Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Представник позивача\~ТОВ «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. звернувся до суду з позовною заявою\~до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 21.05.2021 р. в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» Алимова Н.П. подала заявку на отримання кредиту № 100837760. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті. Таким чином, відповідач уклала Договір про споживчий кредит № 100837760 від 21.05.2021 року з ТОВ «Мілоан". На підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 8 000 грн. Кредитний договір укладено строком на 15 днів. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 12.11.2021 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги №13Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за Кредитним Договором № 100837760 від 21.05.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс» в результаті чого останнє набуло права вимоги до відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 17657,54 грн., з яких: 5514 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10623,64 грн - заборгованість за відсотками; 1520 грн. заборгованість за комісійними винагородами. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 100837760 від 21.05.2021 року в розмірі 17657,64 грн. та судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 гривень та 6000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 03 лютого 2025 року, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення поштового рекомендованого відправлення. При цьому, відзив на позов відповідачем, у визначений в ухвалі суду термін, не надано. Відповідно до положень ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, так як розгляд справи, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, здійснювався судом за відсутності учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Матеріалами справи встановлено, що 21.05.2021 року в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» Алимова Н.П. подала заявку на отримання кредиту № 10083776. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті. Законодавством України передбачено оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 100837760 від 21.05.2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача. Таким чином, відповідач уклала Договір про споживчий кредит № 100837760 від 21.05.2021 року, з ТОВ «Мілоан». Кредитний Договір № 100837760 від 21.05.2021 року було укладено строком на 15 днів з можливістю пролонгації даного договору (п. 2.3 Договору); погоджена сума кредиту 8000 грн. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст. 526\~та ст.527 Цивільного кодексу України. 12.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір відступлення прав вимоги № 13Т, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло від ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до договору відступлення № 13Т ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17657,64 грн, з яких 5514 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10623,64 грн - заборгованість за відсотками; 1520 грн. заборгованість за комісійними винагородами. Відповідно до розрахунку заборгованості, у відповідача наявний борг на суму 17657,64 грн. У відповідності до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ст. 1078 ЦК України\~передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У відповідності до ч. 1\~ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з ч. 1\~ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Як визначається ч.1\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, - ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, Згідно положень ч.ч. 1, 2\~ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 549\~ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною 1\~ст. 625 ЦК України\~встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до вимог\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до частини другої\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~ЦК України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19, від 16.12.2020 у справі № 561/77/19. Ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, встановив, що відповідач\~\~ [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм\~ЦК України, не виконала взяті на себе зобов`язання перед фактором ТОВ «Діджи Фінанс», до якого перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним між відповідачем і первісним кредитором, а тому приходить до висновку, що заборгованість за кредитом на загальну суму 17657,64 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому позов підлягає задоволенню. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №100837760 віж 10.01.2025 року, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп., а тому вказана сума судового збору, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до\~ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1\~статті 134 ЦПК України\~передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У відповідності до ч.ч. 2-4\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Представником позивача поданий до суду договір про надання правничої допомоги № 42649746 від 01.11.2024 року, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30.12.2024 р. до вказаного договору на суму 6000,00 грн. Представником позивача подано суду опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом з детальним описом витрат часу, необхідних для надання правничої допомоги, тому суд вважає, що вимога про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved