Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог заначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07.11.2016. За час перебування у шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . 25.08.2022 позивач уклала шлюб зі [PERSON] у зв`язку з чим змінила прізвище. За час перебування у шлюбі з [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що відповідач [PERSON] залишив її коли вона була на шостому місяці вагітності та постійно проживає в іншому місті, ніколи не приймав участі у житті доньки, не надавав матеріальної допомоги, бачився з дитиною декілька разів на рік, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, має заборгованість зі сплати аліментів. Крім цього, зазначено, що відповідач [PERSON] надав нотаріально посвідчену згоду на позбавлення його батьківських прав відносно доньки - [PERSON] . Враховуючи викладені обставини, виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 30.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою суду від 03.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав викладених ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак, повістки повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У нотаріально посвідченій заяві відповідач просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 15). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07.11.2016 розірвано шлдб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). 25.08.2022 [PERSON] зареєструвала шлюб зі [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Так, відповідно до розрахунку заборгованості наданим Корольовським відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства Юстиції (м. Київ) від 04.11.2024 № 115817/23.12-24/10 по виконавчому провадженню № [NUMBER] з виконання виконавчого листа № 296/10643/16 станом на 01.11.2024 заборгованість зі сплати аліментів становить 87891,75 грн. (а.с. 19-20). Відповідно до заяви [PERSON] від 07.11.2024 посвідченої приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. та зареєстрованої в реєстрі за № 15118, він надав згоду щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Розгляд справи в суді з даного питання просить здійснювати без його участі (а.с. 18). Відповідно до характеристики учениці 3-Б класу Ліцею № 34 [PERSON] , батько - [PERSON] із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає, у вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являється (а.с. 27,28). Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавленню батьківських прав можуть передувати превентивні заходи впливу на батьків, а саме: бесіди, попередження з боку органів опіки і піклування, органів внутрішніх справ, надання сім`ї необхідної допомоги, накладення адміністративної відповідальності, відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перерахована в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Передбачене пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У тому числі підставою для позбавлення батьківських прав є п. п. 3,4 ч. 1 ст. 164 СК України, а саме батьки жорстоко поводяться з дитиною, якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради № 159 від 12.02.2025 «Про затвердження висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] » вбачається, що виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 58). В зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ухиляється, нехтує батьківськими правами, не піклується про дитину. Згідно вимог ст.164 Сімейного Кодексу України, якщо буде встановлено, що батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, в судовому порядку вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved