Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

18.11.2024\~адвокат Гудкова\~Т.\~А. в інтересах\~ [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, та уточненими заявами 20.12.2024 та 21.03.2025 з наступними вимогами: 1) Встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , була матір`ю [PERSON] , [INFO] ; 2) Встановити факт постійного проживання [PERSON] , померлої [INFO] , разом із [PERSON] , за адресою садового товариства "ЮЖАНЕ" у м. Люботин Харківської області (дачна ділянка № [NUMBER] ), на час відкриття спадщини, а саме станом на 17 жовтня 2022 року, та прийняття [PERSON] спадщини у вигляді: - житлового будинку, житловою площею 14,0 кв.м, у с.\~Камплиця Зміївського (на цей час Чугуївського) району Харківської області; - житлового будинку, житловою площею 25,90 кв.м, загальною площею 49,60 кв.м, у с. Камплиця Зміївського (на цей час Чугуївського) району Харківської області; - земельної ділянки, площею 0,1188 га, по [ADDRESS] ; - земельної ділянки, площею 0,1554 га, по [ADDRESS] ; - земельної ділянки, площею 0,1048 га, по [ADDRESS] ; - земельної ділянки, площею 0,1593 га, по [ADDRESS] ; 3) Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на майно у вигляді: - житлового будинку, житловою площею 14,0 кв.м, по [ADDRESS] ; - житлового будинку, житловою площею 25,90 кв.м, загальною площею 49,60 кв.м, по [ADDRESS] ; -\~земельної\~ділянки, площею 0,1188 га, по [ADDRESS] ; - земельної ділянки, площею 0,1554 га, по\~ [ADDRESS] ; - земельної ділянки, площею 0,1048 га, по [ADDRESS] ; - земельної ділянки, площею 0,1593 га, по [ADDRESS] . На обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла [PERSON] . У зв`язку з різною транслітерацією з російської на українську мову прізвищ спадкодавця та позивача, літери у прізвищах позивача та померлої зазначені по різному. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: житлового будинку, житловою площею 14,0 кв.м., загальною площею 34,5 кв.м. по [ADDRESS] ; житлового будинку, житловою площею 25,90 кв.м., загальною площею 49,60 кв.м. по [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 0,1188 га по [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 0,1554 га по [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 0,1048 га по [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 0,1593 га по [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] є [PERSON] , оскільки\~чоловік померлої [PERSON] помер [INFO] , інших дітей вона не мала, батьки померли раніше. Заповіту [PERSON] не складала. [PERSON] була особою похилого віку, з прогресуючим погіршенням когнітивних здібностей, що призвело фактично до втрати практичних навичок, порушень пам`яті і мислення. Спадкодавець була зареєстрована у належній [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в однокімнатній квартирі, але за станом здоров`я, приблизно з середини 2021 року позивач забрав свою матір до себе у трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , де вона проживала разом з ним, оскільки не мала можливості піклуватися про себе. Після повномасштабного російського вторгнення на територію України позивач разом з матір`ю виїхали до м. Львова, де проживали разом до 07.06.2022. 08.06.2022 позивач разом з матір`ю повернувся до м. Харкова і того ж дня [PERSON] впала та отримала травму: закритий перелом правої променевої кістки, що не дозволяло їй залишатися без догляду. Позивач з матір`ю стали проживати у будинку, розташованому на дачній ділянці № [NUMBER] садового товариства "ЮЖАНЕ" у м.\~Люботин Харківської області, членом якого є позивач, до дня смерті спадкодавця [PERSON] . Враховуючи, що позивач [PERSON] на день смерті своєї матері [PERSON] , проживав разом з нею, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України він фактично прийняв спадщину. 11.10.2023 [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Шостої Харківської міської нотаріальної контори Вовкожа О. М. із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки він подав відповідну заяву не протягом встановленого законом строку, і доказів спільного зареєстрованого місця проживання не надав. Викладені обставини, стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.11.2024 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18.12.2024. 18.12.2024 за клопотанням представника позивача [PERSON] підготовче засідання відкладене на 04.02.2025. 20.12.2024 представник позивача [PERSON] надіслала заяву, в якій уточнила позовні вимоги та просила вважати відповідачем у справі Зміївську міську раду Чугуївського району Харківської області. 24.12.2024 представник позивача Гудкова Т. А. надіслала до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.02.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. 04.02.2025 допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , та після закінчення стадії з`ясування обставин та перевірки їх доказами, суд провів судові дебати та перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Однак, під час ухвалення судового рішення виникла потреба додатково з`ясувати обставини щодо місця надходження спірного нерухомого майна, тому було поновлено судовий розгляд. 04.02.2025 за клопотанням представника позивача [PERSON] судовий розгляд відкладено на 01.04.2025. 21.03.2025 представник позивача Гудкова Т. А. надіслала клопотання, в якому просила у пункті 2 третього абзацу мотивувальної частини позову та пункт 3 прохальної частини позову у третьому абзаці замість "житлового будинку житловою площею 25,90 кв.м, загальною площею 49,60 кв.м, по [ADDRESS] " вважати вірним "житлового будинку житловою площею 25,90 кв.м, загальною площею 49,60 кв.м, по [ADDRESS] ". 21.03.2025 представник позивача Гудкова Т. А. надіслала клопотання про долучення до матеріалів справи доказів. 01.04.2025 учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник позивача Гудкова Т. А. надіслала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, допитавши свідків, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірним є право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , до складу якої входить: 1) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 34,5 кв.м, житловою площею 14,0 кв.м; 2) земельна ділянка, площею 0,1188 га, за адресою: [ADDRESS] ; 3) земельна ділянка, площею 0,1554 га, за адресою: [ADDRESS] ; 4) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 49,60 кв.м, житловою площею 25,90 кв.м; 5)\~земельна\~ділянка, площею 0,1048 га, за адресою: [ADDRESS] ; 6) земельна ділянка, площею 0,1593 га, по [ADDRESS] . Для вирішення цього спору позивачеві необхідно встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] , яка була його матір`ю, та факт постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , станом на день її смерті [INFO] . Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 6 ст. 294 ЦПК України передбачено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Частиною 1 ст. 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У відповідністю з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Даними копій паспорта громадянина України [NUMBER] , свідоцтва про народження [NUMBER] підтверджується, що позивач [PERSON] народився [INFO] в м.\~Харків, його матір`ю мовою оригіналу записана " [PERSON] " (т. 1 а. с. 10-12, 17). Згідно копії паспорта громадянина України [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , народилася в с. Задонецьке Зміївського району Харківської області (т. 1 а. с. 14). Згідно копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , [INFO] в м. Харків померла [PERSON] (т. 1 а. с. 18). Свідки [PERSON] та [PERSON] під час судового розгляду підтвердили, що [PERSON] здійснював догляд за своєю матір`ю [PERSON] , а також постійно проживав разом з\~нею. Проаналізувавши відомості, що зазначені у вказаних документах, а також показання свідків, суд дійшов висновку, що [PERSON] надано докази, якими підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була його матір`ю, цей факт має для нього юридичне значення і іншим порядком підтвердити факт родинних відносин він не має можливості. Водночас, суд зазначає, що відсутні підстави для зазначення в резолютивній частині рішення вказівки на встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як сина та матері, а\~цей факт розглядається судом як обставина, що підлягає доказуванню для вирішення по суті спору щодо спадщини. Даними копії паспорта громадянина України [NUMBER] підтверджується, що позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а. с. 10-12). Згідно копії паспорта громадянина України [NUMBER] , довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні № 50f9834f-5c6c-41e8-8169-ad503cd4a81e від 20.12.2024, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , станом на 17.10.2022, окрім неї за вказаною адресою нікого не було зареєстровано (т. 1 а. с. 14-17, 171). З копії свідоцтва про одруження [NUMBER] вбачається, що " [PERSON] " та " [PERSON] " уклали шлюб 31.03.1962 (т. 1 а. с. 17). Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , [INFO] в м. Харків помер [PERSON] (батько позивача) (а. с. 19). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] в м. Харків померла [PERSON] (а. с. 18). Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] проживав зі своєю матір`ю [PERSON] , у зв`язку з її поганим станом здоров`я. Спочатку вони жили разом в м. Харкові, потім у Львові, і після повернення в м. Харків мешкали у садівничому товаристві поблизу м.\~Люботина. Свідок [PERSON] показала, що мати позивача [PERSON] дійсно мала у 2022 році поганий стан здоров`я, на день смерті останньої у жовтні 2022 року [PERSON] дійсно разом з нею проживав. З копій виписки КНП ім. проф. О. І. Мещанінова "Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги" із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 11166, виписки (дублікат) КНП "Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17" Харківської міської ради із медичної карти стаціонарного хворого № 6023, довідки КНП "Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17" Харківської міської ради № 4168 вбачається, що мати позивача зазначена як [PERSON] мала діагноз: дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст, з вираженими когнітивними, мнестичними порушеннями; гіпертонічна хвороба ІІ ст, 3 ст, ризик високий; церебральний атеросклероз; атеросклеротичний кардіосклероз, атеросклероз аорти. 08.06.2022 [PERSON] у КНП "Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17" було встановлено діагноз: S52/5 закритий перелом правої променевої кістки в т. м. з доп. зміщенням на фоні після травматичного ДОА (т. 1 а. с. 24, 25, 26). З довідки голови СТ "ЮЖАНЕ" від 01.12.2023, вбачається, що член дачного кооперативу [PERSON] , 1963 року народження, постійно проживає на свій дачній ділянці № [NUMBER] , починаючи з 08.06.2022 і по цей час. З 08 червня до 17 жовтня 2022 року разом з ним проживала його мати [PERSON] , 1937 року народження. Оскільки в той час в м. Харкові було небезпечно, а також враховуючи похилий вік матері, [PERSON] , як єдиний син, забрав її з собою і вони жили у вказаний період разом. В цей час вона кілька разів хворіла, перебувала у лікарнях, і [PERSON] кожного дня їздив її відвідувати. А коли вона ламала руку, то все приготування їжі було виключно на ньому. Мати проживала з [PERSON] до самої смерті - [INFO] , і поховав він її там, де поховані її батьки і чоловік - на кладовищі в селі Камплиця Зміївського району (т. 1 а. с. 23). Даними договору дарування, укладеного 20.10.1995 між [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] , та [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за № 1-3159, підтверджується, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями в х.\~Камплиця Зміївського району Харківської області, житловою площею 14,0 кв.м (т. 1 а. с. 27-30). Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами, який виготовлено 14.02.2025 КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: [ADDRESS] (т. 2 а. с. 4-14). Ринкова вартість житлового будинку (без урахування зем. ділянки) з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 34,5 кв.м, розташованого на земельній ділянці (кадастровий номер 6321782504:00:000:0011), площею 0,1188 га, за адресою: [ADDRESS] , станом на 12.03.2025, склала 64 000 грн 00 коп. (т. 2 а. с. 44-55). Даними копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 29.09.2010 державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Чернолясовою\~Т.\~В., зареєстровано в реєстрі за № 1-1697, спадкова справа № 313/2010, підтверджується, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] (т. 1 а. с. 31, 32). Ринкова вартість житлового будинку (без урахування зем. ділянки) з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 49,6 м. кв, розташованого на земельній ділянці (кадастровий номер 6321782504:00:000:0013), площею 0,1048 га, за адресою: [ADDRESS] , станом на 12.03.2025 склала 102 000 грн 00 коп. (т. 2 а. с. 15-26). Даними копії Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ЯА №\~629960 підтверджується, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1188 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 6321782504:00:000:0011, розташована по [ADDRESS] , з\~цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд (т. 1 а. с. 33, 34). Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1188 га, кадастровий номер 6321782504:00:000:0011, розташованої по [ADDRESS] , станом на 12.03.2025, склала 94 800 грн 00 коп. (т. 2 а. с. 56-64). Даними копії Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ЯА №\~629862 підтверджується, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1554 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 6321782504:00:000:0012, розташована по [ADDRESS] , з\~цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства. (т. 1 а. с. 35, 36). Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1554 га, кадастровий номер 6321782504:00:000:0012, розташованої по [ADDRESS] , станом на 12.03.2025, склала 20 200 грн 00\~коп. (т. 2 а. с. 65-72). Даними копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 29.09.2010 державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1703, спадкова справа № 313/2010, підтверджується, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1593 га (кадастровий № 6321782504:00:000:0014), що розташована по [ADDRESS] (т. 1 а. с. 37). Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1593 га, кадастровий номер 6321782504:00:000:0014, розташованої по [ADDRESS] , станом на 12.03.2025, склала 21 000 грн 00\~коп. (т. 2 а. с. 36-43). Даними копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 29.09.2010 державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-1700, спадкова справа № 313/2010, підтверджується, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1048 га (кадастровий № 6321782504:00:000:0013), розташована по [ADDRESS] (т. 1 а. с. 38). Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1048 га, кадастровий номер 6321782504:00:000:0013, розташованої по [ADDRESS] , станом на 12.03.2025, склала 93 500 грн 00 коп. (т. 2 а. с. 28-35). Після померлої [INFO] [PERSON] була заведена 11.10.2023 спадкова справа №\~640/2023 на підставі заяви [PERSON] , що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74295860 від 11.10.2023 (т. 1 а. с. 22). Постановою державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожа О. М. № 3039/02-31 від 17.10.2023, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки він звернувся з заявою після спливу шестимісячного строку, встановленого для подачі заяви про прийняття спадщини; за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини зареєстрованим не був. Крім нього, заяв, щодо прийняття спадщини або відмови від спадщини не надходило (т. 1 а. с. 20, 21). На підставі зазначених вище доводів позивача [PERSON] , викладених у позовній заяві, пояснень представника позивача [PERSON] , показань свідків [PERSON] , [PERSON] під час судового розгляду, які не заперечувалися представником відповідача та оцінені в сукупності з відомостями, які містяться у зазначених вище письмових доказах, суд дійшов висновку про доведеність факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , станом на день її смерті [INFO] , за адресою: Садове товариство "ЮЖАНЕ" у м. Люботин Харківської області (дачна ділянка № [NUMBER] ). Оскільки від встановлення цього факту залежить вирішення спору про право на спадщину за законом, позивач мав підстави звертатися з такою заявою у порядку позовного провадження. Встановлення цього факту має юридичне значення для позивача, а підтвердити його іншим шляхом він не має можливості, тому вимога позову про встановлення цього факту є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Водночас, суд зазначає, що відсутні підстави для зазначення в резолютивній частині рішення вказівки на встановлення факту проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті [INFO] , а\~цей факт розглядається судом як обставина, що підлягає доказуванню для вирішення по суті спору щодо спадщини. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, дають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідністю зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідністю зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до п. п. 4.15, 4.16 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивачем [PERSON] надано докази, якими підтверджується, що після померлої [INFO] матері [PERSON] він прийняв спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на момент її смерті. Разом з тим, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки йому належить встановити факт родинних відносин та факт спільного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті. За таких обставин, оскільки позивачем надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження обставин, викладених на обґрунтування позову, у справі є законні підстави для ухвалення рішення про його задоволення. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved