Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс»), в інтересах якого діє Тертиця Т. В., звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1192-7305 від 21.04.2023 в розмірі 57900,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 21.04.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] за допомогою веб-сайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1192-7305. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу надано кредит у розмірі 12000,00 грн на строк 300 днів (базовий період - 21 день) зі встановленням плати за користування кредитом в розмірі 3 % в день (2,5 % - знижена відсоткова ставка). ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти на вказаний ним в договорі картковий рахунок. Проте внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов`язань в неї виникла заборгованість, розмір якої станом на 11.07.2024 року становив 116640 грн. Поряд з цим ТОВ «Укр Кредит Фінанс» прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності та часткового списання заборгованості за процентами в розмірі 58740 грн. Враховуючи наведені обставини, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 57900 грн (з яких 12000 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 45900 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами), а також 2422,40 грн сплаченого судового збору. 17.10.2024 на адресу суду надійшла відповідь Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області в якій повідомлено, що [PERSON] , [INFO] значиться в реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . 18.10.2024 Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив, що за архівними даними Миколаївського району та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про зміну імені відносно [PERSON] , [INFO] не знайдено. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). 28.10.2024 [PERSON] через канцелярію суду подала заяву про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , відповідно до якої шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 16 квітня 2024 року складено відповідний актовий запис № 18. Після державної реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Також до заяви додано копію паспорту [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , виданого 22.04.2024. 29.01.2025 через канцелярію суду адвокатом Мут`євим Д.В. було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, з додаванням доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 20.01.2025 № 147, відповідно до якого його призначено для надання безоплатної вторинної правничої допомоги [PERSON] 21.02.2025 через систему «Електронний суд» адвокатом Мут`євим Д.В. подано клопотання про перенесення судового засідання, про надання доступу до електронної справи, а позивачем через канцелярію суду заперечення на позовну заяву. В запереченнях позивач зазначає, що він не укладав з позивачем кредитного договору, та не погоджував наведені представником позивача умови кредитування. Відповідачем порушено п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки умови кредитного договору є явно несправедливими. Також вважає порушеними ч. 1 ст. 61 Конституції України щодо подвійної відповідальності за невиконання зобов`язання. За вказаних підстав кредитний договір слід визнати недійсним. До позову не додано жодного документа на підтвердження позовних вимог, зокрема Тарифів обслуговування даного виду кредитних карт, Умов та правил надання банківських послуг, дійсних на момент укладення договору. Розрахунок заборгованості не ґрунтується на умовах договору та є невірним. Не надано жодного доказу на підтвердження розрахунку, меморіального ордеру, квитанції, касового документу. Не надано також доказів на підтвердження видачі кредиту. При цьому зазначає, що належними доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір є виключно первинні документи, оформлені відповідно статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.03.2025 уточнено анкетні дані відповідача зі [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Представник відповідача адвокат Мутьєв Д.В. у судовому засіданні 24.03.2025 надав пояснення, які зафіксовані у відзиві на позовну заяву від 21.02.2025. Додатково звернув увагу суду на те, що відповідачка брала кредити, але на той час перебувала у такому стані що не пам`ятає обставин. Вказав, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження позовних вимог і заявив клопотання про відкладення судового засідання для підготовки клопотання про витребування доказів. Судове засідання у справі було відкладено на узгоджену дату 26.03.2025 на 13:00. Представник відповідача адвокат Мутьєв Д.В. 25.03.2025 подав клопотання про витребування доказів, а саме: інформації про рух коштів виписка по рахунку, інформацію щодо доказів, які підтверджують факт перерахування суми позики на рахунок відповідача, вказаний у договорах. Позивач в особі уповноваженого представника в судове засідання 26.03.2025 не з`явився, надав письмове клопотання про проведення судового засідання за його відсутності. Відповідач та його представник у судове засідання 26.03.2025 не з`явились, але від адвоката Мутьєва Д.В. надійшло 25.03.2025 клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26.03.2025 відмовлено у задоволені клопотання представника відповідача про витребування доказів. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ІК №116 від 01.08.2013, видане Національним банком України . 21.04.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1192-7305 (а.с.10-15). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», затверджених наказом № 69-П від 23.11.2022 та розміщених на їх сайті (а.с. 17-23). Вказаний кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Позичальнику надано одноразовий ідентифікатор А 0306, для підписання кредитного договору № 1192-7305 від 21.04.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 п. 2 кредитного договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на наступних умовах, визначених цим договором. Кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку передбаченому цим договором. Дата видачі кредиту 21.04.2023; останній календарний день першого базового періоду 11.05.2023; сума кредиту 12 000 грн; нараховані проценти за користування кредитом - 6 300 грн; разом до сплати 18300 грн (п. 2.3 договору). Сторонами визначено, що вказаний договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Для укладення зазначеного договору, у порядку встановленому Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту кредитодавця та які необхідні для укладення даного договору. Укладаючи договір, кредитодавець та позичальник визнають усі документи (в тому числі договір) підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) еквівалентним за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмові формі. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього договору та Правил; (п. 3.1, 3.2, 3.10 договору): Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту: 12 000,00 гривень. Дата надання/видачі Кредиту: 21.04.2023 (п. 4.1. Договору). Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього договору (12000 грн) на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформлені кредиту (п. 4.2 договору). Як вбачається зі змісту розділу 12 договору, позичальником зазначено номер свого особистого електронного платіжного засобу [NUMBER] . В п. 4.3 договору визначено, що тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за пільговою та/або зниженою процентними ставками. У силу\~п.\~4.6\~договору стандартна\~процентна ставка\~становить 3\~%\~за кожен\~день користування\~кредитом.\~Пільгова процентна\~ставка -\~2,50\~%\~за кожен\~день користування\~кредитом протягом першого Базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка за користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору (п. 10.1 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) визначена в розмірі 120 000 грн та включає в себе суму кредиту і проценти за користування кредитом 108 000 грн (п. 4.10 договору). Як вбачається зі змісту п. 10.2 договору, право користування кредитом за пільговою процентною ставкою протягом першого базового періоду надається позичальнику, якщо про це вказано в п. 10.1 договору за умови, що позичальник в повному обсязі сплачує проценти за користування кредитом, нараховані за пільговою процентною ставкою. Відповідно до умов п. п. 1.1 та 4.4 базовий період сплати відсотків (базовий період) - проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Базовий період складає 21 календарний день. Сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду (п. 4.5 договору). Поряд з цим, в п. 4.8 договору сторони погодили, що строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 14.02.2024 року. Відповідно до п. 5.1 договору відповідач зобов`язався повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного в п. 4.8 цього договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах. Згідно з п. 8.5 договору у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування, що встановлена п. 4.8 цього договору. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1192-7305 (Графік платежів за договором), згідно з методикою Національного банку України, який містить розрахунок суми кредиту та процентів за користування кредитом із зазначенням термінів платежу, сума кредиту становить 12 000,00 грн та включає в себе проценти за користування кредитом у розмірі 108000,00 грн, реальна річна процентна ставка становить 572,465,00 % річних. Такі ж положення щодо істотних умов договору містяться в Паспорті споживчого кредиту, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, номер пароля А 0306 (а.с. 24-25). Підписавши 21.04.2023 цей кредитний договір, відповідач взяла на себе зобов`язання своєчасно повернути кредит та проценти за користування кредитом в порядку, передбаченому цим договором. Отже, зі змісту договору про відкриття кредитної лінії № 1192-7305 від 21.04.2023 вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови надання кредиту. Відповідач погодилась на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання умов договору № 1192-7305 від 21.04.2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 21.04.2023 року перерахувало відповідачу на вказаний нею у договорі рахунок ( [NUMBER] ) 12000,00 грн, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту (а.с. 16), а також інформаційною довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 12.07.2024 року, платіж № 2286694384 (а. с. 29 зворот). Зі змісту довідки про укладений договір, яка, серед іншого, також містить розрахунок заборгованості за договором, станом на 11.07.2024 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» становить 106740,00 грн, з яких 12 000,00 грн - основний борг (тіло кредиту), 104640,00 грн - залишок непогашених відсотків (заборгованість за відсотками) (а. с. 35-38). Згідно з відомостями, що містяться у довідці про укладений договір, кредитодавець нараховував проценти за ставкою 2,5 % в день з 21.04.2023 року до 11.05.2023 року (тобто протягом першого базового періоду), а з 12.05.2023 року до 11.07.2024 року - за ставкою 3,0 % в день. Доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором суду не надано, а розмір заборгованості підтверджується долученим позивачем до матеріалів справи розрахунком, який відповідачем не спростований, а тому майнові права позивача підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1192-7305 від 21.04.2023 року в розмірі 57900,00 грн, з яких 12000,00 грн - основний борг (тіло кредиту), 45900,00 грн - заборгованість за відсотками (тобто з урахуванням часткового списання позивачем заборгованості за відсотками в розмірі 58740,00 грн). За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка, уклавши договір № 1192-7305 від 21.04.2023 в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодилася з умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, відтак укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки, а тому на думку суду, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Щодо факту укладення кредитного договору, його підписання та отримання кредитних коштів. Матеріалами справи встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії № 1192-7305 від 21.04.2023 із зазначенням у ньому усіх реквізитів відповідачки, в тому числі паспортних даних, ідентифікаційного коду, місця проживання, електронної пошти, рахунку позичальника, а також інформація щодо умов кредитування, містить електронний підпис із одноразовими ідентифікаторами А0306, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Оскільки кредитний договір укладений шляхом накладення електронного підпису відповідача, який ідентифікує його особу, тому договір вважається укладеним. Поряд з цим, без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19. При цьому, спірний договір, укладений між відповідачкою та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в судовому порядку не оскаржувався, не визнавався недійсним, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаного правочину. Матеріали справи не містять і заявник не надав суду доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. На підтвердження укладання договору про відкриття кредитної лінії № 1192-7305 про надання споживчого кредиту з ТОВ «Укр Кредит Фінанс», позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора А0306, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог ч. 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідачка ознайомилася та погодилася з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов щодо суми позики, строку позики, сплати відсотків за користування позикою та уклали в належній формі кредитний договір. Відтак посилання представника відповідача, на те, що матеріали справи не містять доказів укладення договору є необґрунтованими та безпідставними, оскільки спростовуються наведеними судом обставинами та дослідженими доказами, яким суд надав відповідну правову оцінку. Крім того, вже у судовому засіданні 24.03.2025 представник відповідача підтвердив факт укладання договору, але зазначив, що матеріалами справи не підтверджено чи були кошти перераховані відповідачу та у якому розмірі. Доводи щодо не надання позивачем належних доказів на підтвердження переказу коштів за кредитним договором відхиляються судом, як безпідставні, і спростовуються таким. Так, із матеріалів справи встановлено, що відповідачем було укладено кредитний договір № 1192-7305 від 21.04.2023 з ТОВ «Укр Кредит Фінанс», що підписаний електронним підписом позичальника та якими передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на його банківський рахунок зазначений відповідачем у кредитному договорі. На підтвердження указаних обставин ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало довідку про перерахування суми кредиту №1192-7305 від 21.04.2023 (а.с. 16), а також інформацію, викладена у листі АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів Liq Pay на підставі договору №4010 від 02.12.2019, якою підтверджується ідентифікація платежу № 2286694384 за договором № 1192-7305 від 21.04.2023 в сумі 12 000 грн здійсненого 21.04.2023 на банківську картку [NUMBER] , яка згідно спірного договору належить відповідачу та про яку вона зазначила у ньому, як номер особистого електронного платіжного засобу у розділі 12 договору(а. с. 29 зворот). Суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на її картковий рахунок. Разом з тим, заперечуючи факт отримання кредитних коштів за вказаним договором, відповідач має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і має можливість представити суду виписку по особовому рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, однак будь-яких належних доказів для спростування позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс», відповідачем не надано. Тому у суду відсутні підстави для сумніву, що відповідачці не було перераховано визначену умовами договору позику, що підтверджується вищенаведеними доказами та не спростовано відповідачкою, який будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору вона не заявляла. Також не заслуговують на увагу твердження заявника з приводу того, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту, суд вважає, що факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем коштів в розмірі 12 000,00 грн встановлено. На підтвердження цього в матеріалах справи містяться довідка АТ КБ «Приватбанк» від 12.07.2024 про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів Liq Pay, довідка про перерахування суми кредиту № 1192-7305 від 21.04.2023 та довідка про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що є розрахунком заборгованості за кредитним договором №1192-7305 від 21.04.2023. Доказів, які б спростовували правильність наданого розрахунку заборгованості за кредитними договорами, відповідачем не надано. Отже, вказаний розрахунок заборгованості є належним доказом наявності заборгованості позичальника, котрий узгоджується з умовами кредитного договору. Оскільки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, та, відповідно, не може надати первинні банківські документи, тому наданий суду позивачем розрахунок (довідка про укладений договір), довідка АТ КБ «Приватбанк» від 12.07.2024 про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів Liq Pay, довідку про перерахування суми кредиту №1192-7305 від 21.04.2023, суд вважає належними та допустимими доказами заборгованості у справі. Що стосується доводів щодо неправомірного нарахування відсотків за договором про відкриття кредитної лінії №1192-7305 від 21.04.2023, то слід зазначити таке. Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 12 000,00 грн (п. 4.1 Договору); строк кредитування 300 днів, дата повернення кредиту 14.02.2024 (п. 4.8 Договору); базовий період 21 день (п. 4.4. Договору); стандартна % ставка 3,00 % за кожний день користування, пільгова % ставка 2,50 % за кожний день користування, знижена % ставка 2,50 % за кожний день користування (п.п. 4.6, 10.1 Договору). У постанові Великої Палати ВС від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 вказала, що відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що відповідно до пунктів 4.6 та 10.1 кредитного договору позивач обґрунтовано нараховував проценти в межах строку, визначеного п.4.8 кредитного договору, що відображено у розрахунку заборгованості. Так, відповідно до довідки про укладений договір, що є розрахунком заборгованості за кредитним договором, вбачається, що: - за період з 21.04.2023 року по 11.05.2023 року (включно) нарахування процентів відбувалось за зниженою процентною ставкою, яка становить 2.50 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов Договору. - за період з 12.03.2023 року по 11.07.2024 року (включно) нарахування процентів відбувалось за Стандартною процентною ставкою, у зв`язку із наявністю простроченої заборгованості. Отже, розмір нарахованих процентів за кредитним договором повністю узгоджується із розрахунком заборгованості долученим позивачем до матеріалів справи та умовами кредитного договору. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано. Тому суд вважає, що вказаний розрахунок заборгованості є вірним, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих і не погашених відсотків відповідачем, який становить 45900 грн (тобто з урахуванням часткового списання позивачем заборгованості за відсотками в розмірі 58740, 00 грн). Крім того, відповідно до зазначеного розрахунку штраф та комісія стосовно відповідача не нараховувались. Тож, твердження заявника щодо неправомірного нарахування процентів які є несправедливими у розумінні ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» і суперечать принципам розумності та добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних відносин є помилковими, оскільки проценти за користування кредитом визначено відповідно до статтей 1048, 1054, 1056-1 ЦК України умовами кредитного договору та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розуміння п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Слід зазначити, що статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Так, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами встановлений частиною третьою цієї статті. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Однак, дана норма стосується щодо вимог про нарахування пені, яку позивач не нараховував. Крім цього, у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17, зроблено висновок, що недійсність договору, як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. Однак, при розгляді даної справи відповідач не заявляв зустрічних вимог про визнання недійсним кредитного договору в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», «Про споживче кредитування». Таким чином, суд відхиляє посилання відповідача в запереченнях на порушення позивачем статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У відповідності до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved