Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки, про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що згідно рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 02.10.2017 р. він сплачує аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 14.09.2017 р. Позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього відповідно до вищевказаного рішення суду, а саме зменшити їх до 1/6 частин з тих підстав, що в нього змінився сімейний стан в зв`язку з одруженням та народженням доньки, а також погіршився матеріальний, оскільки його мати похилого віку хворіє та потребує матеріальної допомоги. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явився, однак подав суду заяву про слухання справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідачка та її представниця адвокат Тригуб О.М. в судове засідання не з`явилися, однак відповідачка подала на адресу суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. \~ \~ \~ \~Крім того, на 21.02.2025 року на адресу суду надійшов відзив на по позовну заяву від [PERSON] в якому відповідачка заперечила проти позову. Стверджує, що позивачем не надано до суду обґрунтованих доказів, які б свідчили про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, а тому вважає відсутні будь які підстави для задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Суд, оголосивши заяви сторін ( їх представників), вивчивши матеріали справи в межах наданих доказів, приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом об`єктивно встановлено, що згідно рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 02.10.2017 р. він сплачує аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 14.09.2017 р. (а.с.6-7). З копії свідоцтва про народження [PERSON] , вбачається що остання народилася [INFO] в м. Рівне. З даного свідоцтва також вбачається, що батьком [PERSON] значиться позивач по справі [PERSON] (а.с.9). [PERSON] є військовослужбовцем. Згідно наданої ним довідки про доходи, яка включає в себе період з липня 2024 року по листопад 2024 року, за 2024 рік йому нарахована заробітна плата в розмірі 322124,05 грн. ( а.с.20). Позивач в позовній заяві зазначає, що проживав разом із матір`ю похилого віку [PERSON] , яка хворіє і потребує постійного лікування, проте на даний час згідно наданої ним довідки [PERSON] проживає разом з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] ( а.с.12). Його дружина [PERSON] перебуває в відпустці по догляду за дитиною трирічного віку ( а.с.10). За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. В силу\~ст.181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~\~наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~\~доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Із положень частини першої\~ст.183 СК України\~слідує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як передбачено ч.1 ст.192\~СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є доведеність у судовому засіданні суттєвої зміни (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. При цьому така зміна обставин має настати після того, як суд визначив первісний розмір аліментів. У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року (справа №759/22898/20) зазначено, що значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги для зменшення розміру аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Звертаючись до суду з позовом про зміну ( зменшення) розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та змінився матеріальний стан, оскільки в нього на утриманні перебуває мати, яка є пенсіонеркою. Проте, після ухвалення 02.10.2017 року судом рішення про стягнення аліментів на сина [PERSON] майновий стан позивача не погіршився. Позивач на даний час здійснює військову службу та має стабільний дохід. Водночас посилання позивача на витрати в зв`язку з хворобою матері на купівлю ліків і оплату комунальних послуг не підтверджені, оскільки у справі відсутні будь-які докази про понесення позивачем витрат на лікування та утримання матері. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження у [PERSON] дитини [PERSON] , та перебування дружини [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не є безумовними підставами для зміни розміру аліментів. Отже,\~ [PERSON] \~належними та\~допустимими доказами\~не підтверджено\~погіршення його\~майнового стану,\~у тому\~числі,\~у зв`язку\~з народженням\~дитини від\~іншого шлюбу,\~а навпаки\~було встановлено\~стабільний дохід\~останнього,\~заробітня плата\~якого вища\~за середню\~в Україні,\~а саме\~52279,34\~грн.\~за листопад\~місяць 2024\~року,\~оскільки,\~як вбачається\~ з\~відкритих джерел,\~за даними\~Пенсійного фонду\~України середня\~заробітна плата\~за листопад\~ 2024\~року становила 18823,31\~грн. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Відповідно до рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 02.10.2017 р. розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини [PERSON] , та суперечитиме інтересам сина. Крім того, суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини для того з батьків, з ким проживає дитина, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. ч. 1, 5 і 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що [PERSON] не довів підстави позову про зміну розміру аліментів, визначених рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 02.10.2017 року, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed