Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Описова частина. Короткий зміст позовної заяви. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначає, що Рішенням Металургійної районної у місті ради №383 від 19.06.2024 року Позивачу було відмовлено у приватизації квартири [ADDRESS] . Мотивуючи тим, що відсутні документи про невикористання житлових чеків для приватизації житла за період з 01.01.1993 року по 13.04.1998 року та з 03.08.2017 року по 07.05.2024 року. Внаслідок чого вбачається, що необхідно підтвердити не використання приватизаційних сертифікатів у ці періоди. В паспорті Позивача відсутні відомості про реєстрацію місця проживання в зазначені періоди, оскільки в зазначені періоди проживав без реєстрації. А тому неможливо отримати відповідні довідки, щодо не використання приватизаційних сертифікатів у дані періоди. В наслідок чого є необхідність в судовому порядку встановити факт не використання приватизаційних сертифікатів. В період з 01.01.1993 року по 13.04.1998 року Позивач мешкав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , а в період з 03.08.2017 року по 07.05.2024 року мешкав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним акту складеними сусідами даних будинків (копії актів додаються). Згідно інформації виконавчого комітету Криворізької міської ради квартира за адресою: [ADDRESS] була приватизована 13.10.1993 року згідно розпорядження органу приватизації №С 6642 іншою особою, [PERSON] у приватизації цієї квартири участі не приймав (копія відповіді додається). Дана квартира належала за життя його бабусі де він проживав тривалий час (з 1992 по 2007 рік) і був також зареєстрований з 13.04.1998, але не весь час проживання. Крім того в зазначений період Позивач був неповнолітнім і не міг вчиняти дії будь-які, щодо отримання та розпорядження майном. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за адресою: [ADDRESS] також була приватизована іншими особами. [PERSON] придбав її за договором купівлі продажу пізніше у січня 2021 року та мешкав в даній квартирі з 2017 року по травень 2024 року. Також згідно довідки АТ Державний Ощадний банк України за даною адресою: [ADDRESS] списки про приватизацію до банку не надходили. В Україні на теперішній час є відкриті дані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в яких відображається інформація починаючи з 01.01.2003 року. Таким чим з зазначених джерел можливо перевірити факт державної реєстрації нерухомого майна починаючи з 01.01.2003 року. [PERSON] у спірні періоди з 01.01.1993 року по 13.04.1998 року та з 03.08.2017 року по 07.05.2024 року не використовував приватизаційних сертифікатів, а тому має право на приватизацію отриманої ним у найм квартири. На підставі викладеного, просить суд: встановити факт невикористання заявником [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , житлових чеків для приватизації житла за періоди з 01.01.1993 року по 13.04.1998 року та з 03.08.2017 року по 07.05.2024 року. Аргументи учасників справи Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні присутні не були, однак, поза межами судового засідання представник позивача Кузьменко М.В. звернувся до суду з заявою про розгляд вказаної справи без його участі та без участі позивача. Крім того, у вказаній заяві зазначив, що заявлені позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради 25 березня 2025 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини 3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Рішенням виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 19.06.2024 № 383 «Про відмову в приватизації кімнати [ADDRESS] » відмовлено [PERSON] в передачі у приватну власність кімнати [ADDRESS] , у зв`язку з наданням неповного пакету документів, а саме документа, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 01.01.1993 року по 13.04.1998 року та з 03.08.2017 року по 07.05.2024 року (а.с. 8). На підставі Договору найму житла від 22 березня 2024 року, виданого головою виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради Г. Шаповаловим від 22.03.2024 року, [PERSON] надано право зайняття з сім`єю з двох осіб жилої площі розміром 28,3 кв.м. в гуртожитку за адресою [ADDRESS] . Склад сім`ї [PERSON] - син (а.с. 15 зворот 16). Згідно Акту, складеного майстром ТОВ «Житлосервіс-КР» Леоновою С.І. за підписами сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 24.07.2024 року [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] з 1992 року по 2007 рік (а.с.10 зворот). Згідно Акту, складеного начальником дільниці ТОВ «Сітісервіс-КР» Сушковою В.В., за підписом начальника дільниці [PERSON] [PERSON] з серпня 2017 року по травень 2024 року проживав за адресою [ADDRESS] без реєстрації (а.с.11). Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 07.05.2024 року [PERSON] з 07.05.2024 року проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.12 зворот). Відповідно до інформаційної довідки виконавчого комітету Криворізької міської ради від 10.09.2024 року трикімнатна квартира [ADDRESS] , згідно з розпорядженням органу приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради від 13.10.1993 № С 6642 приватизована іншою особою, [PERSON] , 1982 року народження участі в приватизації не брав. Також, запропоновано звернутись до Територіального підрозділу Центр адміністративних послуг «Віза» з питання надання інформації щодо участі у приватизації житла за адресою [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до відповіді виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради на адвокатський запит Кузьменка М.В. станом на 26.08.2024 року виконком, як орган приватизації з вересня 2011 року рішення про передачу в приватну власність житла за адресою: [ADDRESS] не приймав та розрахунки по використанню житлових чеків не здійснював (а.с.14 зворот). Згідно з листом від 06.11.2024 року № 103.40/357-05/137514/2024 зазначено, що у Філію - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» списки на приватизацію за адресою [ADDRESS] не надходили (а.с.15). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 395429843 від 18.09.20254 року, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу № 184, виданого 14.01.2021 року належить [PERSON] (а.с.17). Мотивувальна частина. Позиція суду та застосовані норми права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами третьою, четвертою\~статті 9 ЖК України\~визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 345 ЦК України, передбачено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються\~Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~та Положенням № 396. Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Частиною першою\~статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~визначено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно із частиною 1 статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Статтями\~3,\~5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~визначено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі наймачу та членам його сім`ї квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у межах визначеної норми. При цьому, до членів сім`ї наймача включаються громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Відповідно до частини четвертої\~статті 5 зазначеного Закону\~право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього\~Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз (частина п`ята\~статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Згідно з частинами другою, третьою, п`ятою\~статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до\~статті 5 цього Закону\~оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та з метою приведення у відповідність до законодавства нормативно-правових актів наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 було затверджено Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» (далі Положення № 396), яке встановлює процедуру передачі квартир у приватну власність громадян та зразки документів, які оформляються згідно з процедурою, визначеною цим Положенням, в тому числі й рішенням органу приватизації. Положення № 396 визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки)), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. Відповідно до пункту 4 Положення № 396 передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. Відповідно до пункту 14 Положення № 396, передача жилих приміщень в гуртожитках, які на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» перебували у державній власності, у власність громадян здійснюється на підставі рішень органів місцевого самоврядування, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (після передачі/прийняття гуртожитку у власність відповідної територіальної громади). При цьому орган місцевого самоврядування відповідно до статті 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» має прийняти рішення щодо залишення цілісного майнового комплексу (будівлі, будинку) у статусі «гуртожиток» та дозволити приватизацію його жилих та нежилих приміщень. Громадяни, які проживають у гуртожитках, що перебувають у власності підприємств, установ, організацій, утворених у процесі корпоратизації чи приватизації, набувають право на приватизацію займаних жилих приміщень після передачі таких гуртожитків у комунальну власність та за умови, що вони фактично проживають у таких гуртожитках на правових підставах і тривалий час (не менше п`яти років). Абзацом першим пункту 23 Положення № 396 визначено, що орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності. Отже, передача квартир у власність громадян у процесі їх приватизації здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації і оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру. Між тим, пунктом 18 Положення визначено порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, №396 від 16.12.2009 року, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. При цьому, згідно з пунктом 20 Положення, документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду. Згідно з\~Постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.93 № 305 «Про випуск в обіг приватизаційних житлових чеків» останні підлягають випуску у вигляді приватизаційних депозитних рахунків, порядок відкриття яких та здійснення з них платежів регулювалось Положенням «Про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків і здійснення з них платежів», затвердженим наказом Національного банку України від 15 березня 1993 року № 30, яке втратило чинність з моменту введення в дію\~постанови Правління Національного банку України від 27 квітня 2000 року № 179 «Про затвердження Положення про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків за житловими чеками та здійснення з них платежів». Відповідно до вказаної постанови житлові чеки - це приватизаційні папери, які засвідчують право власника на безоплатне одержання в процесі приватизації частки державного житлового фонду. З метою використання житлових чеків за їх призначенням в установах Ощадбанку України відкриваються приватизаційні депозитні рахунки, на які зараховується повна номінальна вартість житлових чеків громадян. У процесі приватизації громадянами займаного житла відбувається списання коштів з їх приватизаційних депозитних рахунків на підставі приватизаційного платіжного доручення, яке підтверджує, що громадяни України або особа, яка має на це повноваження, доручає установі банку здійснити переказ належної суми зі свого депозитного рахунку на позабалансовий рахунок відповідного позабюджетного фонду приватизації. В п. 3.3 мотивувальної частини\~рішення Конституційного\~Суду України\~№ 15-рп/2010\~від 10\~червня 2010 року зазначено, що право громадянина України на приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз у повному обсязі, якщо він повністю використав житловий чек та у його власність передано загальну площу житла, що не перевищує встановлену санітарну норму і відповідно, номінальну вартість житлового чека, незалежно від того, відповідає ця площа одній квартирі (будинку) чи кільком. Таким чином тільки повне використання житлових чеків є фактом реалізації один раз права на безоплатну приватизацію житла, передбаченого ч. 5\~ст. 5 ЗУ «Про приватизацію». Відповідно до положень\~постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 1993 року № 305 «Про випуск в обіг приватизаційних житлових чеків»\~та Положення про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків за житловими чеками та здійснення з них платежів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 27 серпня 2000 року № 179, з метою використання житлових чеків за їх призначенням в установах Ощадбанку України відкриваються приватизаційні депозитні рахунки, на які зараховується повна номінальна вартість житлових чеків громадян. Облік операцій за депозитними рахунками в установах банку здійснюється за позабалансовими рахунками відповідно до Інструкції про застосування\~Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89 (зі змінами). Отже, єдиним розпорядником інформації про залишки житлового чеку на відповідному позабалансовому рахунку є Ощадбанк, який надає інформацію про наявність/відсутність особи у списках на приватизацію, атому довідка Ощадбанку сама по собі є достатнім документом на підтвердження невикористання права на приватизацію державного житлового фонду. Реєстрація проживання або перебування фізичних осіб на території України регулюється\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~та\~постановою Кабінету міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», якою затверджено порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування) (далі по тексту - Порядок). Відповідно до\~ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Таким чином, для приватизації квартири необхідне дотримання двох умов: постійне проживання у приміщенні, яке підлягає приватизації, та особисте звернення до органів приватизації. Згідно зі статтею 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами. Відповідно до статті 61 ЖК (у відповідній редакції) користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Радою Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім`ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними. Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Аналіз вищевикладених норм права свідчить про те, що встановлене законом право громадянина на житло, у тому числі і на приватизацію житла гарантується державою і підлягає захисту у разі його порушення. Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12 травня 2021 року у справі № 750/2176/17. Згідно із частиною 11 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках, вирішуються судом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] з 1992 року по 2007 рік. Відповідно до інформаційної довідки виконавчого комітету Криворізької міської ради від 10.09.2024 року трикімнатна квартира [ADDRESS] , згідно з розпорядженням органу приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради від 13.10.1993 № С 6642 приватизована іншою особою, [PERSON] , 1982 року народження участі в приватизації не брав. Крім того, згідно матеріалів справи [PERSON] з серпня 2017 року по травень 2024 року проживав за адресою [ADDRESS] без реєстрації. Відповідно до відповіді виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради на адвокатський запит Кузьменка М.В. станом на 26.08.2024 року виконком, як орган приватизації з вересня 2011 року рішення про передачу в приватну власність житла за адресою: [ADDRESS] не приймав та розрахунки по використанню житлових чеків не здійснював. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт\~невикористання житлових чеків на приватизацію державного житлового фонду, зокрема, наявність відомостей звернення до виконавчого комітету Криворізької міської ради, виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, якими підтверджено відсутність використання [PERSON] житлових чеків для приватизації житла. Крім того, згідно з листом від 06.11.2024 року № 103.40/357-05/137514/2024 зазначено, що у Філію - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» списки на приватизацію за адресою [ADDRESS] не надходили. За таких обставин позовні вимоги адвоката Кузьменка Миколи Васильовича, який діє в інтересах [PERSON] до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про встановлення факту невикористання житлових чеків для приватизації житла підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При зверненні до суду [PERSON] звільнено від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн, слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved