Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

10.12.2024 року, звернувшись до суду з позовом, представник позивача посилається на те, що [INFO] померла матір позивача, [PERSON] , у віці 85 роки, у с. Спас, Коломийського району, Івано-Франківської області. За час свого життя, 25.03.2003 року, матір позивача, [PERSON] , склала Заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Спаської сільської ради 25.03.2003 року та зареєстрований в реєстрі за № 13. Зі змісту даного заповіту вбачається, що на випадок своєї смерті спадкодавець розпорядилася: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось: житловий будинок, господарські споруди, земельну ділянку, земельний пай, майновий пай, цінні папери і взагалі все те, що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , 1950 року народження. Також, померлою матір?ю позивача за життя було набуто право на земельну частку (пай) в розмірі 6,6 умовних кадастрових гектарів на території Спаської сільської ради Коломийського району в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. Право власності на вказану земельну частку (пай) посвідчувалося Сертифікатом на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-07-48 (реєстраційний №183), виданим 21.03.1997 року Спаською сільською радою. Маючи намір оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), що належав померлій матері, 16.10.2024 року позивач звернувся до Коломийської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на зазначений пай. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2024 року, винесеною державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В., позивачу було відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на означену вище земельну часту (пай). Зазначена відмова нотаріусом була зумовлена тим, що на підтвердження факту належності даного майнового права спадкодавця позивач надав Сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-07-48 (реєстраційний №183), виданим 21.03.1997 року Спаською сільською радою із якого вбачається, що він підлягає заміні на державний акт, що посвідчує право власності на землю при виділенні меж ділянки на місцевості у встановленому законом порядку. Однак, документ, що підтверджує право власності спадкодавця на передану їй у приватну власність земельну ділянку (державного акту) - відсутній. Сертифікатом на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-07-48 (реєстраційний №183), виданим 21.03.1997 року Спаською сільською радою (далі - Сертифікатом) підтверджується право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки [PERSON] , яка мешкає в селі Спас Коломийського району Івано-Франківської області в тому, що на підставі рішення Спаської сільської ради від 18.12.1996 року №26 вона отримує в приватну власність земельну ділянку в розмірі 6,6 умовних кадастрових гектарів на території Спаської сільської ради Коломийського району в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. Зазначено, що цей Сертифікат підлягає заміні на державний акт, що посвідчує право власності на землю при виділенні меж ділянки на місцевості, у встановленому законом порядку. Тобто, зазначений документ посвідчував вже наявне у спадкодавця право на земельну частку (пай) в розмірі 6,6 умовних кадастрових гектарів та наділяв її правом отримати в майбутньому земельну ділянку із виділеними межами на місцевості, на підставі цього Сертифікату. Листом Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 19.11.2024 року № 29-9-0.331-6018/0/2-24 повідомлено, що згідно Книги записів державних актів на право приватної власності на землю та Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Спаської сільської ради відомості про зареєстровані станом на 01.01.2013 за [PERSON] земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва - відсутні. товарного Водночас, проінформовано, що з 01.01.2013 року реєстрація прав на нерухоме майно, в тому числі і на земельні ділянки, належить до повноважень суб?єктів державної реєстрації прав. Однак, з огляду на актуальну інформацію із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що за [PERSON] відсутні будь-які зареєстровані об?єкти нерухомості (в тому числі й земельні ділянки) (підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.11.2024 року № 402843718). Вказане вище свідчить, що Сертифікат спадкодавцем не було обміняно на земельну ділянку із чітко визначеними межами в натурі. Тобто, за життя вона не скористалася правом приватизації земельної частки (паю) та формування згідно наявного права земельної ділянки. Водночас, довідкою Спаського старостинського округу Нижньовербізької сільської ради від 02.10.2024 року №299 підтверджується обставина того, що за [PERSON] 1923 р.н., яка померла [INFO] числився земельний пай на підставі Сертифікату в розмірі 6,6 умовних кадастрових гектарів, яких знаходиться на землях с. Спас Нижньовербізької сільської ради. Також, викопіювання із земель с. Спас Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області відображення умовного розташування земельної ділянки, яка може бути сформована при виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки та могла б належати [PERSON] як власниці земельної частки (паю). Номер ділянки [NUMBER] , площа 0,1996 га., розташування: урочище «Мишинська толока» с. Спас Коломийського району. Таким чином, дані докази беззаперечно підтверджують той факт, що померлій [PERSON] дійсно на момент смерті належала земельна частка (пай) розміром 6,6 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території села Спас Коломийського району Івано-Франківської області та належала померлій на підставі Сертифікату. Разом з тим, за час свого життя, спадкодавець не скористалася правом визначення в натурі (на місцевості) земельної ділянки як власник земельної частки (паю). Отже, з огляду на відсутність можливості у позивача оформити своє право на спадщину на зазначену вище земельну частку (пай) в нотаріальному порядку, він вимушений звернутися до суду за захистом свого спадкового права та просити суд визнати за ним це право. Установлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Таким чином, з огляду на фактичні обставини справи та положення чинного законодавства, вважають, що належним способом захисту прав позивача щодо земельної частки (паю) покійної [PERSON] , є визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Довідкою про надання інформаційно-консультаційних послуг, складеною 06.11.2024 року, суб`єктом оціночної діяльності ПП «Мідас Фінанс Груп», підтверджується, що оціночна вартість земельної частки (паю) в розмірі 6,6 умовних кадастрових гектарів (фактична площа 0, 1996 га), розташованого за адресою: с. Спас, Коломийського району, Івано-Франківської області, урочище «Мишинська толока» під номером [ADDRESS] , становить 229 000 грн. Відтак, ціна позову у даній справі визначається в сумі 229\~000 грн. Довідкою Спаського старостинського округу Нижньовербізької сільської ради від 02.10.2024 року № 299 підтверджується, що на момент смерті [PERSON] , 1923 року народження, яка померла [INFO] , у житловому будинку [ADDRESS] , в житловому будинку, окрім померлої ніхто не був зареєстрованим. Тобто, будь-які спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , згідно ч. 3 ст. 168 ЦК України відсутні. Водночас, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21.08.2012 року, виданого державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори підтверджується, що спадкоємцем по заповіту, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] був її син - [PERSON] . Разом з тим, заповіт від імені померлої було складено тільки на ім?я позивача. Інші особи в заповіті - не зазначені. Таким чином, можна стверджувати, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем всіх прав та обов?язків після смерті своєї матері [PERSON] . Відсутність інших спадкоємців зможе бути підтверджена матеріалами спадкової справи, клопотання про витребування якої додається до позову. Оскільки в даній справі позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину померлої [PERSON] , то в силу положень закону належним відповідачем слід вважати територіальну громаду в особі сільської ради на території якої знаходиться спадкове майно, а саме земельна частка (пай). Як вбачається із матеріалів справи, земельна частка (пай) як спадкове майно знаходиться на території села Спас Коломийського району Івано-Франківської області. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року №714-р «Про визначення адміністративних центів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області» підтверджується обставина того, що Спаська територіальна громада увійшла до складу Нижньовербізької територіальної громади із адміністративним центром в селі Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області. Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Нижньовербізька сільська рада (код ЄДРПОУ: 04354083) починаючи з 26.03.1992 року є зареєстрованою юридичною особою. Отже, вона наділена в повній мірі процесуальною право- та дієздатністю, а тому, має бути належним відповідачем по даній справі. Тому, просить визнати за [PERSON] , право на земельну частку (пай), розміром 6,6 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території с. Спас, Коломийського району, Івано-Франківської області, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в порядку спадкування, що належала на день смерті померлій [PERSON] , на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-07-48 (реєстраційний № 183), виданого 21.03.1997 року Спаською сільською радою. Від представника позивача поступила заява про розгляд справи у його відсутності. Від Нижньовербізької сільської ради поступило клопотання про розгляд справи у відсутності представника Нижньовербізької сільської ради. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідачів, письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до ч. 1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а згідно із ст. 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1268 ЦК України зазначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно із ст. 1273. ЦК України вказує, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 2. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пункт 1 ч. 2\~ст.16 ЦК України\~передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України\~право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України\~особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 32, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 23.06.2009 року (а.с. 17). Відповідно до копії Заповіту від 25.03.2023 року, [PERSON] , 1923 року народження, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось: житловий будинок, господарські споруди, земельну ділянку, земельний пай, майновий пай, цінні папери і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON] , 1950 року народження (а.с. 16). Згідно з копією Довідки № 299 від 02.10.2024 року, виданої Спаським старостинським округом Нижньовербізької сільської ради, за [PERSON] , 1923 року народження, яка померла [INFO] , а/з № 32 від 23.06.2009 року, числився земельний пай (Сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки ІФ-07-48 реєстраційний № 183 від 21.03.1997 року, у розмірі 6, 6 умовних кадастрових гектарів), який знаходиться на землях с. Спас, Нижньовербізької сільської ради. На момент смерті [PERSON] , 1923 року народження, яка померла [INFO] , а/з № 32 від 23.06.2009 року, у житловому будинку [ADDRESS] , у житловому будинку ніхто не був зареєстрований окрім померлої. Заповіт від імені померлої [PERSON] , посвідчено у с. Пас Нижньовербізької сільської ради за № 13 від 25.03.2003 року, на ім`я [PERSON] , 1950 року народження, який не змінено і не скасовано (а.с. 18). Відповідно до копії Довідки № 300 від 02.10.2024 року, виданої Спаським старостинським округом Нижньовербізької сільської ради, [PERSON] , 1923 року народження, яка померла [INFO] , а/з № 32 від 23.06.2009 року, дійсно була зареєстрована у [ADDRESS] , з березня 1950 року по день смерті (а.с. 19). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.08.2012 року, державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори, Петрук О.Л., посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого Спаською сільською радою 25.03.2003 року, зареєстрованого у реєстрі за № 13, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] , 1923 року народження, яка померла [INFO] , є її син [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Відповідно до копії Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки Серія ІФ-07-48 від 21.03.1997 року, на підставі рішення Спаської сільської Ради народних депутатів від 18.12.1996 року № 26, [PERSON] , отримала у приватну власність земельну ділянку, у розмірі 6, 6 умовних кадастрових гектарів на території Спаської сільської ради Коломийського району, в межах земельної частки без визначення місцевості (а.с. 21). Згідно з копією Листа № 29-9-0.331-6018/0/2-24 від 19.11.2024 року, направленого Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області, відповідно до інформації, наданої відділом № 3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління встановлено, що згідно Книги записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Спаської сільської ради відомості про зареєстровані, станом на 01.01.2013 року за [PERSON] , земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відсутні (а.с. 22). Відповідно до копії Викопіювання з карти «Схема земель с. Спас Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області», земельна ділянка належить [PERSON] , дана ділянка призначена для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 0, 1996 га, яка знаходиться в с. Спас, урочище «Мишинська толока» (а.с. 23). Згідно з копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 402843718 від 07.11.2024 року, відомості про зареєстровані, станом на 01.01.2013 року за [PERSON] , земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відсутні (а.с. 24). Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2024 року, державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори, Мануляк І.В., відмовлено [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності спадкодавця на передану їй у приватну власність земельну ділянку (державного акту) (а.с. 25). За таких обставин суд доходить висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. На підставі\~ст.ст.16,392,1216,1218,1233-1236,1268-1270,1273-1275ЦК\~України,\~ст.ст.\~4,13,\~ст.\~76,77,246,\~247\~ч. 2,\~315,\~316,\~318,\~319,\~354,\~355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved