Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Арбітражного керуючого Іващука В.А. та просить суд визнати за нею право власності на нежитлове приміщення сміттєвий кіоск загальною площею 22,6 кв.м. по [ADDRESS] , посилаючись на придбання вказаного приміщення на електронних торгах та неможливість зареєструвати право власності через невідповідність адреси об`єкта нерухомого майна. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що 16 вересня 2021 року відбувся електронний аукціон з продажу майна, а саме нежитлового приміщення, сміттєвого кіоску, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 24 кв.м., реєстраційний номер лота 20247412/1. Згідно протоколу проведення електронного аукціону № UA-PS-2021-09-01-000069-2, замовник аукціону арбітражний керуючий Іващук В.А., ліквідатор КП «ЖЕО № 35». Переможцем електронного аукціону стала вона, позивач у справі, на підставі акту про придбання майна на аукціоні № UA-PS-2021-09-01-000069-2 від 30 вересня 2021 року, їй було передано вказане нерухоме майно, за яке нею було сплачено 50\~049,00 грн. В ході проведеної інвентаризації нерухомого майна, загальна площа сміттєвого кіоску складає 22,6 кв.м. Однак 12 липня 2024 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. на підставі наданих нею документів для реєстрації права власності на придбане нерухоме майно на аукціоні винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з невідповідністю документів вимогам законодавства та відсутністю усіх документів, необхідних для видачі свідоцтва про придбання майна. Крім того, адреса об`єкта нерухомості, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є адресою місця розташування житлового багатоповерхового будинку, тому для реєстрації іншого об`єкта нерухомості заподіяна бути не може. Згідно рішення виконкому Саксаганської районної в місті ради, зміна адреси об`єкта нерухомого майна неможлива у зв`язку з відсутністю свідоцтва про придбання нерухомого майна (права власності). Право власності на вказане нерухоме майно не було у встановленому законом порядку зареєстровано. Відповідачем на її лист було повідомлено, що сміттєвий кіоск площею 24 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , було включено до ліквідаційної маси на підставі ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства. Право власності на майно зареєстровано не було. Отже невідповідність наданих документів вимогам законодавства та відсутність усіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, позбавили нотаріуса можливості видати свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні та провести державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому на підставі статей 321,328, 334 ЦК України, просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 11 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду\~від 17\~жовтня 2024\~року закрито\~підготовче провадження\~по справі,\~призначено справу\~до судового\~розгляду по\~суті. Установлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимог наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Третя особа приватний нотаріус Болозенко Т.О. звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с.59). Представник третьої особи виконкому Саксаганської районної у місті ради Дядюк М.В. звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення вимог. У письмових вимогах представником третьої особи зазначено, що у пакеті наданих Ворончук В.С. документів відсутній документ, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою під розміщення нежитлового приміщення (сміттєвий кіоск). Нею надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,4014 га з кадастровим номером 1211000000:06:159:0066, який стосується житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а не сміттєвого кіоску. Відповідно до протоколу проведення електронного аукціону та акту про придбання майна на аукціоні, [PERSON] придбано нежитлове приміщення сміттєвий кіоск загальною площею 24,0 кв.м. Згідно з технічним паспортом, виготовленим та зареєстрованим у Єдиній державній системі у сфері будівництва за № ТІ01:1278-7576-5770-7849 ФОП [PERSON] , загальна площа приміщення становить 22,6 кв.м. Тобто площа придбаного нежитлового приміщення не співпадає з площею, визначеною техніком при проведенні інвентаризації майна, тому рішенням виконкому від 17.06.2024 № 451 [PERSON] відмовлено у зміні адреси об`єкта нерухомого майна. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, на підставі акту № UA-PS-2021-09-01-000069-2 від 30 вересня 2021 року, укладеного між замовником аукціону арбітражним керуючим Іващуком Валентином Анатолійовичем, ліквідатором Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 35», як продавцем, та фізичною особою [PERSON] , як покупцем, на підставі протоколу електронного аукціону № UA-PS-2021-09-01-000069-2 сформованого 16.09.2021, оператором автоматизованого електронного майданчика ТОВ «Українська універсальна біржа» через електронний майданчик якого було надано найвищу цінову пропозицію, продавець передав, а покупець прийняв наступне майно: об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлове приміщення сміттєвий кіоск загальною площею 24 кв.м. (6х4). Опис: стіни з бетонних плит і цегли, ворота і двері металеві, перекриття з/б плити, покриття шиферне. Адреса місцезнаходження майна: [ADDRESS] (а.с. 7,9 копії акту, протоколу). Право власності на об`єкт нерухомого майна (сміттєвий кіоск загальною площею 24 кв.м.) за адресою: [ADDRESS] , в КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» не зареєстровано (а.с. 20 копія повідомлення). Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. від 12 липня 2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), оскільки відповідно до підпункту 4.3 пункту 4 глави 12 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в акті про передання права власності на куплене нерухоме майно має бути зазначено ім`я (назва) та місце проживання (місцезнаходження) продавця та покупця, а також організатора аукціону, однак наданий акт про придбання майна на аукціоні не містить даних щодо місця проживання фізичної особи [PERSON] , отже, для вчинення нотаріальної дії прийнятий бути не може, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства України. Крім того, зазначена в акті про придбання майна на аукціоні адреса об`єкта нерухомого майна, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є адресою місця розташування житлового багатоповерхового будинку, тому для реєстрації іншого об`єкта нерухомості задіяна бути не може (а.с. 19 копія постанови). Рішенням Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 17 червня 2024 року № 451, відмовлено [PERSON] у зміні адреси об`єкта нерухомого майна у разі виявлення дублювання номерів окремих частин об`єкта нерухомого майна сміттєвого кіоску, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з наданням неповних та недостовірних відомостей у поданих документах, що підтверджено документально (а.с. 28). Рішення виконкому в порядку адміністративного судочинства не оскаржено. Письмовим роз`ясненням від 17 червня 2024 року, акт про проведений електронний аукціон є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна, документ, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронного аукціону, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведений електронний аукціон. Свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронного аукціону, заявником [PERSON] не надано. Таким чином, оскільки у пакеті документів, що наданий [PERSON] до заяви, відсутній документ, що підтверджує право власності або користування земельною ділянкою під розміщення нежитлового приміщення (сміттєвого кіоску) та оскільки відповідно до протоколу проведення електронного аукціону, загальна площа кіоску 24,0 кв.м., а згідно з технічним паспортом загальна площа 22,6 кв.м. Тому рішенням виконкому районної у місті ради від 17.06.2024 № 451 відмовлено [PERSON] у зміні адреси об`єкта нерухомого майна у разі виявлення дублювання номерів окремих частин об`єкта нерухомого майна сміттєвого кіоску, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з наданням неповних та недостовірних відомостей у поданих документах, що підтверджено документально (а.с. 29-30). Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних справ та інтересів може бути визнання права. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Згідно частини першої статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч.4статті 334 ЦК України). Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування у особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, а також у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 925/1121/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 916/675/15, від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18. Згідно з вимогами пункту 4 статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно до положень статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Нормами статті 658 ЦК України визначено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. За приписами статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута. Статтею 62 КУзПБ визначено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси. Продаж майна боржника у справі про банкрутство регламентується\~розділом V Кодексу України з процедур банкрутства «Продаж майна в провадженні у справі про банкрутство», а саме статями 63, 68 - 89 КУзПБ. Відповідно до статті 63 КУзПБ після проведення інвентаризації та отримання згоди на продаж майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута на аукціоні. Початковою вартістю продажу майна банкрута є його вартість, визначена ліквідатором. Ліквідатор може здійснювати безпосередній продаж або продаж на комісійних умовах через організацію роздрібної торгівлі за розумною ціною товарів, що швидко псуються. Ліквідатор може здійснювати безпосередній продаж або продаж на комісійних умовах через організацію роздрібної торгівлі за розумною ціною також виробничих запасів, малоцінних та швидкозношуваних предметів, ринкова вартість яких не перевищує однієї мінімальної заробітної плати. Відповідно до вимог продаж майна боржника на аукціоні відбувається в електронній торговій системі. Порядок функціонування електронної торгової системи, організації та проведення електронних аукціонів, визначення розміру, сплати, повернення гарантійних внесків та сплати винагороди операторів електронних майданчиків затверджується Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 68 КУзПБ). Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 865 затверджено Порядок організації та проведення аукціонів з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність) (далі - Порядок проведення аукціону, Порядок). Замовником аукціону є арбітражний керуючий, призначений господарським судом у порядку, встановленому КУзПБ (пункту 2 розділу І Порядку). Відповідно до вимог пункту 42 розділу V Порядку проведення аукціонів, замовник аукціону через свій особистий кабінет вносить до системи інформацію про продаж майна та формує лот (оголошення про проведення аукціону). Відповідно до вимог пункту 73 розділу VII Порядку проведення аукціонів аукціон є процедурою визначення його переможця, в ході якої учасники аукціону мають можливість поетапного збільшення/зменшення своїх цінових пропозицій. Переможцем аукціону вважається учасник аукціону, що подав найвищу цінову пропозицію за лот. Переможець аукціону визначається шляхом проведення автоматичної оцінки системою цінових пропозицій учасників аукціону та формування протоколу про проведення аукціону, що містить інформацію про результати аукціону. Згідно до норми частини другої статті 78 КУзПБ переможцем аукціону є учасник, який запропонував найвищу ціну на час закінчення аукціону. Чинним законодавством не встановлено, що під час визначення на аукціоні переможця публічних торгів, до нього автоматично переходить право власності на предмет (об`єкт) аукціону (лот). Згідно частини третьої статті 87 КУзПБ протокол про проведення аукціону та акт про придбання майна на аукціоні є підставою\~для видачі\~нотаріусом свідоцтва\~про придбання\~майна з\~прилюдних торгів\~(аукціонів)\~та державної\~реєстрації права\~власності або\~іншого майнового\~права на\~нерухоме майно в порядку, передбаченому законодавством. А відповідно до вимог частини першої статті 88 КУзПБ в акті про придбання майна на аукціоні зазначаються усі істотні умови, що ставляться до угод/договорів купівлі-продажу. Порядок підписання акта про придбання майна на аукціоні з переможцем аукціону визначено частиною статті 88 КУзПБ. Колегія суддів Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2024 року у cправі № 921/184/16-г/10(921/630/22) зауважила, що передача майна, майнових прав та відступлення права вимоги, а також складення акта про придбання майна на аукціоні здійснюються відповідно до статей 87 і 88 КУзПБ. Акт про придбання майна на аукціоні підписується продавцем та покупцем не пізніше трьох робочих днів після повної сплати переможцем ціни. Акт про придбання майна на аукціоні складається у простій письмовій формі та не потребує нотаріального посвідчення. Отже, виходячи із змісту зазначених норм\~ЦК України та вимог частини першої\~статті 87 КУзПБ, згідно до якої придбане на аукціоні майно, майнове право передається, а право вимоги відступається покупцю після повної сплати запропонованої ним ціни, і що, про передачу майна складається акт про придбання майна на аукціоні, та частини третьої\~статті\~\~87 КУзПБ, згідно до якої протокол про проведення аукціону акт про придбання майна на аукціоні є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), - неодмінною передумовою набуття права власності переможцю електронного аукціону (покупцем) на предмет (об`єкт) аукціону у сукупності є: - складання і підписання оператором електронного майданчика та переможцем аукціону протоколу про результати електронного аукціону; - сплата, шляхом зарахування на ліквідаційний рахунок боржника повної ціни реалізації лота, визначеної інформацією про результати аукціону; - надіслання покупцем вимоги про передання майнового права продавцю/ замовнику аукціону, складання, і підписання боржником - продавцем та переможцем аукціону - покупцем акту про придбання майна на аукціоні. Як уже зазначалося судом вище, спірне нежитлове приміщення придбано позивачем на підставі акту № UA-PS-2021-09-01-000069-2 від 30 вересня 2021 року, укладеного між замовником аукціону арбітражним керуючим Іващуком Валентином Анатолійовичем, ліквідатором Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 35», як продавцем, та фізичною особою [PERSON] , як покупцем, на підставі протоколу електронного аукціону № UA-PS-2021-09-01-000069-2 сформованого 16.09.2021, оператором автоматизованого електронного майданчика ТОВ «Українська універсальна біржа» через електронний майданчик якого було надано найвищу цінову пропозицію. Однак у видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та державній реєстрації права власності на нерухоме майно приватним нотаріусом відмовлено у зв`язку з недотриманням при складанні акту при придбання майна на аукціоні згідно вимог частини першої статті 88 КУзПБ усіх істотних умов, що ставляться до угод/договорів купівлі-продажу (зазначення місця проживання покупця) та невідповідності адреси місцезнаходження придбаного майна. При цьому сторони правочину (акту) погодили решту істотні умови договору, а саме: ціну, адресу місцезнаходження майна, відомості щодо продавця майна, строк здійснення розрахунків, тощо. Нерухоме майно фактично передано позивачу у користування, тобто вона несе тягар утримання майна, при цьому [PERSON] повністю оплатила вартість придбаного на аукціоні майна, про що зазначено у вказаному акті. Однак право власності на сміттєвий кіоск за [PERSON] не зареєстровано з вказаних підстав. З огляду на викладене, враховуючи надані до суду письмові докази та відсутність заперечень арбітражного керуючого Іващука В.А. з приводу заявлених вимог, суд дійшов висновку про набуття [PERSON] права власності на спірне нерухоме майно, що є підставою для його реєстрації у встановленому законом порядку. З огляду на письмові пояснення представника третьої особи Виконкому Саксаганської районної у місті ради, на підставі Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2021 р. № 690, який визначає процедуру присвоєння, зміни, коригування адрес об`єктів будівництва, будинків, будівель, споруд, окремих частин об`єкта, які є самостійними об`єктами права на нерухоме майно (квартир, гаражних боксів, машиномісць, інших житлових та нежитлових приміщень), суд вважає можливим присвоїти об`єкту нерухомого майна належному [PERSON] сміттєвому кіоску, запропоновану виконкомом адресу: [ADDRESS] . Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами першою, другою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки вимога про відшкодування витрат позивачем не заявлялась, вони покладаються на неї.

Outcome: approved