Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 08.11.2022 року між первісним кредитором ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 102543, згідно з умовами якого відповідачу на умовах строковості, зворотності та платності було надано фінансовий кредит у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 10000,50 грн. на його картковий рахунок та 3333,50 грн. для погашення комісії за надання кредиту. 28.06.2023 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та позивачем укладено договір факторингу № 28/06/2023-01 відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 102543, укладеного з відповідачем. Станом на день 10.12.2024 у відповідача існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 12540,35 грн., яка складається з: 8899,82 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 3140,53 грн. - заборгованості за процентами, 500 грн. - заборгованості за комісією. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 102543 від 08.11.2022 в сумі 12540,35 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. \~ \~ \~ \~ Представник позивача Бачинський О.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Представник відповідача Сікора Н.Є. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, згідно якої вказала, що відповідач з позовними вимогами не згоден, просила проводити розгляд справи без її участі та без участі відповідача, зазначила, що витрати на правову допомогу не є співмірними зі складністю справи та задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 08.11.2022 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 102543 (далі кредитний договір). Відповідно до умов п. 2.2.1 кредитного договору відповідачу надається кредит в гривні в розмірі 13334 грн. з яких 10000,50 грн. надається шляхом перерахування коштів на банківську картку позичальника, а 3333,50 грн. спрямовуються в погашення комісії за видачу кредиту, яку позичальник має сплатити відповідно до умов п. 2.5 кредитного договору. Відповідно до п. 2.6 строк кредиту становить 126 днів з 08.11.2022 до 14.03.2023, процентна ставка складає 286% річних (п. 2.3). Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію з управління та обслуговування кредиту. Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено право кредитора відступити право вимоги за цим договором іншій особі на свій розсуд. Сторонами кредитного договору узгоджено графік платежів відповідно до якого відповідач зобов`язався сплачувати рівними частинами по 2409,15 грн. у період з 22.11.2022 по 14.03.2023. Також відповідач ознайомлений з паспортом споживчого кредиту у якому зазначені сума кредиту, строк кредитування, порядок видачі кредиту, процентна ставка, які відповідають тим, що зазначені у кредитному договорі. Згідно копії заяви на видачу кредиту від 03.11.2022, підписаної позичальником підтверджується звернення відповідача до кредитодавця з проханням надати кредит у розмірі 13334 грн, у які відповідач вказав реквізити свого паспорта, дату свого народження і місце народження, місце проживання, інформацію про освіту, сімейний стан, місце роботи та середньомісячний дохід, зазначив свій РНОКПП та номер телефону і контактну особу. Відповідно до платіжної інструкції № CDR 406763 від 08.11.2022 підтверджується перерахування ТОВ «ФК «Кредіплюс» відповідачу коштів у розмірі 10000,50 грн. на його поточний рахунок в АТ «УкрСиббанк». 28.06.2023 між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та ТОВ «ФК «Кредіплюс» укладено договір факторингу № 28/06/2023-01. За цим договором позивачу відступається за плату право вимоги до боржників за кредитним договорами вказаними у Реєстрі Боржників ( п. 1.1). За цим договором право вимоги до позивача переходить з моменту підписання сторонами цього договору, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (п. 6.2.3). У додатку № 6 до договору факторингу підписаного сторонами цього договору визначений загальний розмір портфеля заборгованості, який відступається та зазначено, що за його відступлення позивач повинен сплатити кошти в розмірі 205070,01 грн. упродовж 5 робочих днів з моменту підписання договору факторингу. Згідно Витягу з реєстру боржників (додаток №1 до договору факторингу) підтверджується відступлення позивачу права вимоги за кредитним договором укладеним з відповідачем, заборгованість по якому складає 12540,35 грн. Відповідно до платіжної інструкції №265 від 03.07.2023 підтверджується перерахування 205070,01 грн. позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» на виконання умов договору факторингу. 11.09.2023 позивач склав повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором на ім`я відповідача. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 102543 від 08.11.2022 станом на 10.12.2024 загальний розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем складає 12540,35 грн., яка складається з: 8899,82 грн. заборгованості за тілом кредиту, 3140,53 грн. - заборгованості за процентами, 500 грн. - заборгованості за комісією. Згідно вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено ч.1ст.638ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 629 ЦК України договори є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України та частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 102543 від 08.11.2022 у розмірі 12540,35 грн., за яким позивач набув право вимоги, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1 та 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно ст. 137 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, згідно з якими витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Згідно ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: договір про надання правової допомоги № 20241206 від 06.12.2024, розрахунок суми судовий витрат. Так, з матеріалів справи вбачається, що 06 грудня 2024 року між адвокатом Бачинським О.М. та позивачем ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» укладений договір про надання правової допомоги. Згідно розрахунок суми судовий витрат, представником позивача - адвокатом Бачинським О.М. була надана позивачу наступна правова допомога на загальну суму 7000 грн., в яку входить: аналіз наданих документів, судової практики, підготовка позовної заяви, збирання доказів, підготовка та подання заяв, скарг, клопотань чи інших процесуальних документів. Згідно правових висновків, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Так, заперечуючи щодо стягнення витрат на правову допомогу, представник відповідача посилалася на те, що витрати позивача на правову допомогу не відповідають критеріям реальності та співмірності з огляду на складність даної категорії справи. Враховуючи викладене, суд частково погоджується із запереченням представника відповідача та з огляду на підтвердження представником позивача факту надання позивачу правової допомоги та понесенням останнім відповідних витрат, з урахуванням складності справи, яка є малозначною, ціни позову та усталеної судової практики з розгляду подібних справ, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правову допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved