Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить, в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя, стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості частини автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 125000,00 грн. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову вказала, що з 10.11.2018 року по 13.03.2023 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У період перебування у шлюбі 03.07.2019 року вони придбали автомобіль Volkswagen Golf, за їх спільні кошти в розмірі 7500 доларів США, що на день подання позову до суду становило 316459,25 грн., який було зареєстровано за відповідачем, однак, такий є їх спільною сумісною власністю, а тому, виходячи з приписів ст. 60 СК України, їх частки у цьому майні є рівними. Зазначає, що згодом їй стало відомо про те, що відповідач без її згоди 26.06.2024 року спірний автомобіль відчужив третій особі, на підставі договору купівлі-продажу за 250000,00 грн., що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу, які використав у своїх інтересах. Звертає увагу, що в проведенні оцінки вартості даного автомобіля немає потреби, оскільки його вартість зазначена у вказаному вище договорі. Окрім того, просила стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково. Зокрема, вказав, що погоджується на компенсацію вартості спірного автомобіля в розмірі 52244,50 грн. В обгрунтування своїх заперечень щодо задоволення іншої частини позовних вимог зазначив, що ринкова вартість спірного автомобіля станом на 23.01.2025 року становить 180815,00 грн., що підтверджується звітом про оцінку майна, виготовленого ФОП [PERSON] , а відтак вартість частки становить 90407,50 грн. Окрім того, вказав, що їх частки у вказаному майні не можуть бути рівними, оскільки більша частина коштів, за які було придбано спірний автомобіль, були його особистою власністю, так як на момент реєстрації шлюбу з позивачкою, йому на підставі довіреності належав транспортний засіб Peugeot Expert, 2001 р.в., який він продав третій особі, на підставі довіреності, за 3000,00 доларів США. Таким чином, як зазначає відповідач, спільними коштами подружжя, за які був придбаний спірний автомобіль, були лише 4500,00 доларів США, що свідчить про те, що його частка в спільному майні подружжя є більшою. В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, зазначивши, що позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підтримує, судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу просив залишти за позивачкою. Представник відповідача просив здійснювати розгляд справи у відсутності сторони відповідача. Додатково заявивши, що відповідач визнає позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, тобто погоджується компенсувати позивачці половину вартості спірного автомобіля, що становить 125000,00 грн. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 10.11.2018 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 13.03.2023 року розірвано. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом і не оспорюється сторонами, в період перебування у шлюбі 03.07.2019 року за 7500,00 доларів США ними було придбано автомобіль Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , який в подальшому було зареєстровано за відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно копії договору купівлі-продажу транспортного засобу № 4643/2024/4710112 від 26.06.2024 року, відповідач передав у власність [PERSON] автомобіль Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , за плату розмір якої визначено - 250000,00 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). \~ \~ \~ \~Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~У частині першій статті 61СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. \~ \~ \~ \~Згідно з\~статтею 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. \~ \~ \~ \~Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша\~статті 69 СК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~ \~ \~ \~Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. \~ \~ \~ \~У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України). Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга\~статті 71 СК України). Тобто, аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що придбаний у 2019 році автомобіль Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, набутим під час шлюбу, що сторонами не оспорюється. Постановою Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" N 20 від 22.12.95 зі змінами та доповненнями від 25.05.98 визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи, що сторонами не оспорюється та обставина, що спірний автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, вартість спірного автомобіля, а також компенсація половини його вартості між сторонами погоджена, відтак зазначені обставини не підлягають доказуванню, оскільки не викликають у суду обгрунтованого сумніву щодо їх достовірності та добровільності їх визнання відповідачем. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на те, що відповідачем позовні вимоги визнані, що підтверджується відповідною заявою, наслідки визнання позову стороні відповідача відомі, судом не встановлено обмежень у повноваженнях представника відповідача щодо визнання позову, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим суд не вбачає перешкод для задоволення позовних вимог. Враховуючи клопотання представників сторін, витрати на правову допомогу, понесені кожною із сторін, слід залишити за ними, додатково з відповідача слід стягнути на користь позивача 50 % витрат по сплаті судового збору. Окрім цього, зважаючи, що позивачем зменшено позовні вимоги із первинно заявлених 158 234,62 грн., з розрахунку яких сплачено судовий збір у розмірі 1582,40 грн., до 125 000,00 грн., останній слід повернути з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у розмірі 332,40 грн.

Outcome: approved