Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обгрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 17.05.2023 вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області у кримінальній справі № 220/439/23 (кримінальне провадження № 12023052620000087) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України. В межах кримінального провадження № 12023052620000087 позивачу був наданий статус потерпілого. Внаслідок вчинення відповідачем по відношенню до позивача кримінального правопорушення позивачу було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді вогнепального поранення, яке мало негативні наслідки для загального стану здоров`я позивача, а в момент нанесення тілесних ушкоджень супроводжувалось нестерпним болем, який відчував позивач. З підстав заподіяння відповідачем тілесних ушкоджень позивачу, останній проходив тривале лікування, яке супроводжувалось оперативним медичним втручанням та необхідними медичними заходами націленими на відновлення функцій правої ноги позивача, у зв`язку з чим, позивач був вимушений терпіти фізичний біль, який зазвичай супроводжує такі медичні маніпуляції. Завдані тілесні ушкодження погіршили стан здоров`я позивача. Таким чином, заподіяна моральна шкода позивачу виражається у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевних хвилюваннях та психологічній дестабілізації. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25.11.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. 17.05.2023 вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області у кримінальній справі № 220/439/23 (кримінальне провадження № 12023052620000087) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України. В межах кримінального провадження № 12023052620000087 позивачу було надано статус потерпілого. Внаслідок вчинення відповідачем по відношенню до позивача кримінального правопорушення позивачу було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді вогнепального поранення, яке мало негативні наслідки для загального стану здоров`я позивача, а в момент нанесення тілесних ушкоджень супроводжувалось нестерпним болем, який відчував позивач. З підстав заподіяння відповідачем тілесних ушкоджень позивачу, останній проходив тривале лікування, яке супроводжувалось оперативним медичним втручанням та необхідними медичними заходами націленими на відновлення функцій правої ноги позивача, у зв`язку з чим, позивач був вимушений терпіти фізичний біль, який зазвичай супроводжує такі медичні маніпуляції. Завдані тілесні ушкодження погіршили стан здоров`я позивача. Таким чином, заподіяна моральна шкода позивачу виражається у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевних хвилюваннях та психологічній дестабілізації, яку позивач оцінює у 3 000 000 грн. Згідно ч. 1, 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Вирок набрав чинності, вина відповідача у завданні позивачу тілесних ушкоджень встановлена вироком, тому наявні підстави для відшкодування шкоди, відповідно до ст. 1167, 1177 ЦК України. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевних хвилюваннях та психологічній дестабілізації. Як роз`яснював у своїй постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4від 31.03.1995року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяній фізичній або юридичній особі незаконним діями, або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість виражених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, зваженості та справедливості. Враховуючи тяжкість заподіяних позивачу тілесних ушкоджень, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач внаслідок вчинення злочину, тривалість лікування, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про те, що слід стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 150 000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1 211 грн 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial