Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності на самостійний об`єкт нерухомого майна, що становить цілу ідеальну частку. На обґрунтування позову вказано, що 31 січня 2001 року Волочиською міською радою видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, в якому зазначено, що 62 % житлового будинку з належними до нього будівлями, спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить [PERSON] (далі по тексту - Позивачка). Вказана в документі частка будинку, що становить 62 %, зареєстрована у Волочиському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за Позивачкою. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,08 га, кадастровий номер: 6820910100:01:007:0951, що також належить Позивачці на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ХМ № 90020, виданий 21 вересня 2000 року Волочиською міською радою народних депутатів. Це підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав. 11 січня 2019 року [PERSON] виготовлено технічну документацію на зазначений садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] . Крім позивачки, співвласником будинку є [PERSON] , який володіє часткою у розмірі 38 % майна відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Яковлєвою С. Л. 02 лютого 2002 року. З метою покращення житлово-побутових умов Позивачка звернулася до Відповідача із пропозицією укласти договір про поділ житлового будинку з виділенням в окрему одиницю. Але між співвласниками не було досягнуто згоди. Отже, порушується повноцінний зміст права власності позивача на нерухоме майно, що їй належить на праві спільної часткової власності, оскільки в даному випадку неможливо позивачу реалізувати своє право на вільне розпорядження власним майном (продати, подарувати тощо) без згоди іншого співвласника. Загалом нерухоме майно, яке знаходиться у спільній частковій власності Позивачки та Відповідача складається з: житлового будинку «А-1», загальною площею 58,8 м. кв.; прибудови «а», загальною площею 26,5 м. кв.; тамбура «а1», загальною площею 4,0 м. кв.; прибудови «а2», загальною площею 29,9 м. кв.; хліва з літньою кухнею «Г»; погріба «г»; вбиральні «Д»; гаражу «»Ж»; гаражу «З»; огорожі «1»; огорожі «2». 12\~листопада 2024\~року судовим\~експертом надано\~висновок експертного\~дослідження №\~38/24,\~яким встановлено,\~що поділ\~в натурі\~будинковолодіння (житловою\~площею 119,5\~м.\~кв.\~та господарських\~будівель),\~що знаходиться\~по [ADDRESS] \~за наданою\~технічною документацією\~між співвласниками\~в частинах:\~62/100\~частини -\~співвласник [PERSON] \~та 38/100\~частини -\~співвласник [PERSON] ,\~як окремих\~самостійних об`єктів\~-\~технічно можливий. За технічними показниками та планувальним рішенням приміщення фактично відокремлені в натурі та експлуатуються наступним чином: Співвласник [PERSON] : 1-1 передпокій площею 15,9 м. кв.; 1-2 житлова кімната загальною площею 16,5 м. кв.; 1-3 коридор загальною площею 5,2 м. кв.; 1-4 житлова кімната загальною площею 8,6 м. кв.; 1-5 санвузол загальною площею 3,8 м. кв.; 1-6 кухня загальною площею 10,2 м. кв.; І коридор загальною площею 4,0 м. кв., разом по одному відокремленому приміщенню (62/100 частки) - 64,2 м. кв.. Господарські будівлі та споруди: «Г» хлів цегляний з літньою кухнею; «г» погріб кам`яний; «Д» вбиральня цегляна; «Ж» гараж цегляний; «З» гараж цегляний; «1» 62/100 частки огорожі (сітка металева); «2» 62/100 частини огорожі металевої. Позивач просить в порядку поділу в натурі будинковолодіння, що є у спільній частковій власності виділити йому в натурі 62/100 частки будинковолодіння, що є у спільній частковій власності і визнати право приватної власності на житловий будинок номер [ADDRESS] загальною площею 64,2 кв. м., як на самостійний об`єкт нерухомого майна, а також припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на будинковолодіння номер [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача надав заяву, просив справу розглянути без його участі та участі позивача, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позовних вимог, справу просив розглянути без його участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Суд, враховуючи, що ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, розглянув справу за відсутності представника позивача та відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач є власником 62% житлового будинку з належними до нього будівлями, спорудами, який розташований в [ADDRESS] (згідно рішення Волочиської міської ради № 19-19/2022 від 07.06.2022 «Про перейменування вулиць в м. Волочиськ Хмельницького району Хмельницької області Червоної Калини) за № 5, що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Волочиською міською радою 31 січня 2001 року. Іншим співвласником будинку є [PERSON] , що володіє часткою у розмірі 38% майна відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Яковлєвою С. Л. 02 лютого 2002 року, що підтверджується копією довідки Волочиського бюро технічної інвентаризації про технічний опис об`єкта нерухомого майна від 28.10.2024 року. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,08 га, кадастровий номер: 6820910100:01:007:0951, що також належить Позивачці на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ХМ № 90020, виданий 21 вересня 2000 року Волочиською міською радою народних депутатів, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав № 375365419 від 22.04.2024. Згідно копії\~висновку експертного\~дослідження №\~38/24\~від 12.11.2024,\~що поділ\~в натурі\~будинковолодіння (житловою\~площею 119,5\~м.\~кв.\~та господарських\~будівель),\~що знаходиться\~по [ADDRESS] \~за наданою\~технічною документацією\~між співвласниками\~в частинах:\~62/100\~частини -\~співвласник [PERSON] \~та 38/100\~частини -\~співвласник [PERSON] ,\~як окремих\~самостійних об`єктів\~-\~технічно можливий. За технічними показниками та планувальним рішенням приміщення фактично відокремлені в натурі та експлуатуються наступним чином: Співвласник [PERSON] : 1-1 передпокій площею 15,9 м. кв.; 1-2 житлова кімната загальною площею 16,5 м. кв.; 1-3 коридор загальною площею 5,2 м. кв.; 1-4 житлова кімната загальною площею 8,6 м. кв.; 1-5 санвузол загальною площею 3,8 м. кв.; 1-6 кухня загальною площею 10,2 м. кв.; І коридор загальною площею 4,0 м. кв., разом по одному відокремленому приміщенню (62/100 частки) - 64,2 м. кв.. Господарські будівлі та споруди: «Г» хлів цегляний з літньою кухнею; «г» погріб кам`яний; «Д» вбиральня цегляна; «Ж» гараж цегляний; «З» гараж цегляний; «1» 62/100 частини огорожі (сітка металева); «2» 62/100 частини огорожі металевої. Співвласник [PERSON] : 2-1 коридор площею 0,8 м. кв.; 2-2 кухня площею 8,7 м. кв.; 2-3 паливна площею 3,0 м. кв.; 2-4 ванна площею 3,5 м. кв.; 2-5 житлова кімната площею 17,3 м. кв.; 2-6 житлова кімната площею 11,2 м. кв.; 2-7 столова площею 10,5 м. кв., разом по другому відокремленому приміщенню (38/100 частини) 55,0 м. кв. Господарські будівлі та споруди: «1» 38/100 частини огорожі (сітка металева); «2» 38/100 частини огорожі металевої. На даний час позивач має намір здійснити поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що перебувають у спільній частковій власності сторін, з припиненням спільної часткової власності, однак згоди між співвласниками щодо такого поділу не досягнуто. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється Частина 4 статті 263 ЦПК України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 19.05.2021 (справа № 501/2148/17, провадження №\~61-22087св19) зазначив, що виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, оскільки право співвласника на поділ майна, що перебуває у спільній частковій вланості, передбачене законом, такий поділ є технічно можливим та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, позов [PERSON] необхідно задовольнити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позовні вимоги задоволено, відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, то 50% від суми судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 2673,09 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету, решту суми судового збору в сумі 2673,09 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved