Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

30.01.2025 року позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Кудіна А.В. звернулися до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що на протязі 2024 року між ТзОВ «Авентус Україна», ТзОВ «Аванс Кредит», ТОВ «Стар файненс груп», ТзОВ «ФК Кредіплюс», ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено кредитні договори, відповідно до умов яких Товариствами надано відповідачу кредитні кошти. В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредити, сплатити проценти за користування ними. На підставі укладених договорів факторингу між вказаними товариствами та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ТзОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників, зокрема і до відповідача за кредитними договорами. Як зазначив представник позивача в позовній заяві, відповідач кредитні кошти за Договорами у повному обсязі не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами кредиту в загальному розмірі 134992,63 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, розгляд справи просила проводити в її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що 07.03.2024 року між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 7659327. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором позичальника (С4654). Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у загальній сумі 14000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 360 днів (п. 1.3, 1.4 Договору). Стандартна процентна ставка 2,20 % в день (п. 1.5.1 Договору). У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 420 грн на 4 день такого невиконання та у розмірі 140,00 грн починаючи з 5 дня за кожен день невиконання. 21.11.2024 року між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21112024, за умовами якого ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і боржниками. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 21112024 від 21.11.2024 року, ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту № 7659327 на загальну суму заборгованості 57960,00 грн. 11.03.2024 року між ТзОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 17880-03/2024. Договір підписано електронним підписом позичальника (W919). Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у загальній сумі 10000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 120 днів, тобто до 08.07.2024 року (п. 1.1, 1.2 Договору). За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 2,50 % в день (п. 1.4.1 Договору). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невідємною частиною цього Договору (п. 3.1 Договору). 25.07.2024 року між ТзОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 25072024, відповідно до вимог якого ТзОВ «Аванс кредит» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Аванс кредит» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТзОВ «Аванс кредит» і боржниками. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 25072024 від 25.07.2024 року, ТзОВ «Аванс кредит» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту № 17880-03/2024 в сумі 35000,00 грн. 29.03.2024 року між ТзОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 37049-03/2024. Договір підписано електронним підписом позичальника (W2992). Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у загальній сумі 6000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 120 днів, тобто до 06.07.2024 року (п. 1.1, 1.2 Договору). За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 2,50 % в день (п. 1.4.1 Договору). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невідємною частиною цього Договору (п. 3.1 Договору). 29.07.2024 року між ТзОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29072024, відповідно до вимог якого ТзОВ «Стар файненс груп» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Стар файненс груп» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТзОВ «Стар файненс груп» і боржниками. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 29072024 від 29.07.2024 року, ТзОВ «Стар файненс груп» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту № 37049-03/2024 в сумі 21000,00 грн. 30.03.2024 року між ТзОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 38100-03/2024. Договір підписано електронним підписом позичальника (W2516). Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у загальній сумі 1000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 100 днів, тобто до 07.07.2024 року (п. 1.1, 1.2 Договору). За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 2,50 % в день (п. 1.4.1 Договору). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невідємною частиною цього Договору (п. 3.1 Договору). 24.06.2024 року між ТзОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24062024, відповідно до вимог якого ТзОВ «Стар файненс груп» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Стар файненс груп» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТзОВ «Стар файненс груп» і боржниками. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 24062024 від 24.06.2024 року, ТзОВ «Стар файненс груп» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту № 38100-03/2024 в сумі 31705,00 грн. 13.03.2024 року між ТзОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 134173. Договір підписано електронним підписом позичальника (3bd517bb). Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у загальній сумі 6945,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 70 днів, тобто до 22.05.2024 року (п. 2.2.1, 2.6 Договору). За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 586,00 % річних (п. 2.3 Договору). Комісія за надання кредиту 1944,60 грн (п. 2.5 Договору). 12.09.2024 року між ТзОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12092024, відповідно до вимог якого ТзОВ «ФК «Кредіплюс» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «ФК «Кредіплюс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТзОВ «ФК «Кредіплюс» і боржниками. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 12092024 від 12.09.2024 року, ТзОВ «Стар файненс груп» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту № 134173 в сумі 10113,88 грн. 06.04.2024 року між ТзОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено Договір позики № 7211882. Договір підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором w37466. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у загальній сумі 2500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 60 днів, тобто до 05.06.2024 року. Акційна процентна ставка, фіксована: 0.01000 % на день; базова процентна ставка, фіксована: 2.50000 % на день; основна процентна ставка, фіксована: 2.50000 % на день (розділ 2 Договору). 11.01.2024 року між ТзОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до вимог якого ТзОВ «МАНІФОЮ» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «МАНІФОЮ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТзОВ «МАНІФОЮ» і боржниками. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 6 до Договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, ТзОВ «МАНІФОЮ» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 7211882 на загальну суму заборгованості 7743,75 грн. Згідно\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7,12\~ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному\~статтею 12 цього Закону\~порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону\~встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми\~ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~відповідно до\~ЗУ «Про електронний цифровий підпис»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначив представник позивача, відповідачем були порушенні умови договорів і за ним рахується заборгованість за кредитним договором № 7659327 в розмірі 57960,00 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 14000,00 грн, заборгованість за відсотками 36960,00 грн, заборгованість за пенею, штрафами 7000,00 грн, за кредитним договором № 17880-03/2024 в розмірі 35000,00 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 10000,00 грн, заборгованість за відсотками 25000,00 грн, за кредитним договором № 37049-09/2024 в розмірі 21000,00 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 6000,00 грн, заборгованість за відсотками 15000,00 грн, за кредитним договором № 38100-03/2024 в розмірі 3175,00 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 1000,00 грн, заборгованість за відсотками 2175,00 грн, за кредитним договором № 134173 в розмірі 10113,88 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 6057,08 грн, заборгованість за відсотками 3755,80 грн, заборгованість за комісією 301,00 грн, за договором позики № 7211882 в розмірі 7743,75 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 2500,00 грн, заборгованість за відсотками 2675,00 грн, заборгованість за відсотками на прострочену позику 2568,75 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами за основною сумою боргу та за відсотками, підлягають задоволенню. Разом з тим, безпідставними є позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 134173 за комісією в розмірі 301,00 грн, оскільки відповідно до умов кредитного договору фінансова установа надавала позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін у даній частині визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Рішенням КонституційногоСуду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071цс16 та постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі № 276/4216/16-ц, відповідно до яких, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У зв`язку з вище вказаним позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 301,00 грн не підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7659327 за пенею, штрафами в розмірі 7000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У зв`язку з вище вказаним позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 7659327 за пенею, штрафами в розмірі 7000,00 грн не підлягають задоволенню. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК\~\~України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням частини першої статті 280 ЦПК України. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2864,18 грн.

Outcome: partial