Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

що позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що на праві власності позивачу належить 881/1000 ч. нерухомого майна за адресою по [ADDRESS] . Іншим співвласником, якому належить 3/1000 частки, є відповідач. Позивач та відповідач не можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, яке належить нам праві спільної власності, зокрема, щодо реального розподілу спірного нерухомого майна. Пропозицію позивача укласти договір про реальний розподіл відповідачем не прийнято. Оскільки позивач не може дійти згоди з відповідачем стосовно поділу спірного майна в натурі, то зазначена обставина є фактичною підставою для звернення до суду. Будівлі позивача розташовані на земельній ділянці, яка перебуває у його користуванні, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Представник позивача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує (а.с.44-47). Відповідач у підготовче засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову, справу просить розглянути у його відсутності (а.с.48). Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні в матеріалах докази, приходить до таких висновків. 4 липня 2011 року виконавчим комітетом Боднарівської сільської ради видано ТОВ «Біотехенерго» свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с. 5). Цим свідоцтвом посвідчено право власності позивача на 881/1000 часток будівель та споруд майнового комплексу по [ADDRESS] . 4 липня 2011 року право власності на 881/1000 часток зареєстровано за ТОВ «Біотехенерго», що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 6). Як видно із технічного паспорта, складеного станом на 28.08.2024, до складу об`єктів права власності позивача належать: літ. «А» - адміністративно-побутовий корпус загальною площею 2311,3 кв.м., літ. «Б» - виробничий корпус загальною площею 5767,7 кв.м., літ. «В» - арочний склад загальною площею 530,3 кв.м., літ. «Г» - блок допоміжних приміщень загальною площею 568,1 кв.м., літ. «Д» - трансформаторна підстанція загальною площею 77,0 кв.м., літ. «Е» - шоха-склад загальною площею 3410,0 кв.м., літ. «М» - шоха-склад загальною площею 3410,0 кв.м., літ. «Н» - шоха-склад загальною площею 3410,0 кв.м., літ. «О» - шоха-склад загальною площею 3410,0 кв.м., літ. «П» - пожежний пост загальною площею 540,3 кв.м., літ. «Р» - шоха мала-відкритий склад загальною площею 1701,4 кв.м., № І - біологічний ставок площею 1350,0 кв.м., № ІІ - біологічний ставок площею 1350,0 кв.м., № ІІІ - біологічний ставок площею 1350,0 кв.м., № 2 - огорожа площею 44,7 кв.м., № 3 - огорожа площею 440,2 кв.м., № 6 - ворота площею 12,4 кв.м., № 7 - ворота площею 17,1 кв.м. (а.с. 7-24). Право власності відповідача на 3/1000 часток нерухомого майна по [ADDRESS] , підтверджується договором купівлі-продажу павільйону від 21.10.2005 (а.с. 36). 12 січня 2006 року за відповідачем зареєстровано право власності (а.с. 37). З інформаційної довідки вбачається, що право власності в цілому на виробничий будинок по [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Підставою для реєстрації права власності зазначено свідоцтво про право власності від 10.05.2002 видане виконавчим комітетом Боднарівської сільської ради та довідка від 15.06.2020 № 00435 (а.с. 51). Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Так, положеннями статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Загальні положення про право власності викладені у главі 23 ЦК України. За правилами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Законодавчі обмеження здійснення права власності, які пов`язані із особливостями правового регулювання інституту права спільної власності містяться у спеціальних нормах глави 26 ЦК України. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Як вбачається із ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом ч.ч. 1-2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16-ц (провадження № 61-13434св19) зроблено висновок, що «допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкту нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу». Висновком від 28.08.2024 № 6568 ФОП [PERSON] встановлено технічну можливість поділу нерухомого майна по [ADDRESS] (а.с. 35). До складу об`єктів позивача входять: літ. «А» - адміністративно-побутовий корпус загальною площею 2311,3 кв.м., літ. «Б» - виробничий корпус загальною площею 5767,7 кв.м., літ. «В» - арочний склад загальною площею 530,3 кв.м., літ. «Г» - блок допоміжних приміщень загальною площею 568,1 кв.м., літ. «Д» - трансформаторна підстанція загальною площею 77,0 кв.м., літ. «Е» - шоха-склад загальною площею 3410,0 кв.м., літ. «М» - шоха-склад загальною площею 3410,0 кв.м., літ. «Н» - шоха-склад загальною площею 3410,0 кв.м., літ. «О» - шоха-склад загальною площею 3410,0 кв.м., літ. «П» - пожежний пост загальною площею 540,3 кв.м., літ. «Р» - шоха мала-відкритий склад загальною площею 1701,4 кв.м., № І - біологічний ставок площею 1350,0 кв.м., № ІІ - біологічний ставок площею 1350,0 кв.м., № ІІІ - біологічний ставок площею 1350,0 кв.м., № 2 - огорожа площею 44,7 кв.м., № 3 - огорожа площею 440,2 кв.м., № 6 - ворота площею 12,4 кв.м., № 7 - ворота площею 17,1 кв.м. Іншим об`єктом права власності є павільйон, літ. «Я», 47,3 кв.м. У вищевказаному висновку зазначено, що внаслідок того, що вище перелічені будівлі та споруди хоча розташовані за однією адресою, не з`єднані одне з одним, мають окремі під`їзди, а тому є технічна можливість поділу в натурі. Із схеми розташування будівель та споруд, яка міститься у технічному паспорті на об`єкти позивача, слідує, що будівля павільйону (літ. Я) не з`єднана із будівлями, які просить виділити у власність позивач. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved