Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 27 серпня 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЕКТ ЦЕНТР" звернувся до Богуславського районного суду Київської області з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЕКТ ЦЕНТР" (код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження юридичної особи: 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306, реквізити [NUMBER] у АТ "ТАСкомбанк") суму заборгованості за Договором позики № 75331539 від 18.08.2021 у розмірі 34 009 (тридцять чотири тисячі дев`ять) гривень 04 копійки, а також\~ судові витрати по справі: витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн.\~ та\~ витрати на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 серпня 2021 року [PERSON] уклав з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Договір позики №75331539 та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, порушив свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. від 10 вересня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі та ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 46). Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року по справі витребувано від Акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" (Код ЄДРПОУ 14305909, вул. Генерала Алмазова, 4-А, м.Київ, 01011) докази, а саме: інформацію, чи видавалась [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) кредитна картка № [NUMBER] ; докази зарахування на картку № [NUMBER] кредитних коштів у сумі 10 500,00 грн., які 18.08.2021 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки по [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за номером картки № [NUMBER] за період із 18.08.2021 по 30.08.2021р.; ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № [NUMBER] , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки (а.с. 62-63). 24 грудня\~ 2024 року на виконання ухвали суду від 12.12.2024, до суду від Акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" надійшли витребувані документи (а.с. 67-69). В судове засідання 18.03.2025 представник позивача не з`явився, проте в позовній заяві просить суд розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання 19.03.2025 не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України судову повістку відповідачу було надіслано за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Згідно відповіді № 772043 від 05.09.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 45). Із довідки працівника поштового зв`язку вбачається, що адресована відповідачу повістка про виклик до суду повернута, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою. Тобто відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового засідання згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки та у встановлений судом строк не надіслав відзив на позовну заяву. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Беручи до уваги те, що явка до суду є правом, а не обов`язком сторони у справі, суд враховуючи положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18 серпня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики №75331539 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Сума позики 10 500,00 грн., строк позики 30 днів, процентна ставка (базова) 1,99% день, дата повернення позики 22.10.2021 року. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70%, пеня 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2 300%, орієнтовна загальна вартість позики 13 634,25 грн. (а.с.6). Відповідно до договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщенні на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) застосування автопролонгації йому зрозумілі. Відповідно до положень договору, цей договір укладено дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Згідно листа Акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" за № 81-15-9/12466-БТ від 19.12.2024 року, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] , 18 серпня 2021 року було здійснено успішний переказ грошових коштів згідно договору позики №75331539 від 18.08.2021, на картку № [NUMBER] кредитних коштів у сумі 10 500,00 гривень (а.с. 68). 22 лютого 2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №22/02/2022, відповідно умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики №75331539 від 18.08.2021 року, що укладений між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] (Додаток 8). Згідно реєстру боржників до договору факторингу №22/02/2022\~ від 22.02.2022, станом на час передачі права вимоги у [PERSON] рахується заборгованість за договором позики у розмірі 34 007,32 грн., яка складається з: 10 500, 00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 23507,32 грн. - заборгованість за відсотками\~ (а.с.27). 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та позивачем укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт капітал» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за договором позики\~ №75331539. Відповідно до реєстру боржників до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 34 009,04 грн., в тому числі 10 500,00 грн. - тіло кредиту, 23 507,32 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 1,72 грн. нараховані 3% річних. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, віповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.01.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики №75331539 в сумі 34 009,04 грн., в тому числі 10 500,00 грн. - тіло кредиту, 23 507,32 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 1,72 грн. нараховані 3% річних. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 61 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 34 009,04 грн., з яких: 10 500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 23 507, 32 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 0,00 грн. заборгованість за пенею; 1,72 грн. 3% річних. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 9 000, 00 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, заявкою на надання юридичної допомоги №92 від 30.07.2024 року; витяг з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024 року (а.с.38-39, 41,42). Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 4 000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3 028 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved