Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП водій автомобіля «Renault Kangoo» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 7). Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження пошкодження автомобіля «Chewrolet Evanda» д.н.з. [NUMBER] позивачем були надані протокол технічного огляду транспортного засобу від 17.05.2023 року, підписаний оцінювачем [PERSON] (а.с. 26), розрахунки ремонтної калькуляції від 22.05.2023 (а.с. 24-25), звіт № 2789 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 24.05.2023 року (а.с. 17-23). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо - транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. До Моторного (транспортного) страхового бюро України від потерпілого [PERSON] , водія автомобіля «Chewrolet Evanda» д.н.з. [NUMBER] , надійшло повідомлення від 23.04.2023 року про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 11) та його ж заява від 26.04.2023 року про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 23.04.2023 (а.с. 12). Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з положеннями частини 3 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення незалежної оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів. МТСБУ, з метою встановлення розміру заподіяння шкоди автомобілю «Chewrolet Evanda» д.н.з. [NUMBER] та виплати страхового відшкодування доручило ФОП [PERSON] виконання робіт по справі №92456 щодо проведення огляду ТЗ із фотографічною фіксацією, складання протоколу огляду, визначення вартості відноілючального ремонту ТЗ із зазначенням включення або не включення в розрахункову суму податку на додану вартість, коефіцієнту фізичного зносу складників, вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників(а.с.16). За даними звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 24.05.2023 року ФОЛП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу автомобіля «Chewrolet Evanda» д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого 23.04.2023 року за наслідками дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням ПДВ, але без врахування ВТВ становить 5 852,97 гривень (а.с.17-23). Відповідно до Наказу МТСБУ №3/12407 від 14.07.2023 року [PERSON] , водію автомобіля «Chewrolet Evanda» д.н.з. [NUMBER] , була виплачена сума відшкодування - 5 852, 97 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 973535 від 19.07.2023 року (а.с. 33,34). Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п.22.1 ст 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.29 вказаного Закону, передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому законодавством. Судом встановлено, що у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст.41 цього Закону, позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 5 852, 97 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ має право залучити аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, зазначених у статті 41 цього Закону. Разом з тим, необхідність застосування до відповідача виключень, передбачених п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», матеріалами справи не підтверджується. Статтею 1166 ЦК України передбачає обов`язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування майнової шкоди та виплату компенсації в добровільному порядку (а.с. 34). Оскільки відповідач не відшкодував шкоду, тому згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. З огляду на наведене позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає задоволенню. На виконання правил ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем на встановлення розміру збитку, що складає 1 580, 00 гривень та сплаті судового збору у розмірі 3 028, 00 гривень при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved