Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

18.03.2024 надійшла до суду вищевказана позовна заява. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 07.05.2022 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила дитину - [PERSON] . Вказує, що відносини у шлюбі стали погіршуватися, під час чергової сварки в червні - липні 2023 року йому стало відомо, що дружина зраджувала і він не є біологічним батьком дитини, [PERSON] . Позов про розірвання шлюбу на розгляді у Луцькому міськрайонному суді Волинської області по справі №161/3338/24. Оскільки позивач заперечує своє батьківство відносно даної дитини, тому просить суд виключити з актового запису за № 1159 від 13.07.2022 року про народження [PERSON] , [INFO] , складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів), відомості про батька дитини - [PERSON] . Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 22.03.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 29.04.2024 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Постановою Волинського Апеляційного суду від 26.06.2024 апеляційну скаргу відповідачки [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.04.2024 залишено без змін. 17.09.2024 на адресу суду з Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи та повернуто матеріали справи. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 19.09.2024 поновлено провадження у вказаній справі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, по невідомій суду причині, хоча належним чином була повідомлена про місце, дату та час судового засідання. 27.05.2024 на адресу суду надійшов відзив [PERSON] , в якому вона заперечувала позов. 01.04.2024 на адресу суду від представника третьої особи Луцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, при вирішенні питання покладаються на думку суду. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.05.2022 року шлюб між [PERSON] до [PERSON] зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №472, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 07.05.2022 року серія [NUMBER] (а.с.7). [INFO] [PERSON] народила дитину - [PERSON] , батьком якого зазначено [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.07.2022 року серія [NUMBER] виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №1159 (а.с.8). В силу вимог ч. 1 ст. 122 СК України у вказаному актовому записі про народження [PERSON] в графі «відомості про батька» зазначено позивача [PERSON] . Однак, позивач має обґрунтовані сумніви у своєму батьківстві та з його слів не є батьком дитини - [PERSON] . Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. У відповідності до пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Згідно п.11 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. У відповідності до вимог ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства («KALACHEVA v. RUSSIA» (Калачева проти Російської Федерації), № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-ц (провадження № 61-14438св18) зазначено, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо. У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні, відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України. Судом встановлено, що у зв`язку з неявкою для відбору зразків букального епітелію до Волинського НДЕКЦ МВС Чепурнової В.О. з дитиною - [PERSON] ухвала суду про призначення молекулярно-генетичної експертизи залишена без виконання. Оскільки відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про необхідність явки для здачі біологічних зразків не з`явилася до Волинського НДЕКЦ МВС, суд розцінює це як ухилення від проведення зазначеної експертизи з метою встановлення істини у справі, що свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача. При застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд ураховує висновки щодо застосування норми статті 109 ЦПК України у подібних правовідносинах, викладені в постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 149/2562/18 та від 25 серпня 2020 року № 478/690/18 про те, що «тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження, або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ»; «у разі не доведення відповідачем наявності поважних підстав, які перешкоджали їй з`явитися разом з дитиною до експертної установи для забору відповідних зразків її та дитини, надають суду можливість визнати факт, який відповідачем (її представником) заперечується». Оскільки відповідачка ухилилась від проведення експертного дослідження, суд,

Outcome: approved