Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивач ТОВ «Стар файненс груп» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить суд стягнути з неї заборгованість за кредитним договором № 27353-03/2024 від 22.03.2024 року, в сумі 37 175,00 грн., яка складається з: 11 000,00 грн. - заборгованість по основній сумі боргу (сумі неповерненого кредиту); 6 050,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими кредитором за користування кредитними коштами; - 20 125,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, нарахованими кредитором за користування кредитними коштам та судові витрати у розмірі 12 442,40 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.03.2024 року між ТОВ "Стар файненс груп" та відповідачкою було укладено кредитний договір про надання фінансового кредиту №27353-03/2024. Кредитний договір був підписаний 22.03.2024 року шляхом введення одноразового ідентифікатора W7484 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://starfin.com.ua. Згідно п. 1.1. кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 11 000,00 гривень. У п. 1.2. Кредитного договору вказано, що кредит надається строком на 100 днів, а датою надання кредиту є 22.03.2024. Дата погашення кредиту 6/29/2024. Згідно з п. 1.4. кредитного договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. У п. 1.4.1. кредитного договору зазначена процентна ставка, яка становить 2,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього Договору. Відповідно до п. 1.6. кредитного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Видача кредиту відповідачці була здійснена позивачем онлайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт Товариства: https://starfin.com.ua (п. 2.2. Кредитного договору). Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти 22.03.2024 року на платіжну картку. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору, а тому станом 16.09.2024 року у відповідача виникла заборгованість, яка становить 37 175,00 грн., яка складається з: 11 000,00 грн. - заборгованість по основній сумі боргу (сумі неповерненого кредиту); 6 050,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими кредитором за користування кредитними коштами; - 20 125,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, нарахованими кредитором за користування кредитними коштами, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачка належним чином повідомлялась про розгляд даної справи в суді шляхом направлення за адресою зареєстрованого місця проживання ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, проте конверт з вкладеннями повернувся до суду з відмітною «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 95). Правом на подання відзиву на позов відповідачка не скористалась. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Враховуючи, що судом вжито заходів щодо повідомлення відповідачки про наявність цивільної справи, розгляд справи проведено за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.03.2024 року відповідачка [PERSON] звернулась до ТОВ «Стар файненс груп» із заявкою-анкетою Клієнта на отримання фінансового кредиту (а.с. 16-18). 22.03.2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та відповідачкою було укладено договір про надання фінансового кредиту № 27353-03/2024, за допомогою електронного цифрового підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с. 21-33). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 1.6 договору про надання фінансового кредиту № 27353-03/2024 від 22.03.2024 року, товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 11 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER], строком на 100 днів. Дата надання кредиту - 22.03.2024 року. Дата погашення кредиту - 29.06.2024 року. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту. У відповідності до Паспорту споживчого кредиту, мета отримання кредиту - на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, процентна ставка, відсотків річних - 2,50 % в день, що становить 912,50 %, загальні витрати 27 500,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 38 500,00 грн., реальна річна процентна ставка - 136333,96 % (а.с. 37-41). 22.03.2024 року на картковий рахунок відповідачки [NUMBER] , ТОВ «Стар файненс груп», через посередника ТОВ «Універсальні платіжні рішення», було здійснено перерахунок коштів у розмірі 11 000,00 грн., що підтверджується довідкою №3426_240627105249 від 27.06.2024 року (а.с. 47). Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі - надав відповідачці грошові кошти на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач у порушення п 4.4.2 Договору зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідачка свої зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 27353-03/2024 від 22.03.2024 року не виконує належним чином. 26.06.2024 року на адресу відповідачки ТОВ «Стар Файненс Груп» направив вимогу про погашення заборгованості за договором фінансового кредиту № 27353-03/2024 від 22.03.2024 року, в якій просив погасити заборгованість до 01.08.2024 року (а.с. 45, 46). Згідно розрахунку, наданого позивачем, та який перевірений судом, у відповідачки перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 37 175,00 грн., яка складається з: 11 000,00 грн. - заборгованість по основній сумі боргу (сумі неповерненого кредиту); 6 050,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими кредитором за користування кредитними коштами; - 20 125,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, нарахованими кредитором за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис`за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . З урахуванням цього, неналежного виконання відповідачкою умов кредитного договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також 2 422,40 грн. судового збору. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, оскільки матеріали справи не містять документів, передбачених ч. 3 ст. 137 ЦПК України та позивачем такі документи не надавались, суд вказане питання не вирішує.

Outcome: approved