Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач ТОВ "Колект центр" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та [PERSON] укладено Договір № 103303812, згідно якого відповідач отримав кредит, сума становила 5000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підставі електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Договір підписано електронним підписом позичальника. Вказаними кредитними коштами відповідач скористався. Через неналежне виконання зобовязань за\~кредитним договором,\~заборгованість відповідача\~за кредитом\~становить 38 890,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги - 33 890,00 грн. 17.12.2021 було укладено договір № 17/12-2021-62 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103303812. 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103303812. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 103303812 від 25.08.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 38890,00 грн. Позивач, ураховуючи заявлені позовні вимоги до відповідача [PERSON] , просив стягнути з останнього суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн, витрати понесені на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн. 04.03.2025 в справі відкрито спрощене позовне провадження з призначенням до судового розгляду з повідомленням сторін. 31.03.2025 в судове засідання позивач не зявився. Представник позивача М. Ткаченко в позові просила про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку шляхом направлення поштової кореспонденції. Рекомендований лист 0610237867508 повернувся без вручення з відміткою АТ "Укрпошта" - одержувач відсутній за вказаною адресою. Про причини неявки в судове засідання не повідомив, заперечень проти позову не надав. У відповідності до ст. ст. 274, 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно статті 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Суд, зясувавши обставини справи дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Із матеріалів справи встановлено, що 25 серпня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] , укладено Договір про споживчий кредит № 103303812 (індивідуальна частина), відповідно до якого відповідач отримує кредит в розмірі 5000,00 гривень, строком на 30 днів з 25.08.2021, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 24.09.2021, зі сплатою процентів за користування кредитом, що визначені умовами договору. Згідно п. 6.3. договору № 103303812 приймаючи пропозицію товариства про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невідємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобовязується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариства, що розміщені на сайті товариства та є невідємною частиною цього договору. Договір № 103303812 було підписано електронним підписом відповідача шляхом акцепту оферти та підтвердження одноразовим ідентифікатором F37814, надісланим на його електронну пошту. Відповідно до статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частина 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до статті 207 ЦК України договір, укладений в електронній формі, є рівноцінним письмовому договору. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно Довідки ТОВ "ФК "Елаєнс" від 07.02.2025, позикодавець ТОВ "МІЛОАН" виконало свої зобовязання, перерахувавши суму кредитних коштів в розмірі 5000,00 грн на номер картки позичальника [NUMBER] , номер операції: [NUMBER] -d995-404с-b4с1-аfаа594еа142_637654911608452298 від 25.08.2021. Статті 526, 527, 530 ЦК України встановлюють, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобовязання, згідно статті 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач належним чином зобовязання не виконав. Згідно розрахунку\~заборгованості встановлено,\~що загальна\~заборгованість [PERSON] ,\~перед ТОВ\~"Мілоан"\~за договором\~№ 103303812\~складає:\~ 24700,00 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн; заборгованість по процентам 18750,00 грн (останнє нарахування 23.11.2023); заборгованість по комісії 950,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. 17.12.2021 ТОВ "МІЛОАН" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" уклали договір факторингу № 17/12-2021-62 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі й до відповідача [PERSON] за договором № 103303812,\~ на\~суму боргу\~24\~700,00\~грн (порядковий\~номер 1801\~ Реєстру\~боржників до\~Договору факторингу № 17/12-2021-62 від 17 грудня 2021 року). Відповідно до статті 514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103303812, на загальну суму заборгованості 41950,00 грн (порядковий номер 20412 Реєстру боржників до Договору№ 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року). Із змісту статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, за нормами частини 1 статті 625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до частин 1, 3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням встановлених судом обставин справи та з урахуванням доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку що позивачем належним чином доведені обставини виникнення між сторонами правовідносин, за таких обставин вимоги позивача ґрунтуються на законі. Разом з тим, позивач, предявляючи позов, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом, які, відповідно до розрахунку заборгованості, нараховані за межами строку дії договору позики. Згідно наданого розрахунку ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" загальна сума заборгованості за договором № 103303812 на 14.02.2025 складає 38890,00 грн (5000,00 грн тіло кредиту, 33890,00 грн нараховані проценти на дату відступлення права вимоги), з урахуванням погашень в розмірі 3060,00 грн. Та, відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 103303812, що проведений ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" на 10.03.2023 року (дата відступлення прав вимоги), борг відповідача [PERSON] складав 41 950,00 грн, з них: 5000,00 грн заборгованість по основній сумі кредиту; 18750,00 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 950,00 грн заборгованість з комісії (на дату початку розрахунку 17.12.2021 (відступлення право вимоги) + 17250,00 грн - нараховані відстки зг. кр. дог. (дата кінця нарахування: 23.02.2022 (включно). Частина 2 статті 1050 ЦК України передбачає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі предявлення до позичальника вимоги. Враховуючи правові позиції Верховного Суду від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17) щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, суд вважає, що право позивача нараховувати передбачені договором позики проценти припинилося, а тому ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" не мав права нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а позивач мав право на захист свого порушеного права відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, але таких вимог не заявляв, тому суд вирішує справу в межах заявлених позовних вимог. Та, до задовлення підлягає сума заборгованості в розмірі нарахованих процентів 18 750,00 грн. Решта сума заборгованості за відсотками нарахована після спливу визначених договором строку кредитування, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Отже, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову ТОВ "Коллект центр", а саме в частині боргу, нарахованого первинним кредитором ТОВ "Мілоан" в розмірі 24 700,00 грн, з них: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 18750,00 грн - заборгованість за відсотками, 950,00 грн - заборгованість по комісії. Позивачем також заявлено про здійснення розподілу судових витрат. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частина 1 статті 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та з відповідача на користь позивача слід стягнути 1538,47 грн сплаченого судового збору, оскільки судом задоволено позов на 63,51%. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Згідно частин 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Та, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Верховний Суд у постанові від 31 травня 2023 року у справі № 757/13974/21-ц вказав, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надається саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: Договір № 02-09/2024-8 про надання правової допомоги від 02 вересня 2024 року, укладений з Фізичною особою - підприємцем [PERSON] ; заявка на надання юридичної допомоги без номеру та дати; Акт про надання юридичної допомоги без номеру та дати; тарифи на послуги ФОП [PERSON] ; платіжна інструкція від 18.02.2025 року про переказ ФОП [PERSON] коштів, з призначенням платежу надання правової допомоги згідно договору № 02-09/2024-8 від 02.09.2024 року про надання правової допомоги; заявка на надання юридичної допомоги № 3 від 01.01.2025 року, та Витяг з акту № 5 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025 року, вартість витрат на правову допомогу складає 13000,00 грн. Відповідно до частини 2 статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу. Суд зауважує, що поняття "надання професійної правничої допомоги" не тотожне поняттю "представництво особи в суді". Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019). Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139 та ст. 141 ЦПК України (зазначений правовий висновок викладений у пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 провадження № 14-44цс21), який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Суд зауважує, що адвокатська діяльність не є господарською і, зокрема, підприємницькою, у значенні ст. 3 ГК України, а адвокат не є суб`єктом господарювання, який здійснює підприємницьку діяльність (рішення Ради адвокатів України № 13 від 21.02.2023 року). З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову позивачу у компенсації витрат на правову допомогу при зверненні до суду з вказаним позовом, оскільки позивачем не надано доказів понесення витрат на правову допомогу саме адвокатом. На підставі викладеного та

Outcome: partial