Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, передачу дітей під опіку, стягнення аліментів. З урахуванням уточнень від 25.05.2024 позивачкапросить: - відібрати без позбавлення батьківських прав у [PERSON] , [PERSON] їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , передати під опіку їх бабусі [PERSON] ; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - судові витрати покласти на відповідачів. Позов вмотивовано тим, що донька позивачки [PERSON] , [INFO] , інвалід 3 групи з дитинства, [INFO] народила хлопчика - [PERSON] , від випадкового знайомого [PERSON] , місцезнаходження якого позивачці невідоме. Також [INFO] [PERSON] народила від свого цивільного чоловіка доньку - [PERSON] . Позивачка особисто утримує, доглядає та виховує зазначених дітей з перших днів їх народження без будь-якої допомоги з боку їх матері та біологічних батьків. Відповідачем у даній справі є батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] , проте він не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами, не підтримує її матеріально Відповідачка [PERSON] взагалі не приймає жодної участі у вихованні дітей, враховуючи характер її захворювання. У зв`язку з тим, що відповідачка не працює, не має належних умов для проживання та розвитку дітей, як і відповідач [PERSON] , позивачка вважає за доцільне відібрати дітей у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав, з метою надання батькам можливості усунути причини, які перешкоджають належному вихованню дітей. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 12.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите загальне позовне провадження. У судовому засіданні 30.09.2024 позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі. Зазначила, що коли [PERSON] було півтора місця, її батько [PERSON] пішов з сім`ї. В школу дитину водила вона, до лікарні також. Діти люблять матір, сумують за нею, але вона максимум неділю може бути вдома, потім зникає. Батьки дитину не утримують. За два с половиною роки [PERSON] може тисячі чотири гривень надав. З дітьми постійно позивачка. Грошей на дітей [PERSON] не дає. Батько [PERSON] начебто помер. Ніякої допомоги від нього не було коли він пішов. Відповідачка не є інвалідом, оскільки вчасно не продовжила інвалідність. Представник позивачки [PERSON] , адвокат Чесняк Ф.Ф., у судовому засіданні 30.09.2024 надав пояснення аналогічні тим, які викладені у позові. 27.03.2025 через канцелярію до суду надійшла заява [PERSON] , в якій вона зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу без участі позивачки та її представника. У судовому засіданні 30.09.2024 відповідачка [PERSON] зазначила, що визнає вимогу про відібрання дітей та передачу під опіку бабусі. Аліменти стягувати не потрібно, оскільки вона самостійно буде допомагати. Останні два роки вона не утримує дітей. Їх утримують її батьки - [PERSON] та [PERSON] . Вона не виховує дітей, замкнута у собі, їй тяжко. Вона має онкологічне захворювання та кісту головного мозку. Стан здоров`я заважає їй виховувати дітей. Загалом вона має намір виховувати та утримувати дітей. Дійсно вона може бути відсутня півтора місяці. У 2023 році вона поїхала в інше місто, там працювала. Потім з роботою не склалось. Зараз вона знаходиться на військовій службі. При собі документів не має, оскільки втратила їх. Зараз вона лікується, оскільки отримала поранення у зоні бойових дій. У подальшому [PERSON] участі у розгляді справи не приймала. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. У заяві від 08.03.2025 відповідач [PERSON] зазначив, що не може з`явитися в судове засідання у зв`язку з участю в бойових діях. Просить проводити розгляд справи без його участі. З позовними вимогами згоден. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області у судове засідання не з`явився. 05.06.2024 через канцелярію до суду від сільського голови Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області Федчука Б.М. надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, у якому він просив розглянути справу без участі представника Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, за наявними у справі доказами. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 28.01.2025 зазначила, що вона працює в Інклюзивно-ресурсному центрі по Дніпровському району фахівцем консультантом-логопедом. Знає [PERSON] , оскільки остання звернулась до неї, щоб вона попрацювала з дітьми. Вихованням дітей займається [PERSON] . Два роки вона водить [PERSON] до неї. Зараз до занять підключають [PERSON] . Коли [PERSON] лежала у лікарні, то дітей на заняття приводив дідусь. Матір ніколи не цікавилась результатами. У розвитку і вихованні дітей зацікавлена лише бабуся. Діти приїжджають чисті, доглянуті. Ними постійно займаються бабуся та дідусь. [PERSON] свідок не знає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, допитавши свідка, суд встановив наступне. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.05.2013 Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.03.2022 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (оборот а.с. 4). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.09.1993 Виконкомом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Отже, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , відповідно, рідною бабусею малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста Комунального некомерційного підприємства «Клініка «Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] , [INFO] встановлено діагноз: наслідки перенесеного ДЦП у вигляді резидуальної енцефалопатії, нижній спастичний парапарез. Ретроцеребелярна арахноідальна кіста. Зовнішня гідроцефалія. Епісиндром з поліморфними нападами. Легка розумова відсталість, як наслідок органічного ураження ЦНС (а.с. 13). Матеріали справи містять направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК), виданого 23.10.2023 [PERSON] , [INFO] (а.с. 39). Згідно з актом обстеження умов проживання від 23.01.2023 Службою у справах дітей Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] (дідусь дітей), [PERSON] , [INFO] (бабуся дітей), [PERSON] , [INFO] (дитина з інвалідністю), [PERSON] , [INFO] (дитина), [PERSON] , [INFO] (прабабуся дітей). Умови проживання: водопостачання - холодна і гаряча вода, газове опалення, є запас харчових продуктів. В приміщенні зроблено ремонт, кімнати мебльовані, в наявності чиста постільна білизна, одяг по сезону. Для виховання і розвитку дітей створені такі умови: у дітей окремі ліжка, іграшки, книжки, засоби для навчання старшої дитини. Стосунки, традиції сім`ї підтримуються бабусею та дідусем. Матір не займається вихованням дітей. Результат бесіди і ставлення членів сім`ї до рішення прийняти на виховання дітей: бабуся та дідусь стурбовані долею дітей, які потребують постійного догляду. Матір дітей протягом останніх двох тижнів не проживає в родині, не дзвонить та не цікавиться долею дітей. Діти доглянуті, здорові. Хлопчик з інвалідністю потребує постійного догляду, навчається в третьому класі Новозапорізької школи (інклюзивна форма навчання) (а.с. 5). За змістом висновку про стан здоров`я заявника від 28.02.2024, [PERSON] [INFO] , соматично здорова (а.с. 11). За змістом заяви [PERSON] від 23.01.2024, він є рідним дідусем малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] . Він не заперечує проти влаштування дітей в його родину та проживання на спільній житловій площі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 85). Наказом начальника Служби у справах дітей Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 15 від 23.01.2024 влаштовано на тимчасове перебування в сім`ю [PERSON] малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). За змістом заяви [PERSON] від 04.03.2024, він є батьком малолітньої дитини [PERSON] . Він проходить військову службу з 17.09.2022, у зв`язку з чим не може виконувати батьківські обов`язки. Він не заперечує проти того, щоб його донька була тимчасово влаштована в сім`ю [PERSON] та проживала за адресою реєстрації останньої. Зобов`язується забезпечувати свою дитину (а.с. 86). За змістом характеристики [PERSON] , [INFO] , виданої Комунальним закладом загальної середньої освіти «Новозапорізької гімназії «Смарт», [PERSON] навчається у школі з 01.09.2021. [PERSON] є дитиною з особливими освітніми потребами. Навчається в міру своїх сил. Потребує постійної уваги з боку вчителя, асистента вчителя та батьків. За період навчання проявив себе доброю, зацікавленою дитиною. [PERSON] загальмоване, пам`ять конкретно-образна, має достатній обсяг короткотривалої пам`яті, довготривала пам`ять носить епізодичний характер, увага не достатньо стійка, часто відволікається, потрібно постійно її підтримувати. У [PERSON] сформовано пізнавальний інтерес до освітнього процесу та результатів своєї праці, але в силу особливостей здоров`я йому важко зосередитися та працювати в темпі всього класу. Хлопчик позитивно реагує на зауваження дорослих та однокласників. Емір дружелюбний, прагне до спілкування, але має з цим труднощі, так як не розмовляє. Навчанням і вихованням дитини з першого класу опікується бабуся. [PERSON] була присутня на всіх батьківських зборах. Систематично цікавиться успіхами та досягненнями [PERSON] . Медичний огляд також з хлопчиком проходить бабуся. Під час очного навчання всі поточні питання по навчанню та вихованню вирішувала [PERSON] . Бабуся знаходиться в тісному контакті з усією командою супроводу. Реагує на пропозиції та рекомендації. З початком дистанційного навчання [PERSON] знаходиться під постійним контролем бабусі. [PERSON] забезпечений необхідними гаджетами та шкільним приладдям для навчання за дистанційною формою. Присутній на всіх онлайн уроках разом із [PERSON] . За два роки мама була присутня з дитиною на онлайн уроках 2-3 дні. У [PERSON] виконані всі домашні завдання. Бабуся з дідусем вже протягом року возять дитину на додаткові заняття до логопеда. Завдяки цим заняттям в мовленнєвій сфері розвитку учня помітно певний прогрес. Емір почав вимовляти пошепки деякі звуки, склади і навіть невеликі слова. Правила поведінки хлопчик виконує, не має порушень дисципліни. Зовнішній вигляд учня охайний (а.с. 82). Згідно з актом обстеження умов проживання від 30.04.2024 Службою у справах дітей Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] (дідусь дітей), [PERSON] , [INFO] (бабуся дітей), [PERSON] , [INFO] (дитина з інвалідністю), [PERSON] , [INFO] (дитина), [PERSON] , [INFO] (прабабуся дітей). Умови проживання: дотримуються санітарні норми, водопостачання, (холодна, гаряча вода), газове опалення, запас харчових продуктів. В приміщенні зроблено ремонт, кімнати мебльовані, чиста постільна білизна, запас харчових продуктів за віком дітей та їх потребами. Для виховання і розвитку дітей створені такі умови: є окремі ліжка, іграшки, книжки, засоби для навчання хлопичка, для дівчинки є різні додаткові засоби для навчання (розвитку за віком). Стосунки, традиції сім`ї підтримуються бабусею та дідусем. Матір не займається вихованням дітей. Батько дівчинки не приймає участь у її вихованні. Результат бесіди і ставлення членів сім`ї до рішення прийняти на виховання дітей: бабуся та дідусь малолітніх дітей з часу їх народження займаються вихованням онуків. Діти доглянуті, здорові, потребують стороннього догляду (хлопчик з вадами, дівчинка обстежується, не ходить). Матеріальне забезпечення дітей здійснюється з соціальних виплат та грошових надходжень бабусі та дідуся. Матір дітей постійно їх залишає, уходить з дому на довгий час, не цікавиться їх життям та здоров`ям. [PERSON] (батько [PERSON] ) з моменту народження дитини і по сьогодення не цікавиться життям та потребами дитини (дівчинка не розмовляє та не пересувається), матеріально не забезпечує. У разі прийняття рішення про відібрання дітей [PERSON] може бути опікуном малолітніх дітей (а.с. 87). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 01.05.2024, умови проживання за місцем мешкання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не встановлено, потрапити до кімнати не виявилось можливим, двері зачинені. Сусіди по гуртожитку повідомили, що [PERSON] на даний час перебуває в лавах ЗСУ. Нещодавно приїздив у відпустку, потім повернувся на службу. Встановити зв`язок за номером телефону, який повідомили сусіди не виявилось можливим, телефон поза зоною доступу (а.с. 83). Приписами ч. 8, 9 ст. 7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 1 статті 170 СК України встановлено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Підставами, що передбачені в пунктах 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України є випадки, коли батьки: - ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»,предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У висновку про доцільність відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від батьків без позбавлення їх батьківських прав Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування висловив позицію про доцільність відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від його матері [PERSON] , [INFO] та відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] від її матері [PERSON] , [INFO] та батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав (а.с. 76-79). З таким висновком суд погоджується з огляду на наступне. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Суд приходить до переконання, що відібрання дітей від [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав є єдиним заходом, який може гарантувати малолітнім [PERSON] та [PERSON] безпеку, стабільність та умови для нормального життя й виховання. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Наразі суд доходить висновку, що [PERSON] та [PERSON] свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх виховання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей як складову виховання. Таким чином, дії відповідачів, як батьків, є винними, свідомими, а тому на підставі ст. 164 СК України, суд дійшов до переконання про необхідність відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від його матері [PERSON] , та відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від її матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Вирішуючи питання про встановлення опіки над малолітніми [PERSON] та [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до п. 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.1999, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. За приписами ч.1 ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. У висновку про доцільність встановлення опіки та відповідність її/його інтересам дитини Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування висловив позицію про доцільність встановлення опіки над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та передачу їх під опіку [PERSON] , [INFO] (а.с. 80-81). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з метою захисту інтересів малолітніх [PERSON] та [PERSON] , встановлення над ними опіки та призначення опікуном [PERSON] , яка є їх бабусею, найбільше відповідає інтересам дітей, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки відповідачі добровільно матеріальну допомогу дітям не надають, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивачки щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей у визначеному позивачкою розмірі. Визначений позивачкою розмір аліментів буде відповідати потребам дітей та критеріям виваженості, розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з приписами ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню сплачений позивачкою при зверненні до суду судовий збір. Крім того, підлягає стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved