Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано 09 серпня 2024 року. Від шлюбу вони мають дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Згідно з рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2018 року по справі №191/767/18 відповідач повинен сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною - [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Проте, всупереч вимогам закону відповідач ухиляється від належного виконання рішення суду, а саме аліменти сплачує не завжди та не в повному обсязі. Внаслідок цього на 01 жовтня 2024 року за відповідачем утворилася заборгованість по виплаті їй аліментів в сумі 169394,36 грн. За її розрахунками за період з 01 березня 2018 року по 01 жовтня 2024 року сума неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь складає 308543,28 грн. Розрахунок неустойки проводиться за формулою: сума заборгованості по аліментам х 1% х кількість днів прострочення = сума пені. Просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 308543,28 грн. В подальшому позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 333504/95 грн. Представник позивача [PERSON] до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.08.2024, яке набрало законної сили 10.09.2024, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 10.04.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 56, розірвано. Згідно з рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.06.2018, яке набрало законної сили 17.07.2018, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Синельниківського ВДВС Синельниківського району Дніпропетровської області ПМУМЮ (м.Одеса) №140170 від 04.10.2024 у виконавчому провадженні ВП №57276053 [PERSON] станом на 01.10.2024 має заборгованість зі сплати аліментів за період з березня 2018 року по вересень 2024 року у розмірі 169394,36 грн. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до\~Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства», визначена охорона дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини. Згідно частини другої\~статті 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Крім того, відповідно до\~Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У\~статті 179 СК України\~послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя\~статті 182 СК України\~у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Згідно з частиною першою\~статті 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Пунктом 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року\~судам роз`яснено, що передбачена\~ст. 196 СК\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~ст. 197 СК\~умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Частиною 4\~ст. 263 ЦПК України\~визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При визначенні суми неустойки (пені) суд керується правовою позицією, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16, якою визначено, що розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. У разі, якщо місячний платіж сплачено не в повному розмірі, пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%. Строк прострочення вираховується із урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помноженого на 1%. Позивачем до позовної заяви був долучений розрахунок суми пені з якого вбачається, що розмір пені за період з березня 2018 року по вересень 2024 року становить 333504,95 грн., з яким суд погоджується. При цьому згідно ч.1 ст.196 СК України, сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментам на дитину, тобто не більше 169394,36 грн. Належних та допустимих доказів того, що розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів є іншим, відповідачем не надано. Відсутність вини відповідача в утворенні заборгованості зі сплати аліментів, підстав для зменшення розміру неустойки в судовому засіданні не встановлено. Таким чином,\~суд дійшов\~висновку про\~часткове задоволення\~позовних вимог\~та стягненні\~з відповідача\~неустойки (пені)\~за несвоєчасну\~сплату аліментів\~на утримання\~дітей,\~яка не\~ перевищує розмір заборгованості, у розмірі 169394,36 грн. У відповідності до вимог ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial