Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалась на те, що вона є спадкоємицею за законом після померлого батька, який помер [INFO] . Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину звернулась до нотаріальної контори, але виявилося, що відсутній правовстановлюючий документ, оскільки дублікат отримала друга жінка батька, а повторна видача дублікату не ппередбачена. Представник позивачки в судове засідання не з`явилася та просила розглянути справу у її відсутність та відсутність позивачки (а.с.135). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 133), причини неявки не повідомила, відзив на позов не надавала. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце його проведення повідомлялась належним чином, (а.с.134), причини неявки не повідомляла, заява про розгляд справи у її відсутність не надходила. Судове рішення ухвалено за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так судом встановлено, що кв. [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному. [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки [PERSON] . 21.09.2017р., [PERSON] , зареєстрував шлюб з [PERSON] . [INFO] , помер [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину зазначеної квартири. Спадкоємцями першої черги за законом є: мати померлого [PERSON] , дружина померлого [PERSON] , дочка померлого [PERSON] , тобто спадкують по 1/6 частині квартири. Мати померлого не встигла звернутися до нотаріальної контори, оскільки померла [INFO] . У встановлений законом строк позивачка [PERSON] , як дочка померлого та внучка померлої баби, та відповідачка [PERSON] , як дружина померлого звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Дружина померлого [PERSON] , за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу отримала його дублікат, але не надає документи нотаріусу, чим чинить перешкоди позивачці в отриманні свідоцтва про право на спадщину, оскільки повторна видача ще одного дублікату не передбачена. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження в його здійсненні. Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1269 ЦК України, визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого відсутній правоустановлюючий документ, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає, що вимоги [PERSON] , обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 317, 319, 321, 357, 391, 392, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved