Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

У листопаді 2024 року Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» (позивач, ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (відповідач, [PERSON] ) про стягнення боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 34\~491,24 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Шолох Л.М. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.11.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Від представника відповідача Татарінова В.П. 20.02.2025 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує в її задоволенні та вважає, що вона не підлягає задоволенню оскільки нежитлові приміщення, співвласником якого є відповідач [PERSON] , не підключені до централізованого опалення. Також зазначає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на те, що позивачем не надано доказів, які підтверджують споживання теплової енергії з посиланням на щомісячні показання засобу вимірювальної техніки вузла комерційного обліку по будинку по [ADDRESS] , розрахунок заборгованості за спожиту теплову енергію ґрунтуються на припущеннях позивача. Представником позивача до суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній вража позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. \~ \~ \~ \~ Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП [PERSON] припинив підприємницьку діяльність 17.07.2014 року. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.07.2023 року №338420389 щодо об`єкта нерухомого майна право власності на нерухоме майно (магазин промислових товарів літ. А-5 (част. 1 чов., цок. Поверху та підвалу) за адресою [ADDRESS] належить по частки [PERSON] та [PERSON] з 07.04.2015 року. Відповідно до Акту про допуск в експлуатацію та опломбування вузла комерційного обліку від 07.11.2020 року працівниками позивача опломбовано встановлений за адресою: [ADDRESS] вузол комерційного обліку теплової енергії (обліку споживання теплової енергії) тепловий лічильник Multical 602, який згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №1272/Т, виданого Державним підприємством «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», відповідає вимогам експлуатаційної документації. Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради були видані рішення «Про початок опалювального періоду 2022-2023 рр. у житловому фонді та на інших об`єктах м. Миколаєва» №626 від 09.11.2022 та «Про початок опалювального періоду 2023-2024 pp. y житловому фонді та на інших об`єктах м. Миколаєва» №1189 від 08.11.2023. Відповідно до п. 2 резолютивної частини даних рішень, теплопостачальним підприємствам міста, до складу яких входить позивач, починаючи з 09.11.2022 року та відповідно з 14.11.2023 року наказано здійснити пуск котелень для подачі тепла до споживачів м. Миколаєва всіх форм власності. Підключення систем теплопостачання було наказано проводити на підставі нарядів, що видаються виконавцями послуг. Позивач здійснював теплопостачання до будинку за адресою: [ADDRESS] в період 2022-2024 років, що підтверджується копіями нарядів на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону, що також підтверджується наявними в матеріалах справи актами надання послуг. Відповідно до відомостей споживання теплової енергії від 28.11.2022 року, 26.12.2022 року, 27.01.2023 року, 24.02.2023 року, 28.03.2023 року, 30.11.2023 року, 26.12.2023 року, 29.01.2024 року, 26.02.2024 року та 28.03.2024 року, які наявні в матеріалах справи, будинком за адресою: [ADDRESS] здійснювалося споживання теплової енергії в опалювальний період з листопада 2022 року по березень 2024 року включно. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №176 від 24.03.2023 року «Про закінчення опалювального періоду 2022-2023» закінчено опалювальний період з 24.03.2023 року ( п.2 рішення). Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №513 від 27.03.2024 року «Про закінчення опалювального періоду 2023-2024» закінчено опалювальний період з 28.03.2024 року ( п.1 рішення). Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає таке. Відповідно до Закону України\~«Про теплопостачання» позивач є теплопостачальною організацією, суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Згідно з частинами першою та другою\~статті 10 ЦПК України\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пункту 5\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі пунктом 1 частини першої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Відповідно до частини другої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Отже, пунктом 5 частини другої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448 цс 19) та постановах Верховного Суду: від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107 св 18), від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204 св 18), від 04 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21 (провадження № 61-2572 св 22), від 07 листопада 2023 року у справі № 643/17352/20 (провадження № 61-9449 св 22), від 22 грудня 2023 року у справі № 607/2611/22 (провадження № 61-9399 св 23). З матеріалів справи слідує, що відповідач має заборгованість за теплопостачання за період з листопада 2022 року по квітень 2024 року у сумі 34\~491,24 грн. Відповідно до частини першої\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою\~статті 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що нежитлові приміщення, співвласником якого є відповідач [PERSON] , не підключені до централізованого опалення. Також відхиляє посилання представника відповідача на те, що позивачем не надано доказів, які підтверджують споживання теплової енергії. З матеріалів справи слідує, що позивачем на виконання рішень виконавчого комітету Миколаївської міської ради «Про початок опалювального періоду 2022-2023 рр. у житловому фонді та на інших об`єктах м. Миколаєва» №626 від 09.11.2022 та «Про початок опалювального періоду 2023-2024 pp. y житловому фонді та на інших об`єктах м. Миколаєва» №1189 від 08.11.2023 року, починаючи з 09.11.2022 року та відповідно з 14.11.2023 року було підключено систему теплопостачання та здійснювалося теплопостачання до будинку за адресою: [ADDRESS] в опалювальний період з листопада 2022 року по квітень 2024 року. Також у матеріалах справи наявні докази споживання теплової енергії будинком за адресою: [ADDRESS] в опалювальний період з листопада 2022 року по квітень 2024 року. Відповідно до частини першої статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У частині третій\~статті 12\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази\~ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову. Доводи відповідача про відсутність підстав для задоволення позовних вимог не підтверджуються належними та допустими доказами, тому судом до уваги не приймаєються. За такого, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі у сумі 34 491 грн 24 коп. \~ \~ \~ \~ Також з відповідача слід стягнути судовий збір за подачу позову до суду у розмірі 3 028 грн 00 коп.

Outcome: approved