Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] через свого представника - адвоката Глухенького С.О. звернулася до суду з позовом до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] з 2007 року працює у сфері комунального господарства Подільського району міста Києва. Наказом КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» №3 від 13.01.2015 [PERSON] дозволено користуватись квартирою [ADDRESS] та сплачувати комунальні послуги за фактичне проживання. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №68848020 від 02.09.2021 позивач зареєстрована у вказані квартирі. З метою приватизації квартири 11.09.2021 позивач звернулась до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, однак 08.11.2021 їй було надано відмову у приватизації із тих підстав, що нею не надано копію ордеру на житлове приміщення. У відповідності до довідки КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» ордер на житлове приміщення за адресою [ADDRESS] не збережений. 19.10.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою про видачу ордеру. 26.10.2023 відповідачем надано відповідь про відсутність законних підстав для видачі ордеру, оскільки відповідно до висновку Бюро експертизи будівель та споруд Головного управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном міста Києва виконавчого органу Київської міської ради від 01.12.2000 жилий будинок [ADDRESS] визнано аварійним та відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації №917 від 02.06.2005 він підлягає знесенню. 11.08.2023 державним реєстратором Волошиною Ж.Д. було винесено рішення про зупинення розгляду заяви позивача про державну реєстрацію іншого речового права - права користування житловим приміщенням та надано позивачу 30 днів для надання документа, що підтверджує встановлення сервітуту (користування чужим майном) на виконання вимог ст. 402 ЦК України. У подальшому, 22.09.2023 реєстратором винесено рішення про відмову у проведенні реєстраційної дії, оскільки позивачем такого документа надано не було. Із урахуванням наведеного позивач, вказуючи на те, що нею було вжито всіх заходів для отримання ордеру та реєстрації права користування квартирою [ADDRESS] , а відповідачем таке її право не визнається, просить визнати за нею право користування вказаною квартирою у судовому порядку. Ухвалою суду від 24.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 05.09.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позову не визнав, вказуючи на те, що відповідно ст. 58 ЖК України єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення є ордер, який позивачу не видавався. Наказ КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» №3 від 13.01.2015, на який посилається позивач, не є підставою для вселення, оскільки таким наказом позивачу було дозволено лише користуватись спірною квартою та сплачувати комунальні послуги за фактичне проживання. Крім того, відповідач зазначив, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» та є аварійним. Із зазначених підстав відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 27.11.2024 задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва». 17.01.2025 представником третьої особи подано до суду письмові пояснення, у яких зазначено, що Комунальне підприємство розпочало свою діяльність з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.04.2015 та не є правонаступником будь-якого комунального підприємства, у тому числі й Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва». Житловий будинок [ADDRESS] був переданий на обслуговування та закріплений на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» на підставі розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації №50 від 29.01.2015 «Про передачу на баланс та закріплення на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» житлового та нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, та приватизованого житлового фонду з метою подальшого обслуговування». При цьому, розпорядженням Подільської районної в місті Києві державної адміністрації №5 від 10.01.2003 2-й та 3-й під`їзди житлового будинку [ADDRESS] визнано непридатними для проживання, а розпорядженням Київської міської державної адміністрації №917 від 02.06.2005 «Про будівництво торгівельно-офісного центру з вбудованим паркінгом на [ADDRESS] » у зв`язку із визнанням аварійним будинку на [ADDRESS] Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) доручено відселити мешканців з жилого будинку №1 та прилеглого до нього жилого будинку [ADDRESS] на інше постійне місце проживання, комунальному підприємству «Житлобуд-Інвест УКБ» доручено знести аварійні жилі будинки [ADDRESS] . Представник також вказує на те, що позивач вселилася у спірний будинок за відсутності законних для того підстав, оскільки ордер на вселення їй не видавався та не міг видаватися у зв`язку з аварійним станом будинком, а тому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, вказав на безпідставність доводів представників відповідача та третьої особи щодо аварійності будинку [ADDRESS] , зазначивши, що ця обставина не позбавила інших осіб приватизувати інші квартири у цьому ж будинку, на підтвердження чого він надав відповідну інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Представники відповідача та третьої особи просили відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві та письмових поясненнях, відповідно. Заслухавши представників сторін та третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно дослідивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. У свою чергу суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що наказом Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» №3 від 13.01.2015 «Про надання дозволу на проживання та сплату комунальних послуг кв. [ADDRESS] » позивачу [PERSON] дозволено користуватись та сплачувати комунальні послуги за фактичне проживання за адресою: [ADDRESS] . На даний час позивач фактично проживає у вказаній квартирі та значиться там зареєстрованою, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №68848020 від 02.09.2021, виданою Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА. 11.09.2021 позивач звернулася до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою щодо приватизації квартири за адресою [ADDRESS] . Листом Подільської районної в місті Києві державної адміністрації №106/25/П-462 від 08.10.2021 позивачу було повідомлено, що питання щодо приватизації квартири буде розглянуто після надання нею копії ордеру на жиле приміщення. 07.08.2023 [PERSON] звернулася із заявою про реєстрацію права користування спірною квартирою до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Волошиної Ж.Д. №68850450 від 11.08.2023 розгляд заяви [PERSON] було зупинено до надання нею документа, що підтверджує право встановлення сервітуту (користування чужим майном) на виконання ст. 402 ЦК України. У подальшому, 22.09.2023 державним реєстратором Волошиною Ж.Д. за результатами розгляду вказаної заяви прийнято рішення №69425278, яким відмовлено у проведенні реєстраційних дій, оскільки заявником не були надані відповідні документи. Як встановлено судом в ході судового розгляду та підтверджується матеріалами справи, розпорядженням Подільської районної в місті Києві державної адміністрації №5 від 10.01.2003 «Про визнання 2-го та 3-го під`їздів житлового будинку [ADDRESS] непридатними для проживання» 2-й та 3-й під`їзди житлового будинку [ADDRESS] визнано непридатними для проживання. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації №917 від 02.06.2005, у зв`язку із визнанням аварійним будинку [ADDRESS] Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) доручено відселити мешканців з жилого будинку №1 та прилеглого до нього жилого будинку [ADDRESS] на інше постійне місце проживання, комунальному підприємству «Житлобуд-Інвест УКБ» доручено знести аварійні жилі будинки [ADDRESS] . Відповідно до розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації №50 від 29.01.2015 «Про передачу на баланс та Укріплення на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» житлового та нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та приватизованого житлового фонду з метою подальшого обслуговування» будинок [ADDRESS] передано на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва». Довідкою КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» підтверджується, що ордер на житлове приміщення за адресою [ADDRESS] не збережений. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №383249922 від 18.06.2024 відомості щодо права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] у вказаному реєстрі відсутні. Статтею 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно зі ст. 51 ЖК України жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів. У відповідності до ст. 53 ЖК України жилі приміщення в будинках громадського житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням органу відповідної організації та її профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідно районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення. Відповідно до ст.ст. 58, 61 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду, виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення. Як встановлено судом, позивач зазначає підставою для її права користування спірною квартирою наказ Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» №3 від 13.01.2015. Разом із цим, зі змісту вказаного наказу вбачається, що ним позивачу надано право користуватись спірною квартою та сплачувати комунальні послуги за фактичне проживання. В той же час, вказаними вище нормами ЖК України передбачено, що єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06.07.2022 у справі №758/8680/17, у якій Верховний Суд, зокрема, зазначив, що ордер - правовстановлюючий документ індивідуального характеру, що видається виконавчим органом місцевої ради, до компетенції якого входить прийняття рішення про надання житла та видача документа, який є єдиною правовою підставою на вселення громадянина особисто або з його сім`єю у жиле приміщення. На підставі спеціального ордера між наймодавцем (житлово-експлуатаційною організацією, а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого виданий ордер, укладається договір найму службового жилого приміщення (пункт 26 Постанови Ради Міністрів Української РСР №37 від 04.02.1988 «Про службові жилі приміщення»). Відповідно до частини другої статті 61 ЖК України договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку, що позивач вселилася в спірну квартиру з порушенням встановленого порядку, без отримання рішення про надання жилого приміщення, без ордера, проживає в ньому без укладеного в установленому порядку договору найму, оскільки наказ Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» №3 від 13.01.2015 не надає їй права на користування жилим приміщенням в розумінні положень статей 58, 61 ЖК України. Що стосується доводів представника позивача про те, що аварійність будинку не позбавила інших осіб приватизувати інші квартири у цьому ж будинку, то такі його доводи суд визнає безпідставними, оскільки зазначені обставини не стосуються предмета даного спору. З огляду на викладене, беручи до уваги встановлені судом обставини справи та відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, а відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже, у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed