Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

У листопаді 2024 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Паріс»в особі представника через систему «Електронний суд» звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якої просили стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» заборгованість в\~сумі 21\~130,40\~грн.,\~що складається\~з:\~13\~210,29\~грн.\~-\~заборгованість за\~тілом кредиту;\~931,17\~грн.\~ заборгованість\~за процентами;\~2\~284,29\~грн.\~ заборгованість\~за комісією;\~810,00\~грн.\~ заборгованість\~за штрафними\~санкціями (пеня);\~943,94\~грн.\~ 3%\~річних за\~користування грошовими\~коштами за\~період з\~28.04.2020\~року по\~23.02.2022\~року;\~2\~950,71\~грн.\~-\~інфляційних втрат\~за період\~з 28.04.2020\~року по\~23.02.2022\~року. Судові витрати за розгляд справи покласти на відповідача. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. 09.07.2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «РВС БАНК» було підписано Заяву-Договір №\~0035217 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. За умовами Договору відповідачу було надано споживний кредит (надалі по тексту - Кредит), шляхом перерахування на її картковий рахунок у сумі 15 384,62 гривень, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, % річних 18,00, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 2,5 % від суми наданого Кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого Кредиту. В день підписання Заяви-Договору № 0035217 від 09.07.2019 року відповідач отримала платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви-Договору, що підтверджується розпискою щодо отримання платіжної картки 09.07.2019 року. 28.04.2020 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «ПАРІС» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 28/04/2020-1, відповідно до якого АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «ПАРІС» право вимоги до Відповідача за Заявою-Договором № 0035217 від 09.07.2019 року на загальну суму 17\~235,75 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 13\~210,29 гривень; заборгованість за процентами 931,17 гривень; заборгованість за комісією 2\~284,29 гривень; заборгованість за штрафними санкціями(пеня) 810,00 гривень. Разом з тим, відповідач продовжила ігнорувати своє зобов`язання щодо виконання умов Договору, та станом на 07.11.2024 року її заборгованість перед ТОВ «ФК «ПАР1С» становить 17\~235,75 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 13\~210,29 гривень; заборгованість за процентами 931,17 гривень; заборгованість за комісією 2\~284,29 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) 810,00 гривень. Також, у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання в сумі 17\~235,75 гривень, позивачем, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 7.7.2.17. Публічної пропозиції, позивачем нараховані: 943,94 гривень - 3% річних за користування грошовими коштами за період з 28.04.2020 року по 23.02.2022 року та 2\~950,71 гривень - інфляційних втрат за період з 28.04.2020 року по 23.02.2022 року. А всього разом відповідача перед позивачем становить 21\~130,40 гривень. Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України до стягнення з відповідача підлягає сума боргу за кредитом, з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат. 04.05.2020 року ТОВ «ФК «ПАРІС» на ім`я Відповідача було направлено вимогу про усунення порушення кредитного зобов`язання за Вих. № 139, однак відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань та до теперішнього\~часу сума\~боргу за\~кредитним договором № 0035217 від 09.07.2019 року відповідачем не погашена. З метою захисту порушених прав та інтересів, позивач обрав судовий захист відновлення таких прав, що і зумовило звернутись до суду з відповідною позовною заявою про стягнення заборгованості. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2024 року, головуючим суддею у справі визначено судді Слюсар Л.П., ухвалою якої 18 листопада 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу без участі представника позивача. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, за допомогою системи «Електронний суд», та шляхом направлення судової повістки з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за місцем реєстрації, яка повернена з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України особа вважається повідомленою.\~Причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.\~280-282\~ЦПК\~України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.07.2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «РВС БАНК» було підписано Заяву-Договір № 0035217 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Копія Заяви-Договору № 0035217 від 09.07.2019 року та копія Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджена Рішенням Правління Акціонерного товариства «РВС БАНК» Протокол № 01022019/1 від 01.02.2019 року. Відповідач ознайомилась з з графіком платежів та розрахунком загальної вартості споживчого кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг), про що свідчить підпис останньої на даному документі. 09.07.2019 року [PERSON] надано споживний кредит, шляхом перерахування на її картковий рахунок № [NUMBER] грошових коштів у сумі 15\~384,62 гривень, за наступними умовами: строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, % річних - 18,00, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 2,5% від суми наданого Кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3% від суми наданого Кредиту. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за Заявою-Договором № 0035217 від 09.07.2019 року належним чином не виконувала, у зв`язку з чим за останньою утворилась заборгованість, що складає 17\~235,75 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 13\~210,29 гривень; заборгованість за процентами 931,17 гривень; заборгованість за комісією 2\~284,29 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) 810,00 гривень. 28.04.2020 року між Акціонерним товариством «РВС БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 28/04/2020-1, відповідно до якого АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «ПАРІС» право вимоги до позичальника [PERSON] за Заявою-Договором №\~0035217 від 09.07.2019 року. Таким чином, до ТОВ «ФК «ПАРІС» перейшло право вимоги за Заявою-Договором №\~0035217 від 09.07.2019 року, укладеним між Акціонерним товариством «РВС БАНК» та [PERSON] . Після отримання права вимоги до відповідача ТОВ «ФК «ПАРІС» 04.05.2020 року направлено відповідачу вимогу про усунення порушення кредитного зобов`язання за вих. № 139, однак відповідачем вказана вимога була проігнорована та погашення заборгованості не здійснено. У порушення умов укладеного договору відповідач не виконувала у повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 07.11.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 17\~235,75 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 13\~210,29 гривень; заборгованість за процентами 931,17 гривень; заборгованість за комісією 2\~284,29 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) 810,00 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку відповідача. Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049\~ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як встановлено у ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частино першою статті 1050\~ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд доходить висновку, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за Заявою-Договором №\~0035217 від 09.07.2019 року та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ФК «ПАРІС», яке є правонаступником позикодавця, в загальному розмірі 17\~235,75 гривень, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми судом не встановлено. Щодо вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч. 2\~ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов кредитного договору. Інших підстав, що б свідчили про припинення між сторонами грошового зобов`язання, не встановлено, а тому позивач має право вимагати від відповідачки сплати 3 % річних за період прострочення грошового зобов`язання та інфляційних втрат. Відповідно до п. 18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року\~на території України з 24.02.2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який здійснений у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням перехідних положень ЦК України, розмір 3% річних за користування грошовими коштами за період з 28.04.2020 року по 23.02.2022 року становить 943,94 гривень, а інфляційні втрати позичальника за період з 28.04.2020 року по 23.02.2022 року складали 2\~950,71 гривень. Оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання за Заявою-Договором № 0035217 від 09.07.2019 року щодо повернення грошових коштів у сумі 17\~235,75 гривень, яке останньою до теперішнього часу не виконано в повному обсязі, суд доходить висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних, підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved