Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

12 лютого 2025 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований 20 серпня 2016 року Виконавчим комітетом Мар`ївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10. Від шлюбних відносин сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття любові та взаємної поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, тому подальше його збереження позивач вважає неможливим. Враховуючи наведене, представник позивача просить розірвати укладений між сторонами шлюб та не надавати строк на примирення подружжя. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 13 лютого 2025 року позов прийнято до розгяду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, натомість в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився,\~про розгляд\~справи повідомлявся\~належним чином\~у відповідності\~до вимог\~ст.\~128\~ЦПК України,\~будь-яких\~заяв,\~заперечень,\~клопотань до\~суду не\~надав,\~у зв`язку\~з чим\~суд вважає\~за можливе\~розглянутисправу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 20 серпня 2016 року Виконавчим комітетом Мар`ївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20 серпня 2016 року Виконавчим комітетом Мар`ївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Від шлюбних відносин сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 11 жовтня 2016 року Виконавчим комітетом Мар`ївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. З звернення до суду з позовною заявою, у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 1211,20 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved