Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дочку. Вказані вимоги обгрунтовані наступним: 25.07.2014 позивач уклала шлюб з [PERSON] , що згодом за рішенням суду розірвано. За час подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Дочка залишилася проживати з матір`ю. Судовим наказом від 07.03.2024 з відповідача на користь позивача вирішено стягувати аліменти на дочку [PERSON] в ромірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина [PERSON] навчається в ліцеї №3 ім.В.Чорновала в м.Дрогобичі, є ученицею 4-Б класу. Вказує, що дочка [PERSON] є здібною дівчинкою, має хист до малювання та музики. Додаткові витрати, пов`язані з навчанням дитини у Дрогобицькій музичній школі №2 ім. Р.Сороки, Дрогобицькій дитячій художній школі та лікуванням зубів такої позивач несе особисто, оскільки відповідач відмовляється від компенсації таких. Вона понесла додаткові витрати на навчання дочки в загаданих школах та на лікування зубів в розмірі 17130 грн. Зважаючи на вказане, просить суд стягнути з відповідача половину понесених нею додаткових витрат на дочку [PERSON] в сумі 8565 грн. Представник відповідача\~-\~адвокат Чохрій\~Вікторія Степанівна\~подала відзив\~на позовну\~заяву,\~де вказала,\~що відповідач\~заперечує щодо\~позовних вимог\~та просить\~суд відмовити\~у їх\~задоволенні з\~огляду на\~таке.\~Відповідач щомісяця\~сплачує аліменти\~на дочку\~та надсилає\~на рахунок\~останньої кошти\~у розмірі\~500\~грн.\~Позивач неодноразово\~купував для\~дитини усі\~необхідні їй\~предмети для\~навчання,\~канцелярські товари,\~зокрема,\~зошити,\~ручки,\~олівці,\~фарби,\~пензлики для\~малювання,\~папір тощо.\~Позивач не\~надала докази\~оплати послуг\~навчальних закладів.\~Доданий до\~позовної заяви\~фіскальний чек\~не підтверджує\~факт проведення\~анастезії та\~лікування постійного\~зуба [PERSON] .\~Позивач не\~надала скерування\~лікаря до\~стоматолога,\~виписки про\~лікування чи\~будь-якого\~іншого документа,\~що може\~підтвердити,\~що [PERSON] \~потрібно було\~лікувати зуби.\~Також у\~позовній заяві\~позивач вказує,\~що у\~дитини є\~проблеми з\~розміщення зубів\~(кривизна),\~що зумовлює\~постійні консультації\~ортодонтів та\~лікування зубів,\~дитині поставлено\~ортодонтичний дитячий\~апарат вартістю\~6500\~грн.\~та ортодонтичну пластинку вартістю 2000 грн. Проте, позивач не надає жодного підтверджуючого документа, який вказує про те, що [PERSON] необхідне ортодонтичне лікування, немає виписок лікаря-стоматолога і будь-яких доказів того, що у дитини є проблеми із розміщенням зубів. Сам по собі факт купівлі ортодонтичного апарату та пластинки не підтверджує те, що у дитини є будь-які проблеми із здоров`ям, та була необхідність у придбанні вказаних апаратів. Позивач подала заяву та відповідь на відзив на позовну заяву, де зазначила, зокрема, що 02.11.2024 вона попросила відповідача шляхом надіслання повідомлення у телеграмі, щоб він 23.11.2024 разом з дочкою пішов на прийом до ортодонта і оплатив вартість встановлення пластинки, на що він відповів відмовою. Відповідач ставить під сумнів потребу у лікуванні зубів дочки, потребу у ортодонтичному лікуванні, навіть не зважаючи на те, що це лікування вже зроблено без його участі. Зазначила, що перерахування відповідачем коштів на картку дочки - це власне бажання та рішення відповідача, такі не стосуються додаткових витрат на дитину, що є предметом даного спору. Позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач та представник відповідача подали заяви про розгляд справи без їх участі. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис №19, її батьками є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.08.2015. Як вбачається\~з довідки Дрогобицької дитячої музичної школи №2 ім. Р.Сороки №2 від 10.01.2025, [PERSON] навчається у Дрогобицькій дитячій музичній школі №2 ім. Р.Сороки (3 клас бандура) і за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 за навчання внесена плата у сумі 2150 грн. Відповідно до довідки Дрогобицької дитячої художньої школи №1 від 10.01.2025, [PERSON] дійсно навчається у згаданій школі і за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 за навчання оплачено 4000 грн. Також позивачем долучено чеки від 23.11.2024 на суму 6500 грн. та на суму 2000 грн, від 16.12.2024 на суму 1800 грн, від 10.01.2025 на суму 680 грн на підтвердження понесених додаткових витрат на лікування зубів дитини та купівлю засобів для малювання. У свою чергу відповідач долучив скріншоти про здійснення грошових переказів дочці 29.02.2024 - 500 грн, 01.03.2024 - 500 грн, 09.03.2024 - 500 грн, 04.04.2024 - 500 грн, 26.03.2024 - 500 грн, 03.05.2024 - 500 грн., 15.07.2024 - 500 грн, 08.06.2024 - 500 грн., 29.08.2024 - 500 грн, 08.10.2024 - 500 грн, 10.11.2024 - 500 грн, 08.01.2024 - 1000 грн., фіскальний чек від 20.07.2024 на суму 8999 грн, від 21.12.2024 на сму 600 грн, від 21.12.2024 на суму 2685 грн, від 30.12.2024 на суму 2400 грн., від 22.12.2024 на суму 1500 грн, від 29.02.2024 на суму 486 грн та на суму 408 грн, платіжні інструкції від 10.11.2024 - 500 грн, 08.10.2024 - 500 грн, 29.08.2024 - 500 грн, 15.07.2024 - 500 грн, 08.06.2024 - 500 грн, 03.05.2024 - 500 грн, 04.04.2024 - 500 грн, 26.03.2024 - 500 грн, 09.03.2024 - 500 грн, 01.03.2024 - 500 грн, 29.02.2024 - 500 грн, 08.01.2024 - 1000 грн. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яку ратифіковано Постановою ВР України № 789-XII від 27.02.1991 визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 № 2402-III, з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, та набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27). Обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК України. Частина 1 статті 185 СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Пунктом 18 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 постановлено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте, в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому розмір додаткових витрат, що стягуються, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Відповідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тобто, заявляючи разові, періодичні або постійні витрати, необхідно надати суду докази усієї суми витрат та їх необхідність. Адже якщо це витрати, пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, а також вартість ліків, які необхідно придбавати дитині, та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво) і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись із позовом до суду, позивач посилається на понесені нею витрати, пов`язані з розвитком здібностей [PERSON] та лікуванням її зубів. Суд звертає увагу, що на підтвердження витрат на придбання апарату ортодонтичного, пластинки ортодонтичної та лікування зуба позивачем надані лише фіскальні чеки. Натомість, не надано жодної довідки медичного закладу, скерування чи інших документів, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини та необхідність призначення відповідного лікування чи процедур. Відтак, вказані докази є недостатніми і не доводять наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину. Щодо понесених витрат для розвитку здібностей дитини, то позивач вказала, що дочка має хист до малювання та музики, протягом 2024 року відвідувала відповідні школи, на підтвердження чого додала довідки від 10.01.2025, де вказано, що [PERSON] внесла плату за навчання в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2 ім. Р.Сороки та в Дрогобицькій дитячій художній школі в загальному розмірі 6150 грн. за 2024 рік. Крім того, позивач долучила квитанцію про сплату засобів для малювання на суму 680 грн, проте, з такої не вбачається особа, якою понесені зазначені витрати. На переконання суду, відповідач, як батько спільної з позивачем дитини, зобов`язаний брати рівну з позивачем матеріальну участь у додаткових витратах на дочку, що обумовлені розвитком її здібностей. Водночас, зважаючи на те, що документально підтвердженою є сума фактично понесених позивачем витрат на оплату навчання дочки в художній та музичній школах, відповідач у свою чергу не заперечував проти відвідування таких дочкою, суд дійшов висновку, що з [PERSON] слід стягнути рівну частину (половину) таких витрат в розмірі 3075 грн, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved