Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

13.02.2025 позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 30.07.2005 року між нею та [PERSON] , актовий запис №868. Вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30.07.2005 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що протягом останнього часу стосунки між сторонами розладились, через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту. Вже тривалий проміжок часу кожен із сторін живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб розпався та має лише формальний характер. Відповідач системно зловживає спиртними напоями, та, будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє сварки, при цьому ображає позивача. Вважає, що примирення є неможливим. Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.02.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі на 27.03.2025 року на 09 год. 00 хв. (а.с. 13). В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 17). Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду не надходило відзиву, а також не надходило жодних заяв та клопотань (а.с. 14, 15). Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, але не подав письмового відзиву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 30.07.2005 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 868 (а.с. 4). За час перебування в зареєстрованому шлюбі мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.5) З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стали відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні цінності, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, зловживання відповідачем спиртними напоями, постійно виникаючі суперечки та непорозуміння, втрата почуття любові та довіри. Сторони не підтримують подружніх відносин, кожен живе своїм життям. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим та таким, що суперечить інтересам кожного з них. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, яка зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такої сукупності обставин, з огляду на те, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо, спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім`я існує формально, тому суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання про стягнення судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved