Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Мотивуючи свою заяву тим, що її син [PERSON] перебував з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного проживання в них народилася донька: [PERSON] , [INFO] . ЇЇ син є батьком дитини. [PERSON] 05.10.2024 року був призваний до лав ЗСУ по мобілізації. Відповідачка не займається здоров`ям дитини, матеріально не забезпечує дитину усім необхідним, не купує необхідного харчування, не забезпечує медичного огляду, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини, отже ухиляється від свої батьківських обов`язків, як мати. У зв`язку з чим звертається до суду з вказаними вимогами в інтересах дитини. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.02.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню своєї онуки. Пояснила суду, що опікується малолітньою та виховує її. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, належним чином вважається повідомленою про день, час та місце судового засідання, відзив на позовну заяву не надала, будь-яких клопотань на адресу суду не направила. В справі наявна нотаріальна згода на позбавлення її батьківських прав. Представник третьої особи ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ МЕТАЛУРГІЙНОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ просила позбавити батьківських прав [PERSON] , через те, що остання не виконує батьківських обов`язків, про що надала висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав. Вважає, що позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Представник третьої особи МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ УКРАЇНИ заперечувала щодо позбавлення батьківських прав, оскільки син позивачки самостійно залишив військову частину, метою позбавлення батьківських прав може бути ухилення від проходження військової служби. Детально свою позицію виклала в письмових поясненнях. В судовому засіданні в якості свідків було допитано [PERSON] , яка пояснила суду, що знає відповідачку з тих пір коли вона почала проживати з [PERSON] . В них народилася донька. Дитина дуже любить свого батька. Мати не піклується за духовним та фізичним здоров`ям дитини, нехтує своїми батьківськими обов`язками. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , в свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] в графі батьки зазначено: батько - [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] , 1987 року народження, на підставі Указу Президента України від 23.07.2024 року № 470/2024 « Про загальну мобілізацію у 2024 році» 05.10.2024 року призваний до лав Збройних сил України по мобілізації ( а.с. 10). Актом від сусідів від 18.10.2024 року, скріпленого печаткою Квартального комітету № 7, встановлено, що мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] не виховує її, не піклується про неї, проживає окремо. Дитина проживає з бабусею [PERSON] (а.с.11). У відповідності до довідки КНЦ «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО - САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ № 5» КМР від 20.08.2024 року, яка видана батькові дитини щодо медичного обстеження, зазначено, що дитина спостерігається регулярно, щеплення проводяться відповідно до календаря щеплень у повному обсязі. На прийом до сімейного лікаря приходить батько - [PERSON] . Всі рекомендації сімейного лікаря виконуються в повному обсязі. На теперішній час догляд за дитиною здійснює батько, допомагає бабуся. Мати дитини мешкає окремо, до сімейного лікаря з дитиною протягом останніх місяців не з`являлась (а.с.12) До суду надано характеристику на [PERSON] , скріпленого печаткою Квартального комітету № 7, у відповідності до якої зазначено, що цивільна дружина покинула [PERSON] , у вихованні доньки йому помагає мати, тобто бабуся дитини. Скарг на [PERSON] до квартального комітету не надходило, конфліктних ситуацій не створював (а.с. 13). Громадянка України [PERSON] надала завірену приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рукавіциним І.А. заяву щодо згоди позбавлення її батьківських прав щодо [PERSON] , позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила засідання проводити без її участі. Актом обстеження умов проживання встановлено, що за адресою: [ADDRESS] створені належні умови для дитини та проживання, приміщення обладнане меблями дитина забезпечена одягом, їжею, взуттям. До суд надано довідку від 17.02.2025 року, що за адресою [ADDRESS] [PERSON] не проживає. За вказаною адресою мешкають [PERSON] разом із своєю донькою [PERSON] . Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, наданого ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ МЕТАЛУРГІЙНОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ [PERSON] , [INFO] доцільно позбавити батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини (а.с.51). За правилами ст. 4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. У відповідності до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» відображено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Ч. 3 ст. 51 Конституції України проголошено: сім`я дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (СК України) дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Батьки, за нормами ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто здійснювати батьківські права, які не можуть суперечити інтересам дитини. Кожна дитина, у відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 19.05.2009 року, має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. За правилами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 2 статті 164 СК України, визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Положенням частини 1 статті 81 ЦПК України визначено: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. У відповідності до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». На думку суду позбавлення відповідачки батьківських прав не суперечить також інтересам дитини, оскільки відсутність будь-якої участі батьків у їх житті є фактором, що травмує дитячу психіку, а збереження батьківства може привести до одержання відповідачкою в майбутньому майнових та особистих немайнових прав, заснованих на спорідненості з дітьми, що, враховуючи ухилення їх від виконання батьківських обов`язків, призведе до порушення прав та інтересів дітей. Щодо заперечень представниці МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ, що задоволення позовних вимог може мати наслідком ухилення батька від виконання обов`язку щодо захисту батьківщини, суд звертає увагу, що [PERSON] самовільно залишив військову частину 13 листопада 2024 року (а.с. 108), а отже вказані обставини можуть бути з`ясовані у межах кримінального провадження. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у цьому випадку є доцільним, оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дитини, проживає окремо від дитини, не займається її здоров`ям, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує приписи статті 141 Цивільного процесуального кодексу України та стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved