Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

у грудні 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.01.2020 року в розмірі 57 510,58 грн, що складається з: 52 561,79 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 948,79 грн - заборгованість за простроченими відсотками та сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем укладено договір у формі заяви № б/н від 27.01.2020року на підставі якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000,00 грн (п.1.2. Договору); тип кредитної карти: Картка «Master Card World Black Edition», строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 37,2% (п.1.3 Договору); у процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 36,0 % річних, кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4. Договору). Розмір мінімального обов`язкового платежу: 7% від заборгованості, але не менше ніж 100,00 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100,00 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент: кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 01/23, тип - Master Card World Black Edition, а згодом також: кредитну картку номер [NUMBER] ,строк дії - 04/24, тип - Master Card і кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 01/26, тип - Master Card World Black Edition, що підтверджується випискою по рахунку. Посилаючись на те, що відповідач в обумовлені кредитним договором строки свої зобов`язання не виконував, в зв`язку із чим, станом на 17.11.2024 року має заборгованість 57 510,58 грн, що складається з: 52 561,79 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 948,79 грн - заборгованість за простроченими відсотками, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 11.02.2025 року після передачі вказаної справи за підсудністю з Оболонського районного суду м. Києва, відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 103). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено договір у формі заяви № б/н від 27.01.2020року на підставі якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000,00 грн (п.1.2. Договору); тип кредитної карти: Картка «Master Card World Black Edition», строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 37,2% (п.1.3 Договору); у процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 36,0 % річних, кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4. Договору). Розмір мінімального обов`язкового платежу: 7% від заборгованості, але не менше ніж 100,00 грн щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100,00 грн щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент: кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 01/23, тип - Master Card World Black Edition, а згодом також: кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 04/24, тип - Master Card і кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 01/26, тип - Master Card World Black Edition, що підтверджується випискою по рахунку. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунками. З виписки від 20.11.2024 року за договором б/н за період 27.01.2020 року по 20.11.2024 року, вбачається користування [PERSON] кредитними коштами та періодичне погашення заборгованості. Розмір заборгованостівідповідача перед позивачем станом на 17.11.2024 року становить 57 510,58 грн, що складається з: 52 561,79 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 948,79 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Банківською ліцензією та іншими доданими документами підтверджується, що АТ КБ «Приватбанк» зареєстровано у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. Статтями 12,13,81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Таким чином, даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд дійшов висновку, що між сторонами укладено договір карткового рахунку, який в розумінні змістуст.1066 ЦК України, є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст.1069 ЦК України). Відповідно до приписів ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов`язковим для виконання (ст.259 ЦК України). Згідно ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору №б/н від 27.01.2020року та добровільно не сплачує визначені договором платежі, хоча взяв на себе таке зобов`язання. Суд вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору, надання відповідачу кредиту, встановлення процентів за користування кредитом, строків повернення кредиту. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі нею не наведені. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу за кредитом і заборгованості за процентами за користування кредитом, адже з`ясовано факт правомірності укладеного між сторонами кредитного договору, який є чинним і обов`язковим для виконання;банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення щомісячних платежів, однак, [PERSON] порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконував своїх зобов`язань зі сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, вносив платежі в меншому розмірі та несвоєчасно, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має право вимагати в судовому порядку. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується відповідним розрахунком і випискою, наданими позивачем, які суд вважає об`єктивними та такими, що узгоджуються з умовами кредитного договору, тому суд вважає їх належними та допустимими доказами і бере за основу під час ухвалення рішення. Отже, суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved