Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] , встановлення над ним опіки та призначення опікуна. Як на підставу для задоволення зазначає про те, що рідний брат його дружини є інвалідом з дитинства, йому встановлено діагноз розумова відсталість, що вимагає догляду і лікування. Зазначає, що [PERSON] не може орієнтуватися у простих життєвих ситуаціях, потребує як медичного нагляду, так і постійної сторонньої допомоги. Заявник вважає, що його близька людина страждає хронічним психічним захворюванням, що призводить до того, що такий має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, орієнтації, спілкування. Вважає, що [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. Позаяк, заявник є близькою особою [PERSON] , вважає, що здатен забезпечити йому належний догляд та гідні умови догляду та проживання. Тому, для можливості законно та належно представляти інтереси [PERSON] змушений звернутися до суду із такою заявою. Ухвалою від 26.09.2024 року вказану заяву було залишено без руху та надано для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали. 04.10.2024 року від представника заявника надійшла заява про усунення недоліків заяви. 07.10.2024 року заяву представника заявника про усунення недоліків заяви повернуто без розгляду та продовжено строк залишення заяви без руху. 08.10.2024 року від представника заявника надійшла заява на виконання ухвали від 07.10.2024 року про продовження строку залишення заяви без руху. Ухвалою суду від 09.10.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначенням справи до розгляду за участю заявника та заінтересованих осіб. Ухвалою суду від 01.11.2024 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу, а провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 24.01.2025 року на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 14 від 15.01.2025 року, внаслідок чого ухвалою суду від 27.01.2025 року провадження у справі було поновлено. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, просили суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, просила суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, відповідно до висновку експерта його участь в судовому засіданні недоцільна, оскільки дати пояснення по суті справи не спроможний. Представник заінтересованої особи, адвокат Мельник П.О., в судовому засіданні заяву підтримав, просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування - виконавчого комітету Чинадіївської селищної ради Закарпатської області в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, суд зазначає про таке. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно з ч. 1 ст. 296 ЦПК України заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є рідним братом дружини заявника, що стверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 14.11.1995 року, свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 01.09.1992 року, свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] від 22.10.2011 року. Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного хворого від 01.10.2013 року [PERSON] діагностовано епілепсію, часті терапевтично резистентні тоніко-клонічні припадки, глибока розумова відсталість та потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 437487 від 28.10.2013 року [PERSON] є особою з інвалідністю І групи з дитинства безтерміново та потребує постійного стороннього догляду та допомоги. З висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 28.03.2024 року встановлено, що у [PERSON] обмежене самообслуговування, обмежена здатність до спілкування та здатність до контролю своєї поведінки. З довідки ЛКК № 1257 від 29.03.2024 року також встановлено, що [PERSON] страждає на «F73.1 розумова відсталість глибока значне порушення поведінки, вимагаючі догляду і лікування». Так, Конституцією Україна проголошена соціальною державою, політика якої спрямована на створення умов, які забезпечують гідне життя та вільний розвиток людини. Зокрема, в її ст. 3 людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнані найвищою соціальною цінністю. Людина самостійно, як господар свого життя, вирішує в які правовідносини вступати, які набувати права та створювати обов`язки. Саме ці властивості характеризують наявність у особи правосуб`єктності. Правосуб`єктність фізичної особи включає такі складові: правоздатність, дієздатність, деліктоздатність. Правоздатність фізичної особи виникає з моменту народження і припиняється зі смертю. Відмінно від дієздатності, правоздатність особи не може бути обмежена, чи взагалі, позбавлена. Вік і психічний стан особи не впливають на її правоздатність. Для того, щоб правоздатний громадянин міг своїми власними діями використати, реалізувати свої права і обов`язки, він повинен розуміти значення своїх дій та бути спроможним керувати ними. Повною мірою розуміти значення своїх дій та керувати ними людина може тільки по досягненні певного віку і якщо вона не має хвороб, які позбавляють її даної можливості. Внаслідок цього в законодавстві встановлена така юридична властивість для громадян, як дієздатність. Цивільна дієздатність фізичної особи це її здатність своїми діями набувати для себе цивільні права і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Як встановлено висновком судово-психіатричного експерта № 14 від 15.01.2025 року, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки хронічного психічного розладу у вигляді глибокої розумової відсталості, епілептичної хворобами з частими тоніко-клонічними судомами, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Висновок судово-психіатричного експерта є повним і чітким, не викликає сумнівів у його правильності, ґрунтується на дослідженні медичної документації, матеріалів цивільної справи, амбулаторному дослідженню психічного стану [PERSON] , [INFO] , та не суперечить наявним у справі доказам. Враховуючи висновок експерта, матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, оскільки останній не здатен усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. За таких обставин, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , внаслідок хронічного психічного розладу виявляє ознаки глибокої розумової відсталості, епілептичної хворобами з частими тоніко-клонічними судомами, не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, отже вимоги про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, та встановлення на ним опіки підлягають задоволенню. Щодо призначення опікуна судом встановлено таке. Правовідносини, які пов`язані із питаннями встановлення опіки та призначення особи опікуном регулюються положеннями главами 4, 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, які затверджені спільним Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.1999 року. Відповідно до ст. 41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, відсутність у неї права вчинення самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно з ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до Правил опіки та піклування опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад. Органи опіки та піклування, вирішують в тому числі питання про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; забезпечують тимчасове влаштування неповнолітніх та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування); розглядають скарги на дії опікунів (піклувальників); вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав неповнолітніх дітей і осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); беруть участь у розгляді судами спорів, пов`язаних із захистом прав неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); установлюють опіку над майном у передбачених законом випадках; оформлюють належні документи щодо особи підопічного та щодо майна, над яким установлюється опіка; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування (п. 1.7 Правил опіки та піклування). Пунктом 3.1 Правил опіки та піклування передбачено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (ч. 1 ст. 67 ЦК України). При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. За наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23.11.2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28.02.2024 року у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 24.07.2024 року у справі № 727/597/24 (провадження № 61-6720св24). При цьому, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07.04.2022 року у справі № 712/10043/20). У ч. 1 ст. 300 ЦПК України закріплено вимогу про вирішення рішенням суду питання про призначення піклувальника чи опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таке подання має для суду лише рекомендаційний характер. Так, у поданому до суду поданні від 27.11.2024 року № 02-21/1320 висловлено пропозицію про доцільність призначення опікуном [PERSON] , [INFO] , у разі визнання його недієздатним, заявника [PERSON] . Здійснюючи перевірку відповідності наданого суду подання вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, судом встановлено, що таке подання фактично ґрунтується тільки на поясненнях заявника [PERSON] про його бажання та можливість виконувати обов`язки опікуна та висновку ЛКК від 28.03.2024 року в якому особою, що здійснює постійний догляд [PERSON] зазначено заявника [PERSON] . Також у в ході засідання опікунської ради заявник [PERSON] пояснив, що займається доглядом [PERSON] разом із своєю дружиною. Таким чином, подання фактично містить лише інформацію, яку було отримано з пояснень заявника [PERSON] . Разом з тим, органом опіки та піклування не надано суду акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, та майбутнього опікуна. Надані суду акт обстеження від 17.02.2025 року № 02-21/159 та характеристика від 17.02.2025 року № 02-21/159 не були предметом розгляду при прийнятті подання від 27.11.2024 року. Також у поданні відсутні відомості про те, що орган опіки та піклування з`ясовував питання щодо можливості [PERSON] виконувати обов`язки опікуна, не з`ясовані його стосунки з [PERSON] , чи відвідував орган опіки та піклування останнього за місцем проживання, чи з`ясовувалось, як він сприймає [PERSON] та як реагує на нього у зв`язку з наявним захворюванням. При цьому суд зауважує, що відповідно до висновку експерта № 14 від 15.01.2025 року, в ході проведення експертизи [PERSON] не реагував на оточуючих, а тільки на маму, відвертався, хапався за матір. Зазначене ставить під сумнів наявність тісного контакту та приязних взаємин між [PERSON] та [PERSON] , а відтак і на можливість в повній мірі [PERSON] виконувати обов`язки опікуна та забезпечувати нормальне життєзабезпечення підопічного. Крім того, орган опіки та піклування не з`ясував у повному обсязі обставини, які мають істотне значення для справи, оскільки не було врахованого наявність інших родичів [PERSON] , які б могли здійснювати обов`язки опікуна (рідна сестра). Також суд враховує надані в судовому засіданні пояснення заявника, які обмежувалися тільки тим, що на цей час він не працює, а тому тільки він може виконувати обов`язки опікуна. Таким чином, подання не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань, з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість та доцільність заявника бути опікуном. Отже, подання є формальним, поверхневим, без належної мотивації та обґрунтування і не відповідає вимогам закону, встановленим для вирішення подібних питань. Окремо звертається увага і на таке. Подання органу опіки та піклування має бути оформлене на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських селищних рад, підписане головою (заступником голови) та скріплене печаткою. Також до подання органу опіки та піклування повинні бути додані документи, які підтверджують викладені у ньому обставини. В той же час подане до суду подання міститься на бланку Чинадіївської селищної ради, а не на бланку виконавчого комітету Чинадіївської селищної ради, який і є органом опіки та піклування. При цьому як Чинадіївська селищна рада, так і виконавчий комітет Чинадіївської селищної ради є окремими самостійними юридичними особами з окремо наданими їм повноваженнями. З огляду на це, Чинадіївська селищна рада не уповноважена звертатися до суду з таким поданням. За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном [PERSON] , а подане до суду подання щодо можливості призначення його опікуном оцінює як таке, що винесено передчасно, без повного дослідження всіх обставин щодо цього, та ґрунтується виключно на даних, отриманих від заявника. Враховуючи, що суд дійшов висновку, що заява в частині вимог щодо призначення опікуна задоволенню не підлягає, обов`язки опікуна недієздатного тимчасово слід покласти на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатного, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Згідно з приписами ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Outcome: partial