Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

20.09.2024 року\~ [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язання за договором позики, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 7507,30 грн. 04 жовтня 2024 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Відповідач також був повідомлений про відкриття провадження у вказаній справі, однак станом на 18.03.2025 року відзив до суду не надав. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1047 ЦК України закріплено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Встановлено, що між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини щодо передачі грошей в позику, а на підтвердження укладеного між [PERSON] (позичальником) та [PERSON] (позикодавцем) договору позики, позичальником було складено розписку, датовану 10.04.2021, яка підтверджує передачу грошей - 5000,00 грн. з умовою повернення до 01.11.2021 /а.с.4-5/. З позову вбачається, що позика не була повернута протягом визначеного строку. Доказів протилежного надано не було. Враховуючи дані обставини та зміст норми ч. 1 ст. 612 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідач (позичальник) є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання - позики. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а, згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із визначених ч. 2 статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі. З урахуванням\~встановлених фактичних\~обставин та\~вищенаведених норм\~суд приходить\~до висновку,\~що вимога\~позивача щодо\~стягнення суми\~позики знайшла\~своє підтвердження\~в судовому\~засіданні та\~підлягає задоволенню.\~Також підлягають\~задоволенню вимоги\~про стягнення\~трьох відсотків річних в сумі 432 грн. 33 коп. та інфляційні втрати, що обумовлено договором позики (ст. 3) та нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України. Враховуючи, що судом задовольняються позовні вимоги, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати із сплати судового збору за подання позовної заяви. Відповідно до Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Outcome: approved