Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

У січні місяці 2025 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 14.07.2012 між сторонами укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Дубриницької сільської ради колишнього Перечинського району Закарпатської області за актовим записом № 5. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Як на підставу для задоволення позовних вимог позивачка посилається на ту обставину, що за останні два з половиною роки між нею та відповідачем шлюбне життя погіршувалося, відповідач не переймається проблемам сім`ї, веде себе зневижливо відносно неї, постійно конфліктує. Вказані обставини призвели до втрати почуття поваги та любові між сторонами. Шлюб існує лише формально, подальше спільне збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивачки та інтересам дітей. Як указує позивачка, шлюбні відносини між сторонами припинені. У зв`язку з наведеним просить вказаний шлюб розірвати. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 13.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Водночас 31.01.2025 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позивні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, востаннє також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судова влада Великоберезнянського районного суду. Враховуючи, що судом вжито належних заходів, спрямованих на повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, наявність умов, передбачених\~ст. 280 ЦПК України, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення у вказаній справі заочного рішення. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив таке. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.11.2023 вбачається, що 14.07.2012 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №5. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу \~ [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.02.2014 та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.02.2021. Як убачається з позовної заяви та встановлено в ході судового розгляду, сторони спільно не проживають більше двох з половиною років, не ведуть спільного господарства, позивачка вказує, що на даний час, шлюб фактично перестав існувати, має формальний характер, а подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дітей. За наведених обставин просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Спірні правовідносини регулюються положеннями ст. 51 Конституції України,\~Сімейного кодексу України, зокрема главою 11. На конституційному рівні встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ч. 1\~ст. 51 Конституції України). З наведеними положеннями Основного Закону держави узгоджуються положення частини першої\~статті 21 Сімейного кодексу України, за змістом яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. До обов`язків дружини та чоловіка належить спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері; дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька; бути відповідальними один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній; спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї (ст. 55 СК України). Водночас, в силу положень\~ст. 56 СК України\~дружина та чоловік має право на свободу та особисту недоторканість, зокрема, право припинити шлюбні відносини. При цьому примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (частина четверта зазначеної норми). В\~статті 104 СК України\~передбачено підстави припинення шлюбу, однією з яких є його розірвання (частина друга). Згідно з ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, який згідно з частиною першою наведеної норми може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу положень\~статті 112 СК України, якою унормовано підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (частина перша). При цьому суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга\~статті 112 СК України). Як роз`яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. В ході судового розгляду встановлено, що на день звернення до суду сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, позивачка примиритись з відповідачем не бажає та вказує, що подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, зокрема, ту обставину, що сторони більше двох років спільно не проживають, а також те, що позивачка не бажає примирятись з відповідачем, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до переконання про необхідність захисту порушених прав позивачки шляхом задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: approved