Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

У жовтні 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.10.2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і [PERSON] був укладений договір позики № 76813854 за умовами якого останній отримав у позику грошові кошти у сумі 8000,00 гривень на строк 30 днів та сплатою відсотків у розмірі 2,5% на день. 14.06.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №14/06/21 за умовами якого ТОВ «ФК «Європейське агентство з повернення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] за договором позики № 76813854 від 26.10.2023 року на загальну суму 32000,00 гривень, з яких 8000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 24 000,00 гривень заборгованість за відсотками. Крім того, 09.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 102311954 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 8000,00 гривень на строк 25 днів та сплатою відсотків у порядку та розмірі, визначених умовами договору. 16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №16072024 за умовами якого ТОВ «ФК «Європейське агентство з повернення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] за договором кредиту № 102311954 від 09.11.2021 року на загальну суму 6984,00 гривень, з яких 6984,00 грн. заборгованість по тілу кредиту. На підставі викладеного ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 76813854 у розмірі 32\~000,00 гривень, заборгованість за кредитним договором № 102311954 у розмірі 6\~984,00 гривень, а всього 38\~984,00 гривень. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Відповідач та його представник адвокат Савченко Я.В. в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником відповідача подана заява, в якій останній просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність. Просив врахувати, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами, як факту укладення відповідачем спірних кредитних договорів, так і отримання від фінансових товариств у кредит відповідних коштів, також не доведено і факт набуття позивачем у встановленому порядку права вимоги до відповідача за відповідними кредитними договорами, а також е доведено розмір заборгованості, яка підлягає стягненню. Також у вказаній заяві просив справу розглядати за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 1)щодо договору №76813854. 26.10.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 76813854 за умовами якого Позикодавець зобов`язався надати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а той повернути таку ж саму суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити проценти від суми позики. Згідно умов договору сума позики становить 8000,00 гривень, строк позики 30 днів, тобто до 24.11.2023 року, процентна ставка 2,5% на день (базова ставка). Вказаний договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем шляхом накладення одноразового ідентифікатора j5L6xr1RsD. На виконання умов укладеного договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 26.10.2023 року перерахувало на вказаний відповідачем у договорі картковий рахунок 8000,00 гривень, що підтверджено випискою про рух коштів по рахунку за 26.10.2023 рік (банківська картка [NUMBER] ), який відкритий в АТ «Райффайзен банк» на ім`я [PERSON] 14.06.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №14/06/21 року, до якого 11.04.2024 року була укладена додаткова угода №22, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 76813854 у загальній сумі 32\~000,00 гривень з яких: 8\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 24\~000,00 гривень заборгованість за процентами. 2) щодо договору №102311954. 09.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 102311954 за умовами якого кредитодавець, на умовах строковості та платності, зобов`язався надати позичальнику кредит, а той повернути кредит та сплатити кошти за користування кредитним коштами на умовах та порядку, визначених договором. Згідно умов договору сторонами було визначено, що сума кредиту становить 8000,00 гривень; строк кредитування 25 днів, починаючи з 09.11.2021 року; термін повернення кредиту 04.12.2021 року (дата платежу). Також умовами договору визначено, що за надання кредиту нараховується комісія у сумі 1520,0 гривень (19% від суми кредиту), а також проценти у розмірі 2,5%; на день, які сплачуються у дату платежу. 09.11.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] 8000,00 гривень, що підтверджено платіжним дорученням №34937703. 16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Європейська агентство з повернення боргів» укладений договір факторингу № 16072024 на підставі якого останнє набуло право вимоги в тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 102311954 від 09.11.2021 року на загальну суму 6984,00 гривень (заборгованість за основною сумою договору). Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. а) щодо правовідносин сторін Статтею 11 ЦК України\~встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу пункту 6 частини першої\~статті 3 Закону України від 3 вересня 2015року №675-VIII «Про електронну комерцію»\~(далі\~Закон №675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша\~статті 626 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень частини першої\~статті 638 ЦК України\~слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої\~статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). В силу частини першої\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610\~ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що 26.10.2023 року [PERSON] уклав із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики, за умовам якого отримав у позику грошові кошти, які зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ними в порядку, визначеному договором. Після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. У подальшому вказана фінансова компанія відступила ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] за вищевказаним договором позики № 76813854. Посилання сторони відповідача на те, що позивач не набув права вимоги за договором факторингу №14/06/21 оскільки не оплатив суму відступлення права вимоги, суд вважає безпідставними оскільки за умовами вказаного договору (п.1.2) визначено зо перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру. З огляду на викладене слід дійти висновку, що [PERSON] не виконав обов`язки за вищевказаним договором позики, а тому з нього на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість за відповідним договором. Щодо кредитного договору № 102311954 від 09.11.2021 року суд зазначає наступне. Так, у позовній заяві зазначено, що вказаний договір укладений в електронній формі. Разом з цим долучений до позовної заяви примірник кредитного договору № 102311954 від 09.11.2021 року не містить відомостей щодо його підписання [PERSON] (у розділі реквізити сторін у графі позичальник відсутні дані щодо його підписання одноразовим електронним ідентифікатором). Відсутні такі дані і у долучених до позову матеріалах. Оскільки вказаний кредитний договір не підписаний сторонами останній вважається неукладеним та не створює для сторін жодних правових зобов`язань. З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 102311954 від 09.11.2021 року слід відмовити. б) щодо розміру заборгованості яка підлягає стягненню Згідно представленого розрахунку заборгованість [PERSON] за договором позики №76813854 від 26.10.2023року становить 32\~000,00 гривень у складається із: 8000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 24\~000,00 гривень заборгованості за процентами. При цьому із вказаного розрахунку вбачається, що заборгованість за відсотками розрахована як в період погодженого сторонами строку кредитування, так і поза строком кредитування. Статтею 251 ЦК України\~встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до\~статті 252 ЦК України\~строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). За умовами договору позики №76813854 від 26.10.2023року сторони погодили строк кредитування 30 днів, тобто до 24.11.2023 року. Доказів того, що вказаний строк кредитування був подовжений у встановленому договором порядку матеріали справи не містять. За таких обставин сума, що підлягає стягненню становить 14 000,00 гривень із розрахунку: 8\~000,00 грн.(сума позики) + (8000,00 грн. * 2,5% *30 днів /100%). Саме така заборгованості за вищевказаним договором має бути стягнута з [PERSON] на користь ТОВ«ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №76813854. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід присудити судовий збір за подання позову пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1087,42 гривень (14\~000,00 грн. * 3028,00 грн./ 38\~984,00 грн.)

Outcome: partial