Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з позовом до Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки, в обґрунтування якої представник позивача [PERSON] - адвокат Константінов О.Ф. зазначив наступне. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із земельних ділянок: частка земельної ділянкиплощею 1,0002 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:5039 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В. від 02.07.2014, зареєстровано в реєстрі № 996; частка земельної ділянки площею 4,8874 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:0380 для веденнятоварного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В. від 02.07.2014, зареєстровано в реєстрі № 998. [INFO] [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] , прийняла спадщину. 11.10.2024 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної О.В. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належні померлому земельні ділянки. Однак на вказані заяви приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною О.В. надано постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №237/02-31 від 11.10.2024 та № 238/02-31 від 11.10.2024, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначені земельні ділянки, так як одним із документів, необхідним для видачі свідоцтва про право на спадщину є витяг з Державного земельного кадастру, а надані свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчені державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В. від 02.07.2014, за реєстровими № 996; № 998, не відповідають даним Державного земельного кадастру, про що нотаріусом винесено відповідні постанови. Відповідно допостанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 237/02-31 від 11.10.2024 повідомлено, що згідно з витягом з Державного земельного кадастру за № НВ-9945749892024 від 09.08.2024 земельна ділянка має інший кадастровий номер: 3520381300:02:000:0550 та іншу площу земельної ділянки 2,4436 га. Згідно з витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 23708261 від 02.07.2014 є підтвердження реєстрації за [PERSON] на частку земельної ділянки площею 4,8874 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:0380, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 397415535203 та відсутня інформація про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,4436 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:0550, з чого вбачається, що за спадкодавцем не зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,4436 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:0550. Так, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 238/02-31 від 11.10.2024 повідомлено, що згідно з витягом з Державного земельного кадастру за № НВ-9950254772024 від 08.10.2024 земельна ділянка має інший кадастровий номер: 3520381300:02:000:5201 та іншу площу земельної ділянки 0,5001 га. Згідно з витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 23705660 від 02.07.2014 є підтвердження реєстрації за [PERSON] на частку земельної ділянки площею 1,0002 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:5039, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 397378235203 та відсутня інформація про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,5001 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:5201, з чого вбачається, що за спадкодавцем не зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,5001 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:5201. Позивач, у зв`язку із зазначеним позбавлена можливості самостійно успадкувати належне їй майно, що залишилося після смерті її батька, а тому змушена звернутися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,4436 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:0550 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] ; та право власності на земельну ділянку площею 0,5001 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:5201 для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 29.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, вирішено клопотання про витребування доказів. 17.12.2024 на адресу суду від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної О.В. надійшла копія спадкової справи, належним чином завірена. Ухвалою суду від 24.01.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача - адвокат Константінов О.Ф. у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином та завчасно. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у відсутність представника Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши усі фактичні обставини, оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [INFO] помер [PERSON] , актовий запис про смерть № 6774. 25.03.2015 [PERSON] подала заяву від 25.03.2015 за № 29 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної О.В. про прийняття спадщини за законом після смерті її батька - [PERSON] , померлого [INFO] . Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною О.В. була заведена спадкова справа № 13/2015, що підтверджується інформаційним повідомленням приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною О.В. від 09.08.2024 № 188/02-14. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 13/2015 [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , після якого вона прийняла спадщину. Крім [PERSON] після смерті [PERSON] , спадкоємцем була його дружина - [PERSON] , яка відмовилася від прийняття спадщини на користь дочки спадкодавця - [PERSON] , що підтверджується заявою від 25.03.2015 за № 30. До складу спадщини входить: частка земельної ділянки площею 1,0002 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:5039 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В. від 02.07.2014, зареєстровано в реєстрі № 996; частка земельної ділянки площею 4,8874 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:0380 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В. від 02.07.2014, зареєстровано в реєстрі № 998. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-9945749892024 від 09.08.2024 здійснено запис про скасування кадастрового номера: 3520381300:02:000:0380 у разі коли земельна ділянка створена в результаті поділу/об`єднання, та містяться загальні відомості про земельну ділянку кадастровий номер: 3520381300:02:000:0550 площею 2,4436 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; інформація про реєстрацію права власності на яку відсутня. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-9950254772024 від 08.10.2024 здійснено запис про скасування кадастрового номера: 3520381300:02:000:5039 у разі коли земельна ділянка створена в результаті поділу/об`єднання, та містяться загальні відомості про земельну ділянку кадастровий номер: 3520381300:02:000:5201 площею 0,5001 га для ведення особистого селянського господарства; інформація про реєстрацію права власності на яку відсутня. 11.10.2024 [PERSON] подала заяву від 11.10.2024 за № 120 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміній О.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки: кадастровий номер: 3520381300:02:000:5201 площею 0,5001 га і кадастровий номер: 3520381300:02:000:0550 площею 2,4436 га, після смерті її батька - [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 237/02-31 від 11.10.2024, повідомлено, що подані, [PERSON] , документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,4436 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:0550, яка розташована на території Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, після смерті [INFO] батька [PERSON] , який був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] , не дають підстав для вчинення нотаріальної дії, оскільки для підтвердження права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,4436 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:0550 [PERSON] не наданий правовстановлюючий документ, а надане Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] , державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області 02.07.2014 року за реєстровим № 998 на 1/2 частку земельної ділянки площею 4,8874 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:0380, який не відповідає данним Державного земельного кадастру. Згідно витягу з ДЗК за № НВ-9945749892024 від 09.08.2024 року земельна ділянка має інший кадастровий номер: 3520381300:02:000:0550 та іншу площу земельної ділянки 2,4436 га. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 23708261 від 02.07.2014 року є підтвердження реєстрації за [PERSON] Документ сформований в системі «Електронний суд» 22.11.2024 3 на 1/2 частку земельної ділянки площею 4,8874 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:0380, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 397415535203 та відсутня інформація про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,4436 га., кадастровий номер: 3520381300:02:000:0550, з чого вбачається, що за спадкодавцем не зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,4436 га, кадастровий номер: 3520381300:02:000:0550, тобто немає законних підстав для видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на цю земельну ділянку. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 238/02-31 від 11.10.2024 року повідомлено, що подані, [PERSON] , документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею площею 0,5001 га., кадастровий номер: 3520381300:02:000:5201, яка розташована на території Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, після смерті [INFO] батька [PERSON] , який був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] , не дають підстав для вчинення нотаріальної дії, оскільки для підтвердження права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,5001 га., кадастровий номер: 3520381300:02:000:5201. [PERSON] не наданий правовстановлюючий документ, а надане Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] , державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області 02.07.2014 року за реєстровим № 996 на 1/2 частку земельної ділянки площею 1,0002 га., кадастровий номер: 3520381300:02:000:5039, який не відповідає данним Державного земельного кадастру. Згідно витягу з ДЗК за № НВ-9950254772024 від 08.10.2024 року земельна ділянка має інший кадастровий номер: 3520381300:02:000:5201 та іншу площу земельної ділянки 0,5001 га. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 23705660 від 02.07.2014 року є підтвердження реєстрації за [PERSON] на 1/2 частку земельної ділянки площею 1,0002 га., кадастровий номер: 3520381300:02:000:5039, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 397378235203 та відсутня інформація про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,5001 га., кадастровий номер: 3520381300:02:000:5201, з чого вбачається, що за спадкодавцем не зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,5001 га., кадастровий номер: 3520381300:02:000:5201, тобто немає законних підстав для видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на цю земельну ділянку. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до положень ч. 1 та ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 1\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини частина 5\~статті 1268 Цивільного кодексу України. Згідно з частиною 1\~статті 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частини 3\~статті 1296 Цивільного кодексу України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, у тому числі наявності чи відсутності податкової застави та інших застав за даними відповідних реєстрів. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції України та Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Згідно з положеннями п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Крім того, Пленум Верховного суду України в своїй постанові від 30.03.2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування», а саме в п. 10 роз`яснив, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до приписів ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до ч. 2 ст. 79-1 ЗК України, формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Відповідно до положень ч. 1 ст. 50 Закону України "Про землеустрій", проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України Про державний земельний кадастр, відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні. Відповідно до ст. 27 Закону України Про державний земельний кадастр, у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається. У Поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок. Записи про обмеження у використанні земельної ділянки, яка була поділена чи об`єднана з іншою, переносяться до поземельних книг на земельні ділянки, сформовані в результаті такого поділу чи об`єднання (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до новосформованої земельної ділянки). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Судом було встановлено, що позивач по справі є єдиним спадкоємцем за законом після смерті її батька - [PERSON] , померлого [INFO] , яка спадщину прийняла за законом, подавши заяву до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної О.В. 25.03.2015 за № 29. Спадкова справа № 13/2015 після смерті [PERSON] відкрита 25.03.2015. Позивач по справі після відкриття спадщини не зверталася до нотаріуса із заявами про відмову від прийняття спадщини. Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-9945749892024 від 09.08.2024 земельна ділянка кадастровий номер: 3520381300:02:000:0550 площею 2,4436 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, сформована в результаті поділу земельної ділянки кадастрового номера: 3520381300:02:000:0380 площею 4,8874 га. Такий поділ земельної ділянки кадастрового номера: 3520381300:02:000:0380 площею 4,8874 га було здійснено співвласниками: [PERSON] і [PERSON] , які набули право спільної часткової власності на дану земельну ділянку в результаті спадкування після смерті їх батька, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В. від 02.07.2014, зареєстровано в реєстрі № 998. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-9950254772024 від 08.10.2024 земельна ділянка кадастровий номер: 3520381300:02:000:5201 площею 0,5001 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, сформована в результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер: 3520381300:02:000:5039 площею 1,0002 га. Такий поділ земельної ділянки кадастрового номера: 3520381300:02:000:5039 площею 1,0002 га було здійснено співвласниками: [PERSON] і [PERSON] , які набули право спільної часткової власності на дану земельну ділянку в результаті спадкування після смерті їх батька, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В. від 02.07.2014, зареєстровано в реєстрі № 996. Однак за життя [PERSON] не встиг оформити право власності на сформовані в результаті поділу земельні ділянки: кадастровий номер: 3520381300:02:000:5201 площею 0,5001 га і кадастровий номер: 3520381300:02:000:0550 площею 2,4436 га. На підставі наведеного, позивач позбавлена можливості реалізувати свої майнові права, як спадкоємець, яка прийняла спадщину. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України). З урахуванням наданих позивачем доказів, досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно після смерті її батька - [PERSON] , а саме на земельні ділянки: кадастровий номер: 3520381300:02:000:5201 площею 0,5001 га та кадастровий номер: 3520381300:02:000:0550 площею 2,4436 га. Таке визнання не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, але позивач у своїй позовній заяві питання про стягнення судових витрат не ставила.

Outcome: approved