Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 12.03.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Центральним районним у м.Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено актовий запис №132. Вказав, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини припиненні. Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 02.10.2024 року відкрито провадження у справі №490/8610/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Спільно нажите майно, що наявне на час припинення відносин складається з автомобіля марки Nissan, модель Rogue, 2018 року виписку, VІN [NUMBER] , придбаного 27.04.2023 року, ринковою вартістю 660 370,00 грн., що підтверджується висновком експерта ОНДІСЕ №24-5448 від 18.10.2024 року. Право власності на вказаний автомобіль зареєстровано за відповідачем [PERSON] 27.04.2023 року в ТСЦ №4841. Після припинення шлюбних відносин автомобіль залишився у володінні та користуванні відповідача, угоди про добровільний поділ автомобіля між сторонами не досягнуто, шлюбний договір не укладався. Оскільки автомобіль Nissan Rogue, 2018 року виписку, VІN [NUMBER] , належить сторонам на праві спільної сумісної власності, при цьому залишився в повному володінні та користуванні відповідача, є неподільною річчю і не може бути поділений між сторонами в рівних частинах, позивач бажає отримати грошову компенсацію в розмірі 1/2 вартості автомобіля, замість своєї частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль. На підставі цього просив стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля Nissan Rogue, 2018 року виписку, VІN [NUMBER] , що складає 330 185,00 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації, а також оголошенням на сайті суду. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про шлюб, виданого Центральним районним у м.Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12.03.2021 року, про що було складено відповідний актовий запис №132. Згідно наданої копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Nissan, модель Rogue, 2018 року виписку, VІN [NUMBER] , власником є [PERSON] , дата реєстрації права власності 27.04.2023 року. Висновком експерта №24-5448 транспортно-товарознавчого дослідження колісних транспортних засобів середньою ринковою вартістю колісного транспортного засобу марки Nissan Rogue 2.5, 2018 року виготовлення, станом на 15.10.20254 року (дату оцінки) становить 660370,00 грн. Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3 ст. 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ст.\~372\~ЦК України,\~майно,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~може бути\~поділене між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними,\~крім випадків,\~установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Статтею 15 ЦК України, передбачено що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя підлягає задоволенню. З урахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на його користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави згідно ст. 141 ЦПК України для стягнення з відповідача на користь позивача 3301,85 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжним дорученням.

Outcome: approved