Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

В листопаді 2024 року акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що 06 листопада 2019 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання останньою заяви № 2001445392001 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якого позичальник отримала кредит у вигляді встановлено кредитного ліміту в розмірі 3000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 47,88 % річних строком на 12 місяців (з можливістю продовження). Окрім цього, 17 лютого 2020 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання останньою заяви № 1001554369501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якого позичальник отримала кредит в розмірі 30001,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01 % річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99 % строком на 24 місяці. Також 16 червня 2021 року року між АТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання останньою заяви № 1010121862 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якого позичальник отримала кредит в розмірі 4000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01 % річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99 % строком на 24 місяці. Посилаючись на те, що [PERSON] умови укладених договорів не виконує, позивач просить стягнути з неї заборгованість, яка утворилась станом на 09 вересня 2024 року: - за кредитним договором № 2001445392001 в сумі 37877,15 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом - 24440,61 грн та 13436,54 грн заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 1001554369501 в сумі 14583,60 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом - 7394,80 грн, заборгованість за відсотками - 1,45 грн та 7187,35 грн заборгованості за комісією; - за кредитним договором № 1010121862 в сумі 5538,83 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом - 3819,63 грн, заборгованість за відсотками - 1,02 грн та 1718,18 грн заборгованості за комісією. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористалася. Судом встановлено, що 06 листопада 2019 року в АТ «ПУМБ» Вольфман М.О. підписала заяву № 2001445392001 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій вказала, що підписання цієї заяви підтверджує прийняття публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщені на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі з врахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті цього договору, так і послуг, що можуть бути в процесі обслуговування. В заяві № 2001445392001 [PERSON] просила відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні, надати кредитну картку та встановити кредитний ліміт у розмірі 3000,00 грн. У вказаній заяві також визначено істотні умови кредитування. Серед іншого визначено розрахунковий день - 30 число місяця, платіжна дата - 30 число місяця, процентна ставка - 47,88 % річних, вказано, що строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в залежності від типу кредитної картки. Цього ж дня між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту. Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту за договором № 2001445392001, 06.11.2019 встановлено кредитний ліміт в розмірі 3000,00 грн, який 16.11.2020 збільшено до 24500,00 грн. Окрім цього, 17 лютого 2020 року в АТ «ПУМБ» Вольфман М.О. підписала заяву № 1001554369501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій вказала, що підписання цієї заяви підтверджує прийняття публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщені на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі з врахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті цього договору, так і послуг, що можуть бути в процесі обслуговування. В заяві № 1001554369501 визначені істотні умови кредитування: тип кредиту - споживчий кредит, сума кредиту - 30001,00 грн, строк кредитування - 24 місяці, мета кредиту - споживчі цілі, процентна ставка - 0,01 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 3,99 %, також регламентовано кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення. Цього ж дня між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту. Платіжною інструкцією № TR.41047218.96782.8810 від 17 лютого 2020 року підтверджується факт отримання [PERSON] кредитних коштів в сумі 30001,00 грн. Також 16 червня 2021 року в АТ «ПУМБ» Вольфман М.О. підписала заяву № 1010121862 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій вказала, що підписання цієї заяви підтверджує прийняття публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщені на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі з врахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті цього договору, так і послуг, що можуть бути в процесі обслуговування. В заяві № 1010121862 визначені істотні умови кредитування: тип кредиту - споживчий кредит, сума кредиту - 4000,00 грн, строк кредитування - 24 місяці, мета кредиту - споживчі цілі, процентна ставка - 0,01 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99 %, також регламентовано кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення. Цього ж дня між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту. Заяву № 1010121862 від 16 червня 2021 року та паспорт споживчого кредиту підписано [PERSON] електронним підписом у вигляді ОТП-пароля на номер телефону [NUMBER] . Платіжною інструкцією № TR.50023187.59351.8810 від 16 червня 2021 року підтверджується факт отримання [PERSON] кредитних коштів в сумі 4000,00 грн. Про визнання кредитних зобов`язань за договорами № 2001445392001, № 1001554369501 та № 1010121862 свідчать виписки з особових рахунків [PERSON] , відповідно до яких остання користувалася кредитами та погашала кредитну заборгованість. З метою досудового врегулювання спору АТ «ПУМБ» на адресу [PERSON] були направлені письмові вимоги (повідомлення) № вих.КНО-44.2.2/555 від 09.09.2024 про виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами з вимогою погасити заборгованість за кредитними договорами протягом тридцяти днів з моменту отримання цих повідомлень. У відповідності до статті 6 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина перша, друга статті 640 ЦК України). Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями частини другої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідачем доводи позивача щодо невиконання нею зобов`язань за договорами не спростовані, що було її процесуальним обов`язком відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, а тому майнові права АТ «ПУМБ» підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] суми заборгованості. Суд бере до уваги розрахунки, надані позивачем, згідно яких станом на 09 вересня 2024 року заборгованість за кредитним договором № 2001445392001 складає 37877,15 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом - 24440,61 грн та 13436,54 грн заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 1001554369501 складає 14583,60 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом - 7394,80 грн, заборгованість за відсотками - 1,45 грн та 7187,35 грн заборгованості за комісією; за кредитним договором № 1010121862 складає в сумі 5538,83 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом - 3819,63 грн, заборгованість за відсотками - 1,02 грн та 1718,18 грн заборгованості за комісією. При цьому, суд не може погодитися з розміром нарахованих відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором № 1001554369501 в розмірі 1,45 грн за період з 17.02.2020 по 09.09.2024 та за кредитним договором № 1010121862 в розмірі 1,02 грн за період з 16.06.2021 по 09.09.2024, виходячи з наступного. Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Строк кредитування за кредитним договором № 1001554369501 від 17 лютого 2020 року сторони встановили на 24 місяці зі сплатою процентної ставки у розмірі 0,01% річних. Окрім цього, за умовами кредитного договору № 1010121862 від 16 червня 2021 року сторони встановили строк кредитування на 24 місяці зі сплатою процентної ставки у розмірі 0,01% річних. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення із відповідача процентів за користування кредитом підлягають частковому задоволенню та до стягнення з відповідача підлягають відсотки у межах строку кредитування за кредитним договором № 1001554369501 від 17 лютого 2020 року в сумі 0,16 грн за період з 17.02.2020 по 17.02.2022 та за кредитним договором № 1010121862 від 16 червня 2021 року в сумі 0,35 грн за період з 16.06.2021 по 16.06.2023. Щодо стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредиту суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 по справі №204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пунктів 5.7.3 «Умови надання споживчого кредиту» публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції, яка діє з 12.06.2019 та в редакції, яка діє з 15.03.2021), комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному у заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу ІІ цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів. У пункті 4 заяви № 1001554369501 на приєднання на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 17 лютого 2020 року зазначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить - 3,99 %. Згідно пункту 5 заяви № 1010121862 на приєднання на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 16 червня 2021 року, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить - 2,99 %. Суд звертає увагу, що в кредитних договорах № 1001554369501 від 17 лютого 2020 року та № 1010121862 від 16 червня 2021 року не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредитів, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, також АТ «ПУМБ» не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваних кредитних договорів, а тому положення вказаних кредитних договорів щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», в зв`язку з цим підстав стягувати нараховану позивачем заборгованість по комісії за обслуговування кредитної заборгованості за кредитним договором № 1001554369501 в сумі 7187,35 грн та за кредитним договором № 1010121862 в сумі 1718,18 грн не має, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 37877,15 грн заборгованості за кредитним договором № 2001445392001, в тому числі: заборгованість за кредитом - 24440,61 грн та 13436,54 грн заборгованості за відсотками; 7394,96 грн заборгованості за кредитним договором № 1001554369501, в тому числі: заборгованість за кредитом - 7394,80 грн та 0,16 грн заборгованості за відсотками, та 3819,98 грн заборгованості за кредитним договором № 1010121862, в тому числі: заборгованість за кредитом - 3819,63 грн та 0,35 грн заборгованості за відсотками. Частково задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial