Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

20.03.2025 до Дарницького районного суду м. Києва звернулась [PERSON] , заінтересована особа: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ), із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування вимог заявниця посилається на те, що [INFO] у м. Маріуполі Донецької області помер її батько - [PERSON] , [INFO] . Зареєструвати смерть батька у встановленому законом порядку заявниця не змогла, оскільки свідоцтво про смерть, копія якого була надана заявницею, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв`язку з цим, заявниця не може зареєструвати смерть свого батька відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та реалізувати свої спадкові права. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 20.03.2025 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С. Ухвалою від 20.03.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати 2-й термін з дня отримання копії даної ухвали (а.с. 38-39). У зазначений в ухвалі строк від представника заявниці до суду надійшла заява про усунення недоліків заяви (а.с. 41-42). Ухвалою суду від 24.03.2025 заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 53). Заявниця та представник заінтересованої особи, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. 25.03.2025 від представника заявниці - адвоката Шевченка Вадима Сергійовича до суду надійшла заява, у якій він просив справу розглядати в судовому засіданні за відсутності заявниці та її представника, вимоги заяви підтримав. Документ сформований в системі «Електронний суд». Представник заінтересованої особи про причини своєї неявки суд не повідомив. Із заявами та клопотаннями до суду не звертався. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу в судовому засіданні за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Законом України від 21.04.2022 «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» були внесені зміни до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Зокрема, згідно із п.7 ст.1-1 Закону, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 цього Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану. Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» увесь Маріупольский район Донецької області за винятком с. Заїченко та с. Пікузи з 04.03.2022 є тимчасово окупованою територією України. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується: копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 08.02.1979 Відділом РАГСу Приморського району м. Жданов, актовий запис №105 (а.с. 7); копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану м. Маріуполя, Донецької області 09.08.1997, актовий запис № 495 (а.с. 8). Після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] помер [INFO] . Причиною його смерті згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1776 від 18.05.2023 зазначено «злоякісне утворення головного мозку» (а.с. № 22-23). 27.05.2023 незаконно утвореним органом так званої «Донецької Народної Республіки» на тимчасово окупованій території України видано свідоцтво про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] , в якому зазначено, що він помер [INFO] у м. Маріуполі Донецької області (а.с. 21). Державна реєстрація смерті громадянина [PERSON] не була проведена на території України, оскільки документи, які є у заявниці, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що заявником надані документи, які свідчать про смерть її батька [PERSON] , реєстрація його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива через об`єктивні причини, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заяви [PERSON] та встановити факт смерті батька [PERSON] , [INFO] , уродженця радгоспу Широкий Станічно-Луганського району Луганської області, який помер [INFO] у м. Маріуполі Донецької області. При ухваленні рішення судом також враховано, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зазначав, що «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного». Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». Рішення відповідно до ч. 4ст. 317 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень п. 16 ч. 2ст. 3 Закону України «Про судовий збір» для даної категорії справи судовий збір не справляється.

Outcome: approved