Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

[INFO] помер брат позивача [PERSON] [PERSON] . До складу спадщини після його смерті входить, зокрема, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 0522883000:07:001:0013, яка знаходиться на території колишньої Конищівської сільської ради (в даний час - Мурованокуриловецької селищної ради) колишнього Мурованокуриловецького (в даний час - Могилів-Подільського) району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті рідного брата [PERSON] , але з об`єктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у зв`язку з чим нотаріус відмовив у прийнятті заяви про прийняття спадщини. З цієї причини за захистом прав та інтересів [PERSON] його представник [PERSON] 05.03.2025 звернувся до суду з даним позовом, у якому просить визначити [PERSON] додатковий строк один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його рідного брата [PERSON] . Ухвалою від 10.03.2025 (а. с. 28 - 29) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснив, що внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку площею 2,3197 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 0522883000:07:001:0013). Будучи спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , його рідний брат [PERSON] в січні 2025 року звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області. 14.01.2025 державний нотаріус зазначеної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, передбаченого Цивільним кодексом України. В роз`ясненні з вих. № 02/02-31 від 14.01.2025 нотаріус рекомендує [PERSON] звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що строк для прийняття спадщини, який закінчився 27.10.2009, пропущений [PERSON] з поважних причин, а саме те, що в період з 22.10.2009 по 30.10.2009 він перебував на лікуванні та відповідно не зміг звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого рідного брата [PERSON] . Крім того, представник позивача\~повідомив,\~що [PERSON] вважав, що фактично прийняв спадщину після смерті брата, оскільки провів поховання брата, взяв на зберігання його речі, розпоряджається ними, використовує майно померлого брата, і при цьому вважав, що документально оформити спадкове майно зможе в будь-який час, оскільки інших спадкоємців як за законом, так і за заповітом, після смерті [PERSON] немає. З урахуванням наведених обставини, просить суд визнати, що [PERSON] строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущено з поважних причин. Також зауважив, що у відповідності до інформаційної довідки № 79698388 від 14.01.2025 із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), - спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідач копію ухвали від 10.03.2025 та доданих до неї матеріалів отримав 13.03.2025, відзиву до суду не подав. 31.01.2025 до суду надійшла заява відповідача № 02-13/943 від 31.03.2025 (а. с. 39), у якій він визнає позовні вимоги і просить справу розглянути без участі представника Мурованокуриловецької селищної ради. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України) за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу, вивчивши та дослідивши її матеріали, з`ясувавши на їх основі правовідносини, що виникли, проаналізувавши законодавчі акти, які їх регулюють, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 Цивільного кодексу\~України (у\~тексті -\~ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст. 1221 ЦК України). Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини за заповітом або за законом (ст. 1223 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00044855507 від 04.05.2024, виданого Могилів-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підтверджується, що [INFO] в смт. Вороновиця Вінницької області помер [PERSON] , [INFO] (а. с. 10 - 12). У зв`язку зі смертю [PERSON] , згідно приписів ч. 1 ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 0522883000:07:001:0013, що знаходиться на території колишньої Конищівської сільської ради (в даний час - Мурованокуриловецької селищної ради) колишнього Мурованокуриловецького (в даний час - Могилів-Подільського) району Вінницької області. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини за заповітом або за законом. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79698371 від 14.01.2025 (а. с. 22), спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не склав. У разі\~відсутності заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~не охоплення\~заповітом усієї\~спадщини право\~на спадкування\~за законом\~одержують особи,\~визначені у\~статтях 1261\~-\~1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). З довідки № 02-13/4264, виданої 16.12.2024 Мурованокуриловецькою селищною радою Могилів-Подільського району Вінницької області (а. с. 13), і роз`яснення з вих. № 02/02-31 від 14.01.2025 державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області (а. с. 20) вбачається, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є його рідний брат [PERSON] . У позовній заяві зазначено, що до спадкоємців за законом після смерті [PERSON] належить лише його брат [PERSON] . Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00049603227 від 20.02.2025, складеного виконавчим комітетом Ходацької сільської ради Барського району Вінницької області 09.01.1950 № 1 (а. с. 14 - 15) і повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00049603423 від 20.02.2025, складеного виконавчим комітетом Ходацької сільської ради Барського району Вінницької області 20.10.1951 № 28 (а. с. 16 - 17) підтверджується, що [PERSON] і [PERSON] є рідними братами. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так із боку матері. Відповідно до інформації, зазначеної в довідці № 02-13/4264, виданій 16.12.2024 Мурованокуриловецькою селищною радою Могилів-Подільського району Вінницької області (а. с. 13), після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , залишилось спадкове майно. Спадкоємцем за законом є брат померлого [PERSON] , [INFO] . Зазначена довідка не містить інформації про проживання разом із [PERSON] на день його смерті будь- яких осіб або їх реєстрацію за вказаною адресою. Також у довідці зазначено, що спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв брат померлого [PERSON] , а саме: після смерті взяв майно померлого, розпоряджався його особистими речами, здійснив поховання померлого, використовує майно померлого. Крім того у довідці вказано, що інформацією про інших спадкоємців Конищівський старостинський округ не володіє. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк. Листом № 02/02-31 від 14.01.2025 (а. с. 20) державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області Карасевич О.І. роз`яснив [PERSON] про неможливість прийняти від нього заяву про прийняття спадщини за законом після смерті його брата [PERSON] , оскільки він не звернувся з заявою про прийняття спадщини в строки, встановлені законодавством України для прийняття спадщини і тому вважається таким, що спадщину не прийняв. У даному роз`ясненні зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України суд може визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) зазначив наступне: «За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.». Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25.05.2022 у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначив, що «При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18) зазначено, що «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи». Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави доля встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.». В абзаці 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що строк для прийняття спадщини, який закінчився 27.10.2009, пропущений [PERSON] у зв`язку з його перебуванням на лікуванні в період з 22.10.2009 по 30.10.2009, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою (а. с. 23) і листом Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Гайворонської міської ради від 31.03.2025 № 01/457 (а. с. 36) наступного змісту: «Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Гайворонської міської ради (скорочена назва: КНП «ЦПМСД» Гайворонської міської ради) (код ЄДРПОУ 38817188) повідомляє, що фельдшерсько-акушерський пункт с. Бандурове є структурним підрозділом КНП «ЦПМСД» Гайворонської міської ради. КНП «ЦПМСД» Гайворонської міської ради є правонаступником КЗ «Гайворонський ЦПМСД» відповідно до процедури реорганізації шляхом перетворення з КЗ (комунальний заклад) в КНП (комунальне некомерційне підприємство). На формах медичних довідок до 2018 року вище назви організації зазначалась назва органу управління, а саме Гайворонська районна державна адміністрація. Відповідно до пояснювальної записки завідувача фельдшерсько-акушерським пунктом с. Бандурове Зам`ятіної Ніни Павлівни довідка дійсно видана, але помилково використано застарілий бланк. Довідка видана [PERSON] [INFO] завідувачем фельдшерсько-акушерським пунктом с. Бандурове Зам`ятіною Ніною Павлівною, дата видачі - 12.02.2025 р. № 315.». У даній справі суд визнає вказану позивачем причину пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини поважною. Згідно інформаційної\~довідки №\~79698388\~від 14.01.2025\~із Спадкового\~реєстру (спадкові\~справи та\~видані на\~їх підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину),\~спадкова справа\~після смерті\~ [PERSON] \~не заводилась,\~що є\~підтвердженням того,\~що із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися. З матеріалів справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . Судом встановлено, що ймовірний спадкоємець, який матиме право на спадщину [PERSON] , якщо її не прийме [PERSON] , - Мурованокуриловецька селищна рада - позовні вимоги визнала, і таке визнання відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси. Тому суд приходить до висновку, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, [PERSON] , з метою захисту його права на спадкування, необхідно визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. (а. с. 26). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем не заявлялось клопотання про повернення 50 відсотків сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду не надано.

Outcome: approved