Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

21 січня 2025 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому представник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» Тараненко А.І. просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 529865366 від 31 січня 2022 року в сумі 21\~051,87 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 31 січня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 529865366 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора MNV566MH. 31 січня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 14 700,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] що свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідач не виконував умови договору належним чином у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. 31 січня 2025 року суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області справу передано за підсудністю до Бориславського міського суду Львівської області. Ухвалою від 04 березня 2025 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи. Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату проведення судових засідань повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. 31 березня 2025 року від відповідача надійшла заява про визнання позову в повному обсязі, справу просить розглядати без його участі. У зв`язку із неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. 31 січня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір № 529865366. Договір укладено в електронній формі, підписано електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора MNV566MH, що було надіслано на номер мобільного телефону. Відповідач, підписавши вказаний договір, підтвердила надання йому інформації щодо умов кредитування, ознайомлення з правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» тощо. 28.11.2018 між ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТзОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТзОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 529865366 від 31 січня 2022 року. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 21 051,87 грн. 17.04.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 17/04/24 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 529865366. Відповідно до Реєстру Боржників за договором факторингу №17/04/24 від 17 квітня 2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 21\~051,87 . Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №17/04/24 від 17 квітня 2024 року. Отже, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Відповідно до ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно зі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно частини 1 ст.\~512\~Цивільного кодексу\~України (-далі ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем заборгованість за кредитом належними та допустимим доказами не спростована. З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, зважаючи на те, що доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заборгованості, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості в загальному розмірі 21 051, 87 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позовних вимог і доходить висновку про задоволення позову. Щодо стягнення витрат на правову допомогу та судового збору. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України. Статтею 133\~ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з положеннями ч. 1 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача-адвокатом Тараненко А.І. надані письмові документи: договір про надання правничої допомоги № 03/04/24 від 03.04.2024, укладений між ТОВ «ФК «ЕЙС» та адвокатським бюро «Тараненко та Партнери», додатком до якого є протокол погодження вартості послуг, акт прийому-передачі наданих послуг від 03.04.2024 до договору про надання правничої допомоги № 03/04/24 від 03.04.2024 на суму 6 000,00 грн, де вказана вартість наданих послуг та їх перелік, а саме: складання позовної заяви 5 000,00 грн, вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості 1 000,00 грн. Враховуючи, що витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 6 000,00 грн, підтвердженні належними та достатніми доказами, то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Як вбачається з квитанції № 6807 від 28 січня 2025 року позивачем сплачено 2422,40 грн судового збору за подання позову до суду. Частиною 1 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ч.1 ст.142\~ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову, що становить 1211,20 грн, а решта судового збору в розмірі 1211,20 грн, сплаченого згідно з квитанцією №6807 від 28 січня 2025 року (сплачено в ПуАТ «КБ «Акордбанк»), підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved