Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вище вказаним позовом, про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 17.08.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2257870. Відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у сумі 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. Однак відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 11650 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000 грн., за відсотками у розмірі 6650 грн. 10.08.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір факторингу №ККЛУ-10082023. Згідно умов даного договору та у відповідності до вимог чинного законодавства ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Лінеура Україна», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №2257870від\~17.08.2021\~року. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. З заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався, відзив на позов не подав. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17.08.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №2257870 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов договору, [PERSON] було надано кредит в розмірі 5000 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,90% від суми кредиту за кожен день користування. Вказаний кредитний договір був укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Також, 17.08.2021 року [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором підписала паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування аналогічні умовам, визначеним у договорі №2257870 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.08.2021. 13.09.2021\~року між\~ТОВ «Лінеура\~Україна» та\~ [PERSON] \~було укладено\~додатковий договір\~до договору\~№2257870\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту,\~відповідно до\~умов якого\~строк користування\~кредитом за\~договором продовжено\~на 30\~днів,\~тобто до\~14.10.2021\~року. Також, [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором підписала паспорт споживчого кредиту. 14.10.2021\~року між\~ТОВ «Лінеура\~Україна» та\~ [PERSON] \~було укладено\~додатковий договір\~до договору\~№2257870\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту,\~відповідно до\~умов якого\~строк користування\~кредитом за\~договором продовжено\~на 30\~днів,\~тобто до\~14.11.2021\~року. Також, [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором підписала паспорт споживчого кредиту. 14.11.2021\~року між\~ТОВ «Лінеура\~Україна» та\~ [PERSON] \~було укладено\~додатковий договір\~до договору\~№2257870\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту,\~відповідно до\~умов якого\~строк користування\~кредитом за\~договором продовжено\~на 30\~днів,\~тобто до\~15.12.2021\~року. Також, [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором підписала паспорт споживчого кредиту. 15.12.2021\~року між\~ТОВ «Лінеура\~Україна» та\~ [PERSON] \~було укладено\~додатковий договір\~до договору\~№2257870\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту,\~відповідно до\~умов якого\~строк користування\~кредитом за\~договором продовжено\~на 30\~днів,\~тобто до\~15.01.2022\~року. Також, [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором підписала паспорт споживчого кредиту. 10.07.2023 року між сторонами було укладено Додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до Договору № 2257870 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до додаткового договору вбачається, що відповідач зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 2500 грн. у термін до 16.07.2023 року. Товариство звільняє відповідача від обов`язку сплати решти основного боргу за договором у сумі 2500 грн. 17.07.2023 року між сторонами було укладено Додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до Договору № 2257870 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до додаткового договору вбачається, що відповідач зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 1500 грн. у термін до 23.07.2023 року. Товариство звільняє відповідача від обов`язку сплати решти основного боргу за договором у сумі 3500 грн. 27.07.2023 року між сторонами було укладено Додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до Договору № 2257870 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до додаткового договору вбачається, що відповідач зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 2500 грн. у термін до 31.07.2023 року. Товариство звільняє відповідача від обов`язку сплати решти основного боргу за договором у сумі 2500 грн. Згідно довідки про ідентифікацію, виданою ТОВ «Лінеура Україна», [PERSON] , з якою укладено договір №2257870 від 17.08.2021, ідентифікований ТОВ «Лінеура Україна». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): К819, час відправки ідентифікатора позичальнику 17.08.2021 13:49, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор - 380997270938. Перерахування відповідачу на банківську картку № [NUMBER] грошових коштів в сумі 5000 грн. підтверджується листом ТОВ «ФК «Український дім» від 19.12.2024 року. 10.08.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №ККЛУ-10082023, відповідно до умов якого право вимоги за договором №2257870 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.08.2021року перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», про що суду надано витяг з реєстру боржників. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документу. За змістом ст. 6 вказаного Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документу як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. В ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, абз.2 частини другої\~статті 639 ЦК України\~встановлено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Згідно ч.1\~статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У силу частини першої\~статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20). Отже, належними і допустимими доказами по справі підтверджується факт укладення між сторонами спірного правочину, погодження ними всіх його істотних умов, а також виконання кредитором своїх зобов`язань за кредитним договором шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку [PERSON] . Всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів. Згідно з\~наданим ТОВ\~«Лінеура Україна»\~розрахунком заборгованості, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2257870 від 17.08.2021, станом на 10.08.2023 року становить 11650 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 6650 грн. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості у добровільному порядку. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або Законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за яким боржник зобов`язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. Згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. За таких обставин, суд приходить до висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №2257870 від 17.08.2021. Зважаючи, що відповідачем належним чином не виконано умови кредитного договору, заборгованість у повному обсязі не погашено, то наявні підстави для її стягнення у судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 11650 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved