Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 30.10.2020 відповідач ознайомився з умовами кредитування. підписав паспорт кредиту та заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а також погодив наступні умови: 1) Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 75000,00 грн. (п. 1.2 Договору); 2) Тип кредитної карти: Картка «Універсальна» GOLD; 3) Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2 Договору); 4) Процентна ставка, відсотків річних: 40,8% (п. 1.3 Договору); 5) Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4 Договору); 6) Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4 Договору); 7) Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.\~2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п. 1.5 та п.\~2.1.1.2.12 Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 01/24, тип «Універсальна GOLD», що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 28.11.2024 має заборгованість у розмірі 57371,39 грн., яка складається з наступного: 51393,59 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5977,80 грн. заборгованість за простроченими відсотками, які позивач і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» до суду не з`явився, до позову додав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, позовна заява з додатками та судові повістки про виклик до суду не були відправлені [PERSON] ([ADDRESS] ) у зв`язку із неможливістю відправлення поштової кореспонденції на тимчасово окуповану територію. Про дату, час і місце розгляду справи відповідача повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Запорізького районного суду Запорізької області в розділі «Громадянам» у вкладці «Оголошення про виклик до суду». Також, в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце розгляду справи. Заяв та клопотань, відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з наведеним, суд на, підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (ч. 1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 30.10.2020 в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» [PERSON] підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Своїм підписом відповідач підтвердив, що ознайомився і згодний із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також пам`яткою клієнта і тарифами банку. Того ж дня 30.10.2020 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту. Таким чином 30.10.2020 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, погодивши наступні умови кредитування: розмір кредитного ліміту до 75000 грн., строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка 40,8 % річних. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, видав платіжну карту та відкрив картрахунок. Згідно з наданим банком розрахунком, відповідач має заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.10.2020 станом на 28.11.2024 у розмірі 57371,39\~грн., яка складається з наступного: 51393,59 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5977,80 грн. заборгованість за простроченими відсотками. З виписки по рахунку за період з 17.11.2020 по 20.09.2024 вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, але вчасно їх не повертав. Оскільки, відповідач [PERSON] у добровільному порядку не виконав грошові зобов`язання, не погасив вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved