Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

ТОВ "Споживчий центр" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 08.07.2024 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №07.07.2024-100000228, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 4000 грн, строком на 70 днів. Дата повернення (виплати) кредиту - 15.09.2024. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 600 грн, нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Неустойка 40 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 15.09.2024, утворилась заборгованість у розмірі 10380 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 грн, по процентам в розмірі 3780 грн, комісії - 600 грн, неустойка - 2000 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ "Споживчий центр". Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 07.07.2024-100000228 від 08.07.2024 у розмірі 10380 грн та понесені судові витрати. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 25.02.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] про розгляд справи був належно повідомлений, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (Ф.119), відповідно до якого копію ухвали про відкриття провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін він отримав особисто 28.02.2025. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався. Оскільки Тиврівським районним судом Вінницької області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. У зв`язку з тим, що справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Судом установлено, що 08.07.2024 між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № 07.07.2024-100000228, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною цього договору. Пропозицію про укладання кредитного договору (оферти) (кредитної лінії) (а.с.12-15), заявку (а.с.15), відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 07.07.2024-100000228 (кредитної лінії) (а.с.16), інформаційне повідомлення позичальника (а.с.17) підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором - Е118. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит, сума - 4000 грн, строк кредитування 70 днів. Дата повернення (виплати) кредиту - 15.09.2024. Процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1,35% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 600 грн, неустойка 40 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Орієнтована реальна річна процентна ставка за кредитом становить 35010,76%. Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача - 7349,76 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом - 3349,76 грн. [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Без реєстрації відповідача на сайті Товариства, без створення особистого кабінету, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без подання заявки на отримання кредитних коштів, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Тому укладення кредитного договору відповідало внутрішній волі відповідача. ТОВ "Споживчий центр" умови договору виконало, надавши відповідачу кредит у розмірі 4000 грн, що стверджується повідомленням ТОВ "УПР" №24-1002 від 10.02.2025, у якому вказано, що було здійснено перерахування коштів 08.07.2024 на суму 4000 грн, номер транзакції в системі іРау.ua - 446941809, призначення платежу - видача за договором кредиту № 07.07.2024-100000228 (а.с.18). Водночас відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку із чим згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 07.07.2024-100000228 від 08.07.2024 (а.с.11) він має заборгованість у розмірі 10380 грн, яка складається із: 4000 грн - основний борг, 3780 - відсотки, 600 грн - комісія, 2000 грн - неустойка. Суд, перевіривши довідку - розрахунок, дійшов висновку, що позивачем підтверджено заборгованість відповідача у розмірі 8380 грн, яка складається із: 4000 грн - основний борг, 3780 грн - відсотки, 600 грн - комісія, тому в цій частині позов підлягає до задоволення. Щодо вимоги про стягнення з відповідача неустойки в сумі 2000 грн. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідно до якого в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Отже, встановивши всі фактичні обставини справи, дослідивши кожний доказ з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, та сукупність доказів з точки зору їх достатності, надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1955,65 грн (8380*2422,40/10380).

Outcome: approved