Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

Позивачка зазначила, що 20.09.2014р. сторони уклали шлюб, [INFO] в них народився син [PERSON] , батьком якого в свідоцтві про народження зазначено відповідача. Подружні відносини між сторонами припинені з червня 2021р., син проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Просить розірвати шлюб із відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 3000грн, щомісяця, починаючи із дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки не сповістив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не подав. За згоди позивачки суд ухвалює у справі заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглядає справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини, і, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, любов та повага один до одного, з червня 2021р. вони не проживають однією сім`єю, тому збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей визначається Сімейним кодексом України, що передбачено ч. 1 ст. 1 СК України. Правила, за якими визначається походження дитини, встановлені у главі 12 Розділу ІІІ СК України. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (до ст. 180 СК України). За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач своє батьківство не оспорює і в силу чого несе обов`язок утримання сина, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнути на користь позивачки аліменти в обраній нею твердій грошовій сумі в розмірі 3000грн щомісяця, починаючи із дня звернення до суду із позовом і до повноліття дитини, допустивши негайне виконання цього рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1 211грн 20коп на користь держави та на користь позивачки сплачений нею судовий збір за вимоги про розірвання шлюбу в сумі 1 211грн 20коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved