Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд та просить припинити її право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі по [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує наступним. [PERSON] та [PERSON] на праві власності по 1/2 частині кожному належить зазначена нежитлова будівля. За згодою співвласника, а також на підставі рішення міської ради, будівельного паспорта, дозволу Інспекції ДАБК у Львівській області позивачка знесла частину вказаної нежитлової будівлі та збудувала житловий будинок. Оскільки право власності на 1/2 частину старого нежитлового будинку на даний час зареєстровано за позивачкою, то вона позбавлена змоги зареєструвати право власності на новий будинок, який зведений на місці знесеного. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позовну заяву суду не подав. Представник відповідача Сокальської міської ради Львівської області також в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позовну заяву суду не подав. Представник третьої особи подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, щодо вирішення спору покликалася на розсуд суду. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З договору дарування від 24.04.2007р., витягів від 26.03.2010р., інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічного паспорта встановлено, що за позивачко [PERSON] та за [PERSON] зареєстровано право власності по 1/2 частині за кожним на нежитлову будівлю, площею 61,1кв.м, розташованої по [ADDRESS] . З реєстраційного посвідчення від 21.06.1999р. встановлено, що будинковолодіння по [ADDRESS] належить [PERSON] . З витягу від 16.12.2013р. встановлено, що земельна ділянка площею 0,0224га, розташована по [ADDRESS] , належить на праві власності позивачці [PERSON] . З нотаріально посвідчених заяв від 04.11.2010р. встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не заперечили проти будівництва позивачкою [PERSON] житлового будинку шляхом перебудови частини нежитлової будівлі по [ADDRESS] . Висновком №1281 від 30.03.2011р. погоджено містобудівне обґрунтування зміни цільового призначення земельної ділянки для будівництва житлового будинку, шляхом перебудови частини існуючої нежитлової споруди по [ADDRESS] . 28.03.2011р. Сокальською районною санітарно-епідеміологічною станцією надано висновок №19/01 про придатність для будівництва індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] 01.04.2011р. Державною санітарно-епідеміологічною службою надано висновок експертизи, відповідно до якого Містобудівне обґрунтування будівництва індивідуального житлового будинку\~ по [ADDRESS] відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України. 22.04.2011р. Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Львівській області, 28.04.2011р. Управлінням Держкомзему у Сокальському районі,\~\~ 10.06.2011р. Відділом регіонального розвитку, містобудування та архітектури Сокальської районної державної адміністрації погоджено містобудівне обґрунтування будівництва індивідуального житлового будинку\~ по [ADDRESS] . 05.08.2011р. Сокальським районним відділом Головного управління МНС України у Львівській області визначено технічні умови при розробленні проектної документації на будівництво житлового будинку по [ADDRESS] . З довідки №7325 від 02.12.2013р. встановлено, що нежитлова цегляна будівля, розташована по [ADDRESS] , знесена та будівництво нової будівлі не розпочато. 16.07.2014р. в Інспекції ДАБК у Львівській області зареєстровано повідомлення [PERSON] про початок будівництва індивідуального житлового будинку загальною площею 112,12кв.м по [ADDRESS] . З наданих фотознімків встановлено, що на місці існуючої нежитлової будівлі позивачкою зведено житловий будинок. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом частин 1, 2 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно з положеннями статті 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Аналіз зазначених норми дає підстави дійти висновку про те, що умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно вимог статі 349 ЦК Украйни, є наявність встановленого факту знищення майна. З наявних в справі доказі встановлено, що нежитлова будівля по [ADDRESS] на даний час є знищеною, оскільки позивачкою на підставі будівельного паспорта та відповідних дозволів зведено житловий будинок на місці зазначеної нежитлової будівлі. Існування зареєстрованого права власності на частку нежитлової будівлі створює позивачці перешкоди в реєстрації права власності на зведений житловий будинок, а тому суд дійшов висновку про підставність позовних вимог останньої.

Outcome: approved