Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

27.12.2024 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків із виховання дитини. Сімейне життя позивача та відповідачки не склалось, навесні 2024 остання покинула місце їх спільного проживання, на дзвінки практично не відповідає, своє місце проживання приховує, донькою не цікавиться та не допомагає матеріально. З того ж часу малолітня [PERSON] почала проживати разом з позивачем та його матір`ю, [PERSON] . Позивач займався її вихованням, доглядом та повністю її утримував. Однак, 29.07.2024 позивач призваний [INFO] за загальною мобілізацією на військову службу у Збройні Сили України. У зв`язку з цим дитина залишилась на вихованні та утриманні бабусі, яка хворіє на онкологічне захворювання та є особою з інвалідністю III групи. [PERSON] , бабуся малолітньої [PERSON] , неодноразово телефонувала [PERSON] з проханням, щоб остання повернулась додому до доньки. Відповідачка пояснила, що до дитини не повернеться через те, що донька її не слухає, перечить у всьому, а з чоловіком [PERSON] стосунки зруйнувались і вона погоджується на позбавлення її батьківських прав щодо доньки [PERSON] . Зазначає, що відповідачка [PERSON] рішення Полонського районного суду від 21.01.2016 була позбавлена батьківських прав щодо свого сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Полонської міської ради від 14.08.2024 за № 213 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої доньки [PERSON] , у зв`язку з чим позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав. Ухвалою суду від 10.01.2025 відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 23.01.2025 ухвалою суду до участі у справі у статусі третьої особи залучено військову частину [NUMBER] , у якій позивач [PERSON] проходить військову службу за загальною мобілізацією. Ухвалою суду від 19.02.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач Різдванецький та його представник - адвокатка Салюк І.В. позов підтримали та просили його задовольнити. Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Полонської міської ради Шепетівського району Хмельницької області Іванченко Н.В. позов підтримала і просила вимоги задовольнити із наведених вище підстав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином та завчасно шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. 03.03.2025 подала заяву, зі змісту якої вбачається, що [PERSON] просить справу розглядати без її участі та вказує, що позов визнає. Заява направлена до суду конвертом через відділення Укрпошти з відбитком дати прийняття листа 25.02.2025, адреса відправника вказана: [ADDRESS] . Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - військова частина [NUMBER] про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином та завчасно. Жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові докази, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с. 10). Позивач [PERSON] , [INFO] , призваний 10.07.2024 на військову службу під час загальної мобілізації у військовій частині [NUMBER] (а.с. 9). Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 21.01.2016 у справі № 681/2074/15-ц [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 14, зворот). Надалі, рішенням виконавчого комітету Полонської міської ради від 14.08.2024 № 213 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її доньки [PERSON] , [INFO] . З висновку вбачається, що 01.08.2024 [PERSON] , яка діє по довіреності від свого сина [PERSON] , із заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON] . Під час перевірки встановлено, що у шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилася спільна дитина - [PERSON] . Подружжя проживала за адресою: [ADDRESS] . Дитина залишилася на утриманні та на вихованні бабусі [PERSON] . Бабуся телефонувала своїй невістці [PERSON] з проханням, щоб та не повернулася до дитини, але станом на серпень 2024 року мати не виконує своїх батьківських обов`язків. До служби у справах дітей виконавчого комітету Полонської міської ради запрошено [PERSON] на бесіду, в ході якої вона пояснила, що до дитини вона не повернеться у зв`язку з тим, що донька її не слухає, перечить у всьому, з чоловіком стосунки зруйнувалися, тому погоджується на позбавлення батьківських прав щодо доньки [PERSON] . Також [PERSON] відповіла, що не хоче займати вихованням доньки. Під час бесіди з малолітньою [PERSON] стало відомо, що дівчинка не бачила своєї мами з весни 2024 року, вона їй не телефонує та не приходить до неї (а.с. 20-22, зворот). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 08.08.2024, за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказано, що поки батько [PERSON] перебуває у лавах Збройних Сил України, дитину виховує її бабуся [PERSON] (а.с. 19, зворот). Згідно з даними заяви [PERSON] , вона є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] і погоджується на позбавлення її батьківських прав (а.с. 13). Згідно з довідкою від 16.07.2024 № 91 (а.с. 15), характеристики (а.с. 16), [PERSON] навчається у 3-Б класі Полонського ліцею № 3 ім. М. Свінціцького. Відповідно до даних інформації, наданої дирекцією Полонського ліцею № 3 ім. М. Свінціцького від 07.08.2024 за вих. № 98, [PERSON] протягом двох навчальних років учениці виявляла байдужість до навчального процесу своєї дитини (а.с. 18). Допитана в судовому засіданні як свідкок [PERSON] , мати позивача, дала суду показання, що відповідачка [PERSON] байдужа до дитини, залишила її на батька, не займається її вихованням, не цікавиться успішністю доньки в школі та станом її здоров`я. Окрім того, вказала, що дитина їй неодноразово повідомляла про застосування фізичної сили зі сторони відповідачки. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] , знайома матері позивача, дала суду показання, що відповідачка [PERSON] залишила малолітню доньку [PERSON] на батька та не цікавиться дитиною взагалі. Також вона вказала, що неодноразово була свідком застосування фізичної сили до дитини зі сторони відповідачки. Малолітня [PERSON] , бувши допитаною в судовому засіданні у присутності педагога [PERSON] , дала суду показання, що мама до неї кричала та застосовувала фізичну силу, у навчанні їй не допомагає та не телефонує, пояснила, що їй краще проживати з татом, оскільки маму вона боїться. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей. В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати (батько) можуть вважатися такими, що ухиляються від обов`язку з виховання дитини, якщо вона (він) не проявляють про неї батьківської турботи, хоча мають таку можливість. За положеннями частини третьої ст.. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 указаної Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не проявляє до доньки щонайменшої материнської турботи, не піклується про її фізичний, духовний розвиток та достатнє матеріальне забезпечення, що підтверджується наведеними вище доказами, суд знаходить законні підстави для задоволення позову. При цьому суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє [PERSON] прав на спілкування з дитиною й побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення її батьківських прав. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved