Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (далі Управління) звернулось до суду з позовом до [PERSON] , відповідно якого просили су: стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачені кошти тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну випалту, у розмірі 11\~302,77 грн., а також стягнути понесені судові витрати у розмірі 3\~028,00 грн. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] з 2020 р. перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Починаючи з травня 2020 року Відповідач кожні шість місяців звертався до Управління з заявами про призначення державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, яка передбачена та призначається згідно з Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1098 від 27.12.2017, зі змінами (далі - Порядок призначення). Згідно з п. 1 Порядку призначення, цей Порядок визначає механізм призначення у період з 1 січня 2018 р. по 31 грудня 2020 р. тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті (далі - тимчасова допомога), за наявності в неї не менш як 15 років страхового стажу, та її виплати. Вперше Відповідач звернувся до Управління з заявою про призначення тимчасової допомоги та документами згідно вимог Порядку призначення 29 травня 2020 року. В подальшому Відповідач звертався 02.09.2020. 23.02.2021. 26.08.202L 28.02.2022. 16.01.2023. 12.07.2023. Відповідачу при кожному зверненні було роз`яснено спеціалістом з прийому Управління умови призначення тимчасової допомоги, а також проінформовано про обов`язок повідомляти про зміну обставин, які можуть вплинути на розмір або порядок отримання допомоги. Про обізнаність щодо умов призначення допомоги та про обов`язок повідомляти про зміну обставин, які можуть вплинути на розмір або порядок отримання допомоги, свідчить особистий підпис Відповідача в заявах про призначення допомоги та в інформаційних листах. На підставі наданих Відповідачем документів, Управлінням була призначена тимчасова допомога на період з 03.03.2020 по 11.01.2024. 10.01.2024 Відповідач в черговий раз звернувся до Управління з заявою про призначення тимчасової допомоги та документами згідно вимог Порядку призначення, надав трудову книжку, з записів в якій було встановлено, що у період з 02.08.2023 по 06.09.2023 Відповідач перебував у трудових відносинах з Колективним підприємством «ГлавКон» та довідку про доходи від 14.12.2023 № 2-9, видану Колективним підприємством «ГлавКон». Проте відповідач не повідомив Управління про працевлаштування. Враховуючи вищезазначене, Управлінням було визначено обсяг надміру виплачених коштів тимчасової допомоги за період з 01.08.2023 по 11.01.2024 у розмірі 11 302,77 грн. Позивачем на адресу відповідача надіслано Повідомлення за № 47 про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної допомоги у розмірі 11 302,77 грн. Станом на момент подання позовної заяви до суду сума заборгованості до повернення Відповідачем складає 11 302,77 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2024 року відкрито провадження по справі та призначення до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, про заочний розгляд справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не надав. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 28.02.2022 р. [PERSON] звернувся до органу праці та соціального захисту населення із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидії та пільг, а саме: допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. 16.01.2023 р. та 17.07.2023 р. [PERSON] в черговий раз подав до Управління заяву та декларацію про доходи і майновий стан осіб для призначення тимчасової допомоги на наступні шестимісячні терміни. 10.01.2024 р. [PERSON] звертаючись за призначенням допомоги та при заповненні декларації про доходи та майно, затвердженою Міністерством праці та соціальної політики України,надав трудову книжку, з записів в якій було встановлено, що у період з 02.08.2023 по 06.09.2023 відповідач перебував у трудових відносинах з Колективним підприємством «ГлавКон» та довідку про доходи від 14.12.2023 №2-9, видану Колективним підприємством «ГлавКон». Під час звернення [PERSON] було проінформовано про те, що наведені ним відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України, про що свідчить її підпис в заяві про призначення соціальної допомоги та в декларації про доходи та майно. На підставі заяви про призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату та декларації, рішенням Правобережного УПСЗН Дніпровської міської ради призначено допомогу [PERSON] . Відповідно розрахунку надмірно отриманих коштів, [PERSON] було отримано виплати за період 01.08.2023 по 11.01.2024 загальна сума склала 11\~302,77 грн. Після проведення перерахунку було встановлено, що заявник не мав право на державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату за період з\~01.08.2023 по 11.01.2024, через подання невірних даних. Після проведення перерахунку за вищезазначений період утворилась переплата [PERSON] в сумі 11\~302,77 грн. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Правові засади надання державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам визначено Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» та Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2005 р. № 261. Державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам\~- це щомісячна державна допомога, що надається у грошовій формі особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам. Відповідно Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату призначається непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України\~Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті (далі - тимчасова допомога), за наявності в неї не менш як 15 років страхового стажу. Інформація про склад сім`ї особи, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги, зазначається в декларації про доходи та майновий стан. Відповідальність за достовірність наданої інформації покладається на особу, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги. Виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється, зокрема, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, що настає за тим, у якому виявлено зазначені факти. Відповідно до п. 24 Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098, якщо особою приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення; повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди на підставі своїх рішень провадять щомісячні відрахування у розмірі який не перевищує 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Судом встановлено, що соціальна допомога була призначена відповідачу на підставі недостовірної інформації, яку відповідач надав при зверненні за призначенням допомоги, а переплата, сума зайво виплачених коштів 11\~302,77 грн. до теперішнього часу не повернутий, а отже підлягає стягненню. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи викладене, з огляду на те, що доказів проти наданого позивачем розрахунку та надання послуг, суду відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved