Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

У січні 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 17.03.2024 о 14 год. 50 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу автомобіля Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , [INFO] , та автомобіля KIA Clarus, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а позивачу завдані збитки, які виразились у заподіянні матеріальної та моральної шкоди. На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] , згідно полісу № EP- 215570263 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Розмір франшизи становив 2\~500,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 22828 від 23.04.2024 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснила страховий платіж на користь [PERSON] в розмірі 38\~996,65 грн. Дана сума була розрахована на підставі страхового акту № ОЦВ-СП-24-04-5114/1 від 23.04.2024 та на підставі «дійсної вартості автомобіля», що складає 67 479,80 грн. Відомості про дійсну вартість автомобіля страховик зробив на підставі Звіту № 35237 від 02.04.2024 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, що виконана ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» на замовлення ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Відповідно до висновку вартості придатних залишків № 35237/1 від 02.04.2024, що складений ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» на замовлення ПАТ «НАСК «ОРАНТА» вартість автомобіля KIA Clarus, державний номерний знак [NUMBER] , складає 25\~983,15 грн. Утім, відповідно до висновку № 9822/1 від 20.05.2024 за результатами проведеного експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, що складений судовим експертом-автотоварознавцем Крутінь В.І. на замовлення [PERSON] вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля KIA Clarus, державний номерний знак [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 85 888, 66 грн., а вартість відновлювального ремонту даного автомобіля становить 246 641,61 грн. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на його користь недоплачене страхове відшкодування в розмірі 18\~408,86 грн., 3% річних у розмірі 362,14 грн., пеню в розмірі 2\~420,82 грн., інфляційні втрати в розмірі 1\~638,71 грн., а також судові витрати по справі. З відповідача [PERSON] позивач просив суд стягнути відшкодування моральної шкоди в розмірі 20\~000,00 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.01.2025 відкрито провадження по даній цивільній справі та визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд (формування та зберігання) судової справи проводиться в змішаній (паперовій та електронній) формі. У судове засідання позивач не з`явився, його представником адвокатом Терещенко Д.В. надано заяву про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зокрема, 15.01.2025 через систему «Електронний суд» ним було надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що з висновку експерта [PERSON] не вбачається вартості залишків та позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту прострочення страховиком виплати страхового відшкодування, а тому застосування до відповідача ст.625 ЦК України є безпідставним. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився. Про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.03.2024 о 14 год. 50 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу автомобіля Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , [INFO] , та автомобіля KIA Clarus, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а позивачу завдані збитки, які виразились у заподіянні матеріальної та моральної шкоди. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2024 [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно полісу серії EP №215570263 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] , на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Розмір франшизи становив 2 500,00 грн., ліміт за шкоду майна 160\~000,00 грн. Відповідно до Звіту № 35237 від 02.04.2024 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, що виконана ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» на замовлення ПАТ «НАСК «ОРАНТА» ринкова вартість автомобіля KIA Clarus, державний номерний знак [NUMBER] , складає 67 479,80 грн., вартість відновлювального ремонту становить 188\~857,16 грн. Вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу KIA Clarus, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, станом на дату оцінки, становить 67\~479,80 грн. Згідно вартості придатних залишків №35237/1 від 02.04.2024, що складений ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» на замовлення ПАТ «НАСК «ОРАНТА» вартість автомобіля KIA Clarus, державний номерний знак [NUMBER] , складає 25 983,15 грн. 23.04.2024 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснила страховий платіж на користь [PERSON] в розмірі 38 996,65 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 22828 від 23.04.2024. Відповідно до висновку № 9822/1 від 20.05.2024 за результатами проведеного експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, що складений судовим експертом - автотоварознавцем Крутінь В.І. на замовлення [PERSON] вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля KIA Clarus, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN): [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 85 888, 66 грн., а вартість відновлювального ремонту даного автомобіля становить 246 641,61 грн. Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Частиною 34.4 статті 34 Закону передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Згідно ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України і Фонду держмайна України № 142/2092 від 24.11.2003 (далі Методики), вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Відповідно до пп. 2.4, 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України і Фонду держмайна України № 142/2092 від 24.11.2003 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Тому, з урахуванням вимог п. 1.3 даної Методики слід дійти висновку, що будь-який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку. Однією з головних вимог, передбачених Методикою, є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики. Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Відповідно до п. 5.5 Методики, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Згідно з п. 8.1, 8.5 вказаної Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження) за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта або інший документ, передбачений законодавством (п. 4.3 Методики). При виплаті страхового відшкодування страхова компанія (відповідач) керувалась звітом № 35237 від 02.04.2024 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, що виконаний ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» на замовлення ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Отже висновок вказаного оцінювача складений з очевидним порушенням вимог п.п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки оцінювач [PERSON] , який складав звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, особисто пошкоджений транспортний засіб не оглядав. Матеріали справи містять лише протокол огляду від 21.03.2024. Доказів того, що вказаний оцінювач [PERSON] має свідоцтво судового експерта, яке надавало б йому право складати висновки експертного дослідження без особистого огляду об`єкта дослідження, суду не надано. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 по справі №752/16797/14-ц (п.п. 44, 45) сформувала правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, при якому оцінювачем особисто не оглядався пошкоджений транспортний засіб. У постановах Верховного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 917/628/17, від 07 квітня 2021 року у справі № 753/3055/18. від 20.03.2019 року по справі № 607/14918/15-ц, від 16 травня 2019 року по справі № 202/7844/16-ц, та від 04 вересня 2019 року по справі № 703/4445/15-ц сформована правова позиція по подібним справам, яка повністю узгоджується із вищевикладеним. Варто також зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. Відповідно ч. 2 ст. 11 вказаного Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Так як власник пошкодженого майна не ініціював проведення оцінки свого майна іншим суб`єктом оціночної діяльності, окрім експерта [PERSON] , який безпосередньо оглядав пошкоджений транспортний засіб позивача, дії страхової компанії щодо використання Звіту про оцінку майна, який був складений оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» при розрахунку страхового відшкодування порушують вимоги діючого законодавства. Таким чином, оскільки страховиком при виплаті\~\~позивачу\~\~страхового відшкодування було взято за основу Звіт про оцінку майна, який складено з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а тому звіт № 35237 від 02.04.2024 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, що виконаний ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» на замовлення ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не є належним та допустимим доказом у розумінні статей\~77,\~78 ЦПК України. Суд приймає до уваги наданий стороною позивача висновок експерта, оскільки його дослідження проведено без порушення Методики товарознавчої експертизи, він має досвід і стаж, відповідну ліцензію і посвідчення експерта, він попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. У зв`язку з вищевикладеним, оскільки розмір страхового відшкодування не перевищує встановлені ліміти відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілим особам, то з відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» слід стягнути на користь позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 18\~408,86 коп. З приводу позовних вимог позивача про стягнення з відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 3% річних у розмірі 362,14 грн., пені в розмірі 2 420,82 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1 638,71 грн. суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово доходив висновку, що оскільки за своєю правовою природою зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування є грошовим, то застосування до спірних правовідносин положень статті 625 ЦК України є обґрунтованим. За змістом аналізованої норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Такі правові висновки містяться, зокрема у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 757/26834/15-ц. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.02.2020 у справі № 758/16044/16-ц вказано, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття526, частина друга статті625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 30.10.2019 у справі № 200/4309/14-ц та від 16.10.2019 у справі №452/3519/15. Утім, оскільки страховик своєчасно виплатив позивачу страхове відшкодування в межах страхової суми згідно Звіту № 35237 від 02.04.2024 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, що виконана ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» на замовлення ПАТ «НАСК «ОРАНТА», а доказів звернення позивача із заявою до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про виплату невідшкодованої суми страхового відшкодування з урахуванням висновку № 9822/1 від 20.05.2024 за результатами проведеного експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, що складений судовим експертом - автотоварознавцем Крутінь В.І. на замовлення [PERSON] , до суду не надано, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Відповідно до п. п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд враховує, що захист порушеного права забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з порушенням її прав. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. У постанові від 03.10.2019 у справі №709/1173/17 Верховний суд зазначив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що позивач є фактичним володільцем транспортного засобу, який був пошкоджений в результаті ДТП. При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу, судом враховується характер порушення прав позивача, його наслідки та інші обставини справи, а тому суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди відповідачем [PERSON] , із врахуванням розміру, заявленого позивачем, повинен бути встановлений судом у розмірі 2 000,00 грн., що буде відповідати розумності, виваженості та справедливості. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідачів на користь позивача слід стягнути в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі по 263,58 грн. з кожного.

Outcome: partial