Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про поділ земельних ділянок товарного сільського господарського призначення в натурі на місцевості. В обґрунтування, якої зазначено, що [INFO] померла її матір [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина на її майно. ЇЇ матір мала на праві приватної власності домоволодіння по [ADDRESS] та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського призначення: кадастровий номер 7120381500:02:001:0271 площею 2,1272 га розташовану \~ \~ \~ \~ у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області та кадастровий номер 7120381500:02:001:0272 площею 2,1270 га розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області. За життя, її матір 22.05.2014 року відповідно склала на її користь заповіт, який ніким не змінений та не скасований. За даним одностороннім правочином її матір [PERSON] , на випадок своєї смерті заповіла їй домоволодіння по [ADDRESS] . 10.05.2019 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане нотаріусом Городищенської державної нотаріальної контори Бідною М.О. та успадкувала після померлої [INFO] своєї матері [PERSON] домоволодіння по [ADDRESS] . На інше майно (земельні ділянки), яке належало спадкодавиці [PERSON] та не охоплене заповітом, відповідно до чинного законодавства, відкрилася спадщина за законом. Потенційними спадкоємцями на спадкове майно, яке не охоплене заповітом, являлися: вона, її рідний брат [PERSON] та рідна сестра [PERSON] . Їх брат забрав правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки та до цього часу одноособово користується ними та отримує прибуток. ЇЇ сестра [PERSON] [INFO] померла. Після смерті сестри, єдиним спадкоємцем за законом на її майно, являється її син [PERSON] , [INFO] , який тривалий період перебуває за кордоном, спадковим майном не користується та належним чином спадкові права на земельні ділянки не оформив. ЇЇ брат [PERSON] також спадкові права на земельні ділянки не узаконив. Відповідач [PERSON] , після відкриття спадщини самостійно обробляє обидві земельні ділянки та отримує дохід. Таку свою поведінку він мотивує тим, що він має сільськогосподарську техніку та займається фермерством. При цьому зазначив, що яка їй різниця, хто дасть декілька мішків пшениці, - він, чи інший орендар. З кожним роком, їх стосунки щодо використання спільного майна, погіршувалися. 21.03.2024 року, вона отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, видані нотаріусом Городищенської державної нотаріальної контори Бідною М.О. та успадкувала після померлої [INFO] своєї матері [PERSON] на 1/3 частку земельної ділянки товарного сільськогосподарського призначення кадастровий номер 7120381500:02:001:0271 площею 2,1272 га розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області га на 1/3 частку земельної ділянки кадастровий номер 7120381500:02:001:0272 площею 2,1270 га розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області. Отже, на зазначене вище нерухоме майно (земельні ділянки кадастровий номер 7120381500:02:001:0271 площею 2,1272 га розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області та кадастровий номер7120381500:02:001:0272 площею 2,1270 га розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області), розповсюджується режим спільної часткової власності. Після узаконення спадкового майна, вона звернулася до сертифікованого інженера-землевпорядника для отримання відповідної технічної документації та варіантів розподілу спадкових земельних ділянок, на що в усному порядку отримала відмову з підстав відсутності письмової згоди на розподіл інших співвласників та рекомендацію на виділ своїх часток земельних ділянок в натурі на місцевості в судовому порядку. Їх неприязні стосунки із братом безпосередньо впливають на прийняття рішень щодо користування майном, яке перебуває у їх спільній частковій власності. ЇЇ племінник перебуває за кордоном, який потенційно є третім співвласником зазначених вище земельних ділянок, також ніяких дій не вчиняє щодо узаконення спадкового майна та вирішувати його долю, як власник. Тобто вони разом не можуть досягти згоди щодо користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в їх спільній частковій власності, що безпосередньо їй перешкоджає, як співвласнику, вільно володіти та розпоряджатися своїм майном. Враховуючи викладене\~вище просила\~судвиділити їй, в особисту приватну власність в окремий об`єкт нерухомого майна із земельної ділянки кадастровий № 7120381500:02:001:0271 площею 2,1272 га розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 1/3 частину в натурі на місцевості, що відповідає 0,7090 га, та припинити право спільної часткової власності її на земельну ділянку кадастровий № 7120381500:02:001:0271 розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та виділити їй, в особисту приватну власність в окремий об`єкт нерухомого майна із земельної ділянки кадастровий № 7120381500:02:001:0272 площею 2,1270 га розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 1/3 частину в натурі на місцевості, що відповідає 0,7090 га, та припинити право спільної часткової власності її на земельну ділянку кадастровий № 7120381500:02:001:0272 розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Судові витрати покласти на відповідача. В подальшому після виготовлення плану поділу земельних ділянок позивачем було уточнено позовні вимоги. Просила суд виділити [PERSON] , в особисту приватну власність в окремий об`єкт нерухомого майна із земельної ділянки кадастровий № 7120381500:02:001:0271 площею 2,1272 га розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 1/3 частину в натурі на місцевості, що відповідає 0,7090 га, поворотні точки меж земельної ділянки Х 1) 5 447 939,15; 2) 5 447 938,27; 3) 5 447 748,04; 4) 5 447 748,48; 5) 5 447 748,91; 1) 5 447 939,15 Y 1) 4 212 733,02; 2) 4 212 770,26; 3) 4 212 764,03; 4) 4 212 745,10; 5) 4 212 726,79; 1) 4 212 733,02 та припинити право спільної часткової власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий № 7120381500:02:001:0271 розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Виділити [PERSON] , в особисту приватну власність в окремий об`єкт нерухомого майна із земельної ділянки кадастровий № 7120381500:02:001:0272 площею 2,1270 га розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 1/3 частину в натурі на місцевості, що відповідає 0,7090 га, поворотні точки меж земельної ділянки Х 1) 5 447 747,16; 2) 5 447 748,04; 3) 5 447 938,27; 4) 5 447 937,39; 1) 5 447 747,16 Y 1) 4 212 801,27; 2) 4 212 764,03; 3) 4 212 770,26; 4) 4 212 807,50; 1) 4 212 801,27 та припинити право спільної часткової власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий № 7120381500:02:001:0272 розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги та просили їх задоволити. Відповідач позов не визнав та заперечував щодо його задоволення, оскільки їх мати за життя говорила, що після її смерті, будинок залишається його сестрі позивачу по справі, а земельні ділянки - йому та іншій сестрі [PERSON] , що підтверджується тим, що Державний акт на спірні земельні ділянки знаходиться у нього. Будучи належним чином повідомленим, про що свідчить копія оголошення опублікованого на офіційній сторінці Городищенського районного суду Черкаської області веб-порталу судової влади України третя особа\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, заперечень щодо заявлених позовних вимог, листа про розгляд справи за його відсутності від нього до суду не надходило. Суд, вислухавши позивача та її представника, відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які надані стороною та були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до приписів ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено,\~що [INFO] померла\~мати позивача\~ [PERSON] .\~ [PERSON] , про\~що свідчить\~копія свідоцтва\~про смерть\~Серії [NUMBER] видана Городищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис 15. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, яка мала на праві приватної власності: домоволодіння по [ADDRESS] та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7120381500:02:001:0271, площею 2,1272 га, розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області та кадастровий номер 7120381500:02:001:0272, площею 2,1270 га, розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області. За життя [PERSON] 22.05.2014 року склала на користь дочки (позивача по справі) [PERSON] заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла їй домоволодіння по [ADDRESS] . 10.05.2019 року, позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане нотаріусом Городищенської державної нотаріальної контори Бідною М.О. та успадкувала після померлої [INFO] своєї матері [PERSON] домоволодіння по [ADDRESS] . На інше майно (земельні ділянки), яке належало [PERSON] та не охоплене заповітом, відповідно до чинного законодавства, відкрилася спадщина за законом. Відповідно до приписів ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Відповідно до вимог ч.1 та ч. 3 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємцями на спадкове майно, яке не охоплене заповітом, являлися позивач, її рідний брат відповідач по справі [PERSON] та рідна сестра [PERSON] , яка, [INFO] померла не оформивши в установленому законом порядку своїх спадкових прав на спірні земельні ділянки. Спадкоємцем за законом на її майно, являється її син [PERSON] , [INFO] , який тривалий період перебуває за кордоном, спадковим майном не користується та належним чином спадкові права на земельні ділянки, також, не оформив. Відповідач по справі [PERSON] , також спадкові права на земельні ділянки не узаконив. Відповідно до приписів ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до п. «в» ч.1 ст.87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає, зокрема, при прийнятті спадщини на земельну ділянку. Згідно ч.1 ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, на зазначене вище нерухоме майно (земельні ділянки), розповсюджується режим спільної часткової власності. Відповідно до вимог ч.1 та ч.3 ст.358 ЦК України, право спільної\~часткової власності\~здійснюється співвласниками\~за їхньою\~згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ч.1 та ч.4 ст.88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.364 ЦК України, співвласник має\~право на\~виділ у\~натурі частки\~із майна,\~що є\~у спільній\~частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у випадках, передбачених ст. 86-89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки. 21.03.2024 року, позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, видані нотаріусом Городищенської державної нотаріальної контори Бідною М.О. та успадкувала після померлої [INFO] своєї матері [PERSON] 1/3 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер кадастровий номер 7120381500:02:001:0271, площею 2,1272 га, розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області га та 1/3 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 7120381500:02:001:0272 площею 2,1270 га, розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області. На замовлення позивача виготовлено плани поділу спірних земельних ділянок, кадастровий номер 7120381500:02:001:0271, площею 2,1272 га, розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області та кадастровий номер 7120381500:02:001:0272, площею 2,1270 га, розташовану у с. Вербівка Звенигородського району Черкаської області із зазначенням поворотних точок. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.1, ч.2, ч.3 ст.319 ЦК України, ч.1 ст.78 ЗК України). Відповідно до приписів ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved