Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 75295883 від 22.06.2021 року. Позовні вимоги мотивує тим, що 22.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 75295883, відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 15000,00 грн. на 64 дні зі сплатою процентів у розмірі 1,6% в день, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах встановлених договором. 21.12.2021 ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2112, відповідно до умов якого ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 75295883 від 22.06.2021, що укладений між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 31.03.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №310323-ФМ, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами`відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 75295883 від 22.06.2021, що укладений між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, враховуючи здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості, які складають 3114,04 грн., заборгованість останньої за договором позики станом на 20.01.2025 року складає 30081,50 грн. Тому позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 30081,50 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак позовна заява містить клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча згідно ст.128 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи була двічі повідомлена належним чином, не повідомила відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Суд на підставі ст.280 ЦПК України проводив заочний розгляд даної справи. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив наступні факти: Судом встановлено, що 22.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 75295883 шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER], який був надісланий 22.06.2021 року о 13:45:29 год. на вказану позичальником електронну адресу [INFO] , що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (а.с.25). Відповідно до п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Згідно з п.2 договору позики, сума позики становить 15000,00 грн., строк договору - 64 дні, процентна ставка (базова) - 1,6 % в день. Факт видачі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідачу [PERSON] грошових коштів в сумі 15000,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] підтверджується електронною платіжною інструкцією №2d6962e5-1033-45dc-a698-bd24097a9a83 від 22.06.2021 року(а.с.11). 21.12.2021 ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2112, відповідно до умов якого ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 75295883 від 22.06.2021, що укладений між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Згідно реєстру боржників до договору факторингу №2112 від 21.12.2021, за № 1608 значиться [PERSON] , її заборгованість становить 30081,50 грн., з яких 12420,40 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17661,10 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.37-38). 31.03.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №310323-ФМ, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами`відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 75295883 від 22.06.2021, що укладений між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Згідно реєстру боржників до договору № 310323-ФМ про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 31.03.2023, який є додатком № 1 до вказаного договору, за № 1604 значиться [PERSON] , її заборгованість становить 30081,50 грн., з яких 12420,40 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17661,10 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.58-59). Згідно розрахунку заборгованості станом на 21.12.2021 року, враховуючи здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості, які складають 3114,04 грн., заборгованість [PERSON] за договором позики складає 30081,50 грн.(а.с.68-69). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язується сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Договором позики № 75295883 належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 20.01.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 30081,50 грн., з яких 12420,40 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17661,10 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Закон України «Про електронні довірчі послуги» визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Укладання електронного договору та підписання його електронним підписом -одноразовим ідентифікатором відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 09.09.2020р. у справі №732/670/19. Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за договором позики № 75295883 від 22.06.2021 року в розмірі 30081,50 грн. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. При цьому суд бере до уваги платіжну інструкцію № 579932107.1 від 23.01.2025 року про сплату судового збору. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «Фінпром Маркет» зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн. За умовами ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено договір про надання правничої допомоги № 01-11/2024 від 01.11.2024 року. Згідно витягу з акту №3-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року, вартість надання правової допомоги складає 3500,00 грн. Факт оплати послуг за надання правничої допомоги підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 579930933.1 від 18.12.2024 року. Згідно з правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує обсяг матеріалів справи, складність, обсяг та характер наданої допомоги, та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 3500,00 грн.

Outcome: approved