Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Заявник [PERSON] ,інтереси якого представляє адвокат Тараненко Ю.В.,звернувся до суду із уточненою заявою про встановлення факту перебування на утриманні особи з інвалідністю 1 групи, посилаючись на те, що заявник [PERSON] [INFO] , перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] , з якою вони проживають однією сім`єю, ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет та взаємні права і обов`язки,притаманні членам сім`ї. Заявник має падчерицю, [PERSON] , яка є рідною донькою його дружини [PERSON] . [PERSON] є інвалідом з дитинства , про що свідчить довідка МСЕК, термін її дії безстроково. В силу захворювання донька дружини потребує постійного догляду та нагляду. [PERSON] є пенсіонером за віком та отримує пенсію у змірі 4 119,47грн, чого не вистачає для повноцінного утримання дитини. [PERSON] позбавлена можливості працювати та отримувати дохід , так як постійно зайнята доглядом за дитиною. [PERSON] не може самостійно доглядати за собою, виконувати щоденні, притаманні для здорової людини, дії. Інших доходів [PERSON] не має. Проживати разом з дитиною інвалідом [PERSON] на пенсію, на думку заявника, не можливо та недостатньо.. Заявник є єдиною особою, яка матеріально утримує сім`ю в повному обсязі. [PERSON] є військовослужбовцем , має стабільний дохід, який у сукупності за 4 місяці склав 147339.16 грн., неодноразово матеріально підтримував дружину та падчерицю. Встановлення факту перебування [PERSON] на його утриманні, необхідне заявнику для звільнення від проходження військової служби через сімейні обставини, а саме утримання повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю І групи. Іншим способом довести даний факт заявник не може, а тому звернувся до суду з даною заявою. В судове засідання заявник [PERSON] та його представник [PERSON] не з"явилися, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні заяви наполягають. Заінтересована особа: представник Міністерства оборони України в судове засідання не з"явився, про час та місце розглядуц справи належним чином був повідомлений. Заінтересована особа: [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а саме шляхом направлення судової повістки тьа розміщення оголошення на сайті судової влади. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, , що заявник [PERSON] є військовослужбовцем, що підтверджується копією посвідчення [NUMBER] та витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] №340 від 20.03.2024 . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.07.2024 вбачається, що 22.07.2024 Мирноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністертсва Юстиції , зареєстрвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №78. Дружина заявника [PERSON] має на утриманні повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом з дитинства безстроково, про що свідчить довідка до акту огляду МСЕК, а також пенсійне посвідчення № [NUMBER] на ім"я [PERSON] до довідкою ГУ ПФУ в Донецькій області(м.Покровськ) . Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] На підтвердження факту проживання однією сім"єю з дружиною та її донькою заявником та його представником надано довідку про реєстрацію місця проживання заявника в [ADDRESS] , та письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] ,зі змісту яких вбачається,що вказані громадяни підтверджують ,що [PERSON] та [PERSON] і її донька [PERSON] дійсно проживали сумісно за адресою [ADDRESS] . датовані 28.07.2024. Однак, дані пояснення свідків суд не може врвхувати при винесені рішення, так пояснення були надані без попередження про кримінальну відповідальність, передбачені ст.384,385 КК України та не не допитані в судовому засіданні. Відповідно до копій квітанцій Першого Українського Міжнародного банку, [PERSON] були здійснені грошові перекази 21.08.2024 в сумі 1500 грн., 02.09.2024 в сумі 1500 грн., 20.08.2024 в сумі 500 грн. , 22.07.2024 в сумі 1500 грн., 29.07.2024 в сумі 3500грн. Згідно інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (п.Покровськ) [PERSON] призначена пенсія за віком 12.03.2024 в розмірі 4119 грн. Заявник вважає, що перебуваючи у шлюбі з [PERSON] з 22 липня 2024р. він матеріально утримував доньку дружини [PERSON] , 1992р. народження , яка є особою з інвалідністю 1 групи. Однак, враховуючи вік [PERSON] , 1992р. народження заявником не надано інформації щодо розміру пенсії Дар"ї, яку вона можливо отримує по інвалідності. Крім того, заявником шлюб зареєстровано у період перебування його на службі в ЗСУ, тому він не міг в цей період проживати однією сім"єю з [PERSON] та іі донькою в с.Зелений Яр, Вознесенського району, Миколаївської області. Шлюб зареєстровано у Покровському районі Донецької області. Пенсійне посвідчення [PERSON] отримувала у Покровському районі Донецької області , де і проживають на даний час. Адреса місця проживання дружина заяваника зазначена в заяві при звернені до суду не підтверджена, так як судові повістки поверталися без вручення. Грошові перекази заявником дійсно здійснювалася, але прізвище отримувача не зазначено. Заявник [PERSON] звертався до командира частини з рапортом на звільнення зі ЗСУ відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на що йому була надана відповідь, зі змісту якої вбачається,що йому було відмовлено у звільнені ,у зв"язку з не підтвердженням факту здійснення ним опіки над особою ,яку визнано судом недієздатною рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Наведені положення обмежують суд у розгляді справ лише за зверненням особи, тобто вимогами зазначеними у заяві, зокрема, про встановлення факту. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 надано роз`яснення застосування закону при розгляді судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 Постанови в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Узагальнюючи наведене вбачається, що суд може встановити факт, що має юридичне значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. При зверненні з заявою заявник мотивував необхідність встановлення факту для звільнення з військової служби з підстав перебування на утриманні військовослужбовцем повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю I чи II групи, відповідно до абзацу 8 підпункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Наведені положення закону передбачають право на звільнення з військової служби військовослужбовцям, які мають на утримані повнолітню дитину, яка є особою з інвалідністю I чи II групи. Тобто, заявлений факт є підставою для припинення військової служби. Статею 3 Сімейного кодексу України, визначено поняття "сім`ї", з якого можливо дійти висновку про те, що сім`я створюється не лише на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення. Конституційний Суд України у своєму рішення від 03.06.1999 №5-рп/99 надав офіційне тлумачення терміну "член сім`ї": членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визначення їх членами сім`ї, крім спільного проживання, ї ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, термін "сім`я" означає не лише створення сім`ї на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а має більш широкі критерії для його визначення. В той же час, в контексті спірних відносин, визначальним для цієї справи є не встановлення факту проживання однією сім`єю, а утримання позивачем, як вітчимом, повнолітньої дітей своєї дружини, яка є особою з інвалідністю.. З цього приводу слід зазначити те, що якщо сімейне законодавство визначає безумовний обов`язок щодо утримання батьками своїх неповнолітніх дітей, то стосовно вітчима (мачухи) передбачені певні застереження. Так, в силу положень ч.1 ст.268 Сімейного кодексу України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто, в контексті спірних відносин, заявник [PERSON] мав би обов`язок по утриманню доньки-особи з інвалідністю своєї дружини, якби її матір або зазначені у цій нормі особи (у разі їх наявності) з поважних причин не могли б надавати їй належного утримання. Частиною 1 ст.121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Як встановлено судом і це не заперечується сторонами, заявник не є ні батьком особи з інвалідністю , ні її опікуном ,усиновлювачем чи піклувальником. Вітчим - це чоловік, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю. Вітчим має правовий статус, що відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника. Сімейне законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (ст.268 Сімейного кодексу України), отже вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, лише за сукупності таких обставин: такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; вітчим може надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, надані заявником, суд приходить до висновку, що заявником не доведено спільне проживання однією сім"єю з [PERSON] та її донькою, не зважаючи на реєстрацію шлюбу, не доведено спільний побуд та утримання сім"ї, не надано суду доказів щодо встановлення опікунства над особою з інвалідністю [PERSON] .. Грошові перекази здійснені заявником, без підтвердження прізвища отримувача, в короткий проміжок часу,ще не свідчать про утримання особи з інвалідністю. Будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про перебування на утриманні заявника повнолітньої дитини дружини , яка є особою з інвалідністю 1 групи, матеріали справи не містять. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви заявника не має.

Outcome: dismissed