Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Стислий виклад позиції заявниці. Представник заявниці [PERSON] адвокат Крючков І.М. подав до суду заяву про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] (заінтересована особа), на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] , [INFO] , перебування в місці проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , [INFO] наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , [INFO] , зокрема, до місця фактичного проживання та реєстрації останньої за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , [INFO] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити [PERSON] , [INFO] ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] , [INFO] (в тому числі шляхом надсилання текстових повідомлень) або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви представник заявниці адвокат Крючков І.М. покликається на те, що 06.06.1992 було зареєстровано шлюб між [PERSON] , та [PERSON] . Під час шлюбу у вищевказаних осіб народилася донька - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Приблизно з 2018 сторони перестали розумітися між собою (почалися сварки) і останній став застосовувати до [PERSON] психологічне насилля та фізичну силу, в тому числі, в присутності дітей. Не витримавши насильства по відношенню до себе, заявниця в 2022 році поїхала до Польщі. Із-за поганого самопочуття, заявниця вимушена була повернутися додому та звернувшись до лікарні і пройшовши обстеження у неї виявлено злоякісну пухлину молочної залози 3 ступеня. Не дивлячись на наявну тяжку хворобу та достовірно знаючи про її наявність, заінтересована особа продовжував бити заявницю, погрожувати вбивством, висловлювати своє бажання про скорішу смерть [PERSON] , ображати її та виганяти або не пускати в дім. Приблизно з того часу, під час конфліктів із [PERSON] дуже часто була присутня їхня донька - [PERSON] , яка підтримувала і дотепер підтримує дії заінтересованої особи та навіть заохочує їх. [PERSON] є особою, яка неодноразово зазнала домашнього насильства від свого чоловіка [PERSON] , який неодноразово вчиняв з нею скандали, вчиняв психологічне, фізичне та економічне насильство, що підтверджується, зокрема, зверненням до мобільної бригади соціально-психологічної допомоги постраждалих від домашнього та гендерно зумовленого насильства, де за висновком психолога «доцільно просити про обмежувальний заборонний припис щодо кривдника [PERSON] ». Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та зазначила, що проживає з чоловіком в одному будинку, який будували разом. Чоловік погрожує її вбити та ображає при дітях. Крім цього просила дослідити інформацію, яка міститься на ДВД диску. Представник заявниці адвокат Крючков І.М. у судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі покликаючись на викладені у заяві обставини та просив суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву заперечив. Суду пояснив, що між подружжям дійсно виникають скандали, заявниця забирає від нього їжу. Він збудував будинок під час шлюбу в якому вони спільно проживають. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 25.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. З`ясувавши обставини, на які заявниця та її представник посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що заяву слід задовольнити, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 26.01.1996 Стрийським РВ УМВС України у Львівській області, [PERSON] народилася [INFO] у с. Станків Стрийського району Львівської області. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 13.08.1996 Стрийським РВ УМВС України у Львівській області, [PERSON] народився [INFO] у с. Братківці Стрийського району Львівської області. Як вбачається з матеріалів справи заявницею надано висновок лікаря терапевта від 06.03.2025 та консультаційний висновок спеціаліста від 06.03.2025 щодо пацієнта [PERSON] . Згідно інформації наданої психологом мобільної бригади соціально-психологічної допомоги постраждалих від домашнього та гендерно зумовленого насильства [PERSON] щодо постраждалої [PERSON] , яка злякалася непередбачуваної поведінки кривдника, який зловживає алкоголем та чинить домашнє насильство щодо неї. Просить про обмежувальний заборонний припис щодо кривдника [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.06.1992. зареєстрований у Станківській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 12. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 06.06.1992 серія [NUMBER] . Заявницею долучено до матеріалів справи терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] від 21.03.2025 серії АА №448537, строком на п`ять діб з 21.03.2025 до 25.03.2025. На дослідженому ДВД диску наявна інформація, де заявниця знімає на мобільний телефон [PERSON] , який намагався лягти на диван. Побачивши заявницю він намагався наблизитись до неї із нецензурною лайкою. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії\~або бездіяльність)\~фізичного,\~сексуального,\~психологічного або\~економічного насильства,\~що вчиняються\~в сім`ї\~чи в\~межах місця\~проживання або\~між родичами,\~або між\~колишнім чи\~теперішнім подружжям,\~або між\~іншими особами,\~які спільно\~проживають (проживали)\~однією сім`єю,\~але не\~перебувають (не\~перебували)\~у родинних\~відносинах чи\~у шлюбі\~між собою,\~незалежно від\~того,\~чи проживає\~(проживала)\~особа,\~яка вчинила\~домашнє насильство,\~у тому\~самому місці,\~що й\~постраждала особа,\~а також\~погрози вчинення\~таких діянь; обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Пунктом 2 частини 1 ст. 24 Закону визначено, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 26 вказаного Закону, право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник. Згідно з частиною 2 ст. 26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до\~частин 3,\~4,\~6\~ст.\~26\~Закону,\~рішення про\~видачу обмежувального\~припису або\~про відмову\~у видачі\~обмежувального припису\~приймається на\~підставі оцінки\~ризиків.\~Обмежувальний припис\~видається на\~строк від\~одного до\~шести місяців. Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 350-4 ЦПК України\~у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Згідно з частиною 1 та 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 березня 2023 року у справі № 711/3693/22 (провадження № 61-13257св22) зазначено, що: «обмежувальний припис є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки особи з огляду на наявність передбачених законом ризиків. Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи". Таких висновків дійшов Верховний Суд у справі №\~374/137/22\~(постанова від 12 квітня 2023 року). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Оцінюючи ризики вчинення домашнього насильства стосовно заявниці суд вважає, що такі є реальними, а дії заінтересованої особи [PERSON] стосовно дружини [PERSON] мають ознаки психологічного (погрози, образи) та фізичного насильства. Відтак, суд доходить переконання, що заявниця є особою, постраждалою від домашнього насильства, тому підлягає захисту, що є підставою до видачі обмежувального припису щодо [PERSON] строком на шість місяців у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав із покладанням на нього обов`язків, встановлених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Однак, обираючи заходи тимчасового обмеження прав кривдника та покладаючи на нього обов`язки, суд бере до уваги конкретні обставини вчинення домашнього насильства, ризики його повторного вчинення, та взаємовідносини подружжя. Поряд з цим суд враховує те, що зазначені в заяві обмежувальні заходи передбачені законом, не є пропорційними для втручання в права, свободи та інтереси кривдника. Також суд враховує те, що сторони проживають у будинку, який ними побудований і належить їм на праві спільної сумісної власності. Іншого житла у заінтересованої особи не має. З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що викладені в заяві обставини знайшли часткове підтвердження, та беручи до уваги характер домашнього насильства, його повторне вчинення, та високий ризик знову його повторного вчинення, а тому вимоги заяви підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial