Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 05.10.2018 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 4943; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишатиметься проживати разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та відсутність спільних поглядів на життя та сімейні обов`язки, втрату взаєморозуміння та почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе та суперечитиме їх інтересам. Шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, тривалий час проживають окремо, та не пов`язані спільними правами і обов`язками. Позивач зазначила, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам відповідача. 25.02.2025 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.23). Позивач у позовній заяві просила розглянути справу без її участі. 11.03.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, проте не погодився з наведеною у позові обставиною про те, що малолітня дитина сторін перебуває на повному утриманні позивача. Зазначив, що спільна малолітня дитина перебуває на спільному (його та позивача) утриманні. 18.03.2025 відповідач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнав. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 05.10.2018 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 4943 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про шлюб серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.11,12). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована разом з матір`ю позивачем у справі [PERSON] (а.с.13,18). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~113\~СК України\~ особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, разом не проживають, а залишення статусу подружжя суперечитиме інтересам сторін. Згідно зі статтею 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки позивач виявила бажання розірвати шлюб та не має наміру більше зберігати сім`ю, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. За клопотанням позивача суд після розірвання шлюбу залишає їй шлюбне прізвище - [PERSON] . При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0.4189133410.1 від 13.02.2025 (а.с.4). За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України, та дійшов висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, що становить 605,60 грн, та про стягнення з відповідача на користь позивача 50% судового збору, що становить 605,60 грн, оскільки позов задоволено. На підставі викладеного,

Outcome: approved