Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.08.2010 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (далі - Відповідач), який рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.12.2014 року було розірвано. Від цього шлюбу мають малолітню дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] . 13.09.2013 року заочним рішенням Центрально - Міського суду міста Горлівки Донецької області вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4частини заробітку (доходу), починаючи з 14 травня 2013 року, до досягнення повноліття донькою, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З моменту винесення судом рішення про розірвання шлюбу та стягнення аліментів відповідач участі у вихованні дитини не приймав, з донькою не спілкувався, та жодного разу не сплатив аліменти добровільно. Позивач наголошує, що відповідач не приймає участі у вихованні доньки, не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки та не бажає їх виконувати, не вживає заходів щодо забезпечення норм моралі, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям і розвитком, а також, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування доньки. Крім того, відповідач за останньою відомою інформацією знаходиться на тимчасово окупованій території України, та знаходиться у розшуку в рамках кримінальної справи. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду та просити суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно своєї малолітньої дитини: доньки - [PERSON] , [INFO] . Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач у відкрите судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про завершення розгляду справи за її відсутності. У такій письмовій заяві позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, прийняти рішення в інтересах дитини, враховуючи висновок Служби у справах дітей Кам`янської міської ради. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.08.2024 року вирішено витребувати Міністерство соціальної політики України (місце знаходження: 01601, м. Київ, вул.. Еспланадна, 8/10, info@mlsp.gov.ua) інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщену особу відносно [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ). Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2024 року вирішено зобов`язати Службу у справах дітей Кам`янської міської радиДніпропетровської області (місце знаходження: 51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Свободи, буд. 2/1, код ЄДРПОУ 23928331) надати на адресу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (або повідомити суду вмотивовані причини про неможливість його складання). Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило. Суд зазначає з цього приводу, що однією з основних засад цивільного судочинства, у відповідність до ст. 2 ЦПК України, є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р., гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. В даному випадку, систематичне, на протязі декількох місяців, не прибуття такої сторони у жодне судове засідання, мають всі ознаки дій, які спрямовані на затягування розгляду справи по суті. Оскільки стороні відповідача надавалась реальна можливість висловити у повному обсязі свої заперечення щодо пред`явленого до нього позову, та здійснити повну подачу всіх доказів на їх обґрунтування, і наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання вкотре не з`явився, суд, з метою уникнення надмірно тривалого судового розгляду судової справи, вважає за можливе завершити судовий розгляд шляхом ухвалення рішення за відсутності такого учасника справи. Також, враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак така сторона у судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подав, суд за згодою позивача, здійснює заочний розгляд справи, що повністю відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 21.08.2010 року, який рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.12.2014 року було розірвано. Від цього шлюбу мають малолітню дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується виданим свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.01.2013 року. Судом також встановлено, що рішенням Центрально - Міського суду міста Горлівки Донецької області від 13.09.2013 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4частини заробітку (доходу), починаючи з 14 травня 2013 року, до досягнення повноліття донькою, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Матеріалами справи підтверджено, що постановою державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Черноволовим В`ячеславом Андрійовичем від 14.05.2024 року було відкрите виконавче провадження № 74994791. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідач має заборгованість у розмірі 397 578 грн. 50 коп. Матеріалами справи підтверджено, що постановою начальника відділу Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шалабаєвою Лілією Сергіївною від 17.05.2024 року, було вирішено накласти арешт на грошові/електронні кошти на відкритих рахунках/ електронних гаманцях, а також, на кошти /електронні кошти на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках /електронних гаманцях , що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. Згідно довідки від 07.12.2021 року за № 01-45/380, учениця 3-В класу [PERSON] , [INFO] , регулярно відвідую заняття у школі, має навчальні досягнення достатнього рівня, дитина завжди охайна, доглянута, мати дитини [PERSON] спілкується з педагогами, які навчають доньку, цікавиться шкільним життям дитини, є членом батьківського комітету, а батько дитини [PERSON] контакту зі школою, де навчається його дитина, не підтримує, з учителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Згідно довідки від 20.05.2019 року за № 40, [PERSON] , [INFO] , відвідує дошкільний навчальний заклад № 157 Маріупольської міської ради з 27.08.2018 року по теперішній час. Батько, [PERSON] , у вихованні дитини участі не бере. Згідно довідки від 14.11.2023 року за № 308, батько учениці 5-Б класу КЗ «Ліцей № 16» Кам`янської міської ради, яка навчалася у ліцеї з 06.07.2022 року по 14.12.2022 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , не брав участі у навчанні доньки, до школи не приходив, на батьківських зборах присутнім не був, вихованням доньки за цей період займалась її мати, [PERSON] , яка приділяла увагу навчанню та вихованню дитини. Згідно довідки від 26.12.2022 року за № 345, батько учениці 4-Б класу КЗ «Спеціалізована школа з поглибленим вивченням іноземних мов і ступеня колегіум № 16» Кам`янської міської ради, яка навчалася у колегіумі з 06.07.2022 року по 26.12.2022 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , не брав участі у навчанні доньки, до школи не приходив, на батьківських зборах присутнім не був, вихованням доньки за цей період займалась її мати, [PERSON] , яка приділяла увагу навчанню та вихованню дитини. Згідно Акту про фактичне місце проживання від 10.12.2018 року, [PERSON] проживає разом із своєю донькою за адресою: [ADDRESS] . Згідно Акту про фактичне місце проживання від 24.12.2019 року, [PERSON] проживає разом із своєю донькою за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку Виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 13.02.2025 року 8 № вих.-20/127, такий компетентний орган вважає позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , залишити на розсуд суду. Оскільки сторона позивача наполягає на неналежному виконанні саме відповідачем свого законодавче закріпленого обов`язку щодо утримання дітей, а також нездійснення ним своїх інших батьківських обов`язків то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З аналізу норми, що міститься у пункті 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вказані фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При цьому, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Зважаючи на те, що відповідач, будучи батьком дитини, не цікавиться соціальним життям останньої, не приймає участі у її вихованні та утриманні, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та в його діях вбачається винна поведінка відносно дитини, суд доходить висновку що відповідач свідомо нехтує батьківським обов`язками та відмовляється приймати участь в житті своєї дитини. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що вжиття таких крайніх заходів як позбавлення батьківських прав відповідає саме інтересам дитини, оскільки забезпечить її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, та ґрунтується на законі і є пропорційним заходом реагування на поведінку відповідача. Суд також не вбачає підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останньому положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved