Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

26.07.2023 року адвокат Карпель О.О. звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення батьківства та стягнення аліментів, в якому просить суд ухвалити рішення, яким установити батьківство відповідача [PERSON] відносно дитини [PERSON] ; внести зміни до актового запису №2805 про народження [PERSON] , складеного 28.08.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції відповідно до положень ч.1 ст.135 СК України, вказавши батьком дитини [PERSON] [INFO] - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, зареєстрованого за адресою [ADDRESS] ; стягнути з Відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у грудні 2001 року [PERSON] (надалі - Позивач) познайомилась з [PERSON] (надалі - Відповідач) у м. Миколаєві, працюючи разом на суднобудівному заводі «Дамен Шіпярдс Океан». З вересня 2004 сторони мали близькі стосунки без проживання однією сім`єю та без реєстрації шлюбу. В кінці грудня 2008 Позивач дізналася, що вагітна, 03 січня 2009 сказала про це Відповідачу, на що він повідомив їй, що не проти народження дитини, але поки не готовий юридично визнати дитину своєю. [INFO] у Позивача народився син [PERSON] . У свідоцтві про народження дитини у графі батько зазначено - [PERSON] та в графі мати - [PERSON] . Дитину Позивач записала у свідоцтві про народження за вказівками статті 135 СК України, а саме при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Копію свідоцтва про народження серія [NUMBER] , видане 13 вересня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. 13.09.2010 долучаю в якості додатку. Відповідач від народження сина та по теперішній час цікавився життям сина несистематично, матеріальну допомоги на його утримання надавав на свій власний розсуд та з червня 2023 року перестав повністю приймати участь у його вихованні та утриманні. Також з червня 2023 року Відповідач почав висловлювати сумніви стороннім особам у своєму батьківстві, скористався своїм юридичним правом і через невизнане ним батьківство за власною заявою у Центр Надання Адміністративних Послуг без погодження з Позивачем зняв з реєстрації місця проживання дитину - [PERSON] за два тижні до 14-річчя, тобто дати отримання першого паспорту. У зв`язку з вищевказаним, оскільки Позивач сама має труднощі у забезпеченні побуту неповнолітнього сина, звертається до суду з даним позовом. Також варто зазначити, що відсутність встановленого батьківства негативно впливає на психологічний стан дитини, що є однією з підстав подання позовної заяви. Встановлення батьківства допоможе захистити права неповнолітнього та зменшить вплив травмуючого психологічного фактору невизначеного батьківства на подальший розвиток неповнолітньої дитини. У зв`язку з вищевказаним, оскільки наявні труднощі у забезпеченні побуту неповнолітнього сина, та відсутність встановленого батьківства негативно впливає на психологічний стан та розвиток неповнолітньої дитини Позивач звертається до суду з даним позовом. На підтвердження позовних вимог Позивач долучає роздруківки спільних фотографій, в тому числі, де Відповідач обіймає неповнолітнього сина Позивача. Також у Позивача є свідки, які можуть підтвердити що у розмові з ними та у їх присутності Відповідач називав неповнолітнього [PERSON] своїм сином на у поведінці з ним позиціонував себе як його рідний батько. Згідно з пункту 3 частини 2 статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до частини 2 статті 125 СК України - якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Отже, як випливає із даної норми існує добровільний порядок і примусовий порядок згідно із статтею 125 СК. Якщо йдеться про добровільний порядок, то походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Згідно із підпункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5 підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до пункту 2.16.4. зазначених Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Крім того, позивач просить стягнути з Відповідача аліменти в частці від його заробітку (доходу) в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з Позивачем, навчається в Миколаївському ліцеї №2, що підтверджується учнівським квитком. Навчання в цьому ліцеї відбувається дистанційно починаючи з березня 2020 року у зв`язку з встановленням карантину, а згодом у зв`язку з оголошенням на всій території України воєнного стану. Також неповнолітня дитина потребує постійної зміни одягу та взуття у зв`язку з ростом та має багато інших потреб. Розвиток та ріст дитини призводить до збільшення потреб дитини у матеріальному забезпеченні. За останній час дитина потребувала обстеження та лікування зору. Консультаційний висновок спеціаліста щодо необхідності підбору окулярів та апаратного лікування, прайс - лист на апаратне лікування долучає в якості додатку. Також позивач вказує про те, що додатково вона опікується батьком - пенсіонером. Згідно статей 180- 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями статті 182 СК України передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З врахуванням вищенаведених обставин, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивача, адвокат Карпель О.О. позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини. Просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, довідками про доставку sms-повідомлення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не заперечую. Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що [INFO] народився [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.09.2010, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №2805 (а.с.7). З вказаного свідоцтва встановлено, що батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] . Так, підставою актового запису про народження дитини була заява матері, запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. З пояснень позивача встановлено, що у грудні 2001 року [PERSON] познайомилась з відповідачем [PERSON] у м. Миколаєві, працюючи разом на суднобудівному заводі «Дамен Шіпярдс Океан». З вересня 2004 сторони мали близькі стосунки без проживання однією сім`єю та без реєстрації шлюбу. В кінці грудня 2008 позивач дізналася, що вагітна, 03 січня 2009 сказала про це відповідачу, на що він повідомив їй, що не проти народження дитини, але поки не готовий юридично визнати дитину своєю. Відповідач від народження сина та по теперішній час цікавився життям сина несистематично, матеріальну допомоги на його утримання надавав на свій власний розсуд та з червня 2023 року перестав повністю приймати участь у його вихованні та утриманні. Дані показання підтверджуються і письмовими доказами та показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні. Оцінюючи покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , суд надає їм віри оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами. Крім того, на долучених до матеріалів справи фотосвітлинах, зображені син [PERSON] , позивач та відповідач (а.с.25-28). Доказів про те, що під час народження сина [PERSON] сторони перебували у шлюбі матеріали справи не містять і таких сторонами не надано. Також, матеріали справи не містять доказів, що на момент народження дитини позивач перебувала у шлюбі. Згідно зі ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Суд також враховує і психологічне значення для дитини рішення суду про визнання батьківства, оскільки завдяки цьому рішенню дитина одержує можливість реалізувати своє природне право знати свого батька; завдяки йому утверджується природний обов`язок батька турбуватися про своїх нащадків. У справі «Ельсхольц проти Німеччини», в п. 43 Європейський суд з прав людини зазначив, що взаємне спілкування дитини зі своїм батьком є фундаментальна складова сімейного життя навіть у разі розриву відносин між батьками. Якщо право батька на доступ до власної дитини обмежується, то існує серйозна небезпека ослаблення сімейних відносин між батьком та малолітньою дитиною п. 49. За змістом ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно з вимогами ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з п.п. 18 п. 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 №52/5 Міністерства юстиції України 24 грудня 2010 № 3307/5, якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та не має спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем та громадянством матері, а власне ім`я по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 вказаної постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved