Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Адвокат Ільків М.М. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТзДВ\~«СК «Гардіан»\~про відшкодування\~шкоди,\~заподіяної смертю\~фізичної особи\~ [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення страхового відшкодування на поховання в сумі 22500 грн, пеню в розмірі 3402,11 грн, 3 % річних в розмірі 321,77 грн, інфляційні втрати 544,77 грн та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 30 травня 2022 на 6км+750м автодороги Яворів-Грушів, в межах с.Нагачів, відбулася ДТП, під час якої автомобіль марки «Subaru Outback» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . В результаті ДТП пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ТзДВ «СК «Гардіан». За даним фактом 30.05.2022 були внесені відомості до ЄРДР за №120221400000000179 та розпочато досудове розслідування. Однак 30.06.2022 дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 05.07.2022 на адресу ТДВ «СК «Гардіан» направлено заяву про виплату страхового відшкодування витрат на поховання, в інтересах матері потерпілого, [PERSON] , у розмірі 86500,00 грн, на підставі чого відкрито страхову справу №G-18710. 07.10.2022 «СК «Гардіан» виплачено страхове відшкодування у розмірі 86500,00 грн. 06.07.2023 позивачка направила на адресу ТДВ «СК «Гардіан» заяву про те, що на поховання, включно із встановленням пам`ятника витрачено 69000,00 гривень. Між тим, відповідачем було відшкодовано лише 46500 грн на встановлення пам`ятника. Часткову виплату страхового відшкодування відповідач обгрунтовує тим, що в акті виконаних робіт містяться роботи, що напряму не відносяться до спорудження надгробного пам`ятника. Таким чином, відповідач вважає, що ним виконано свої зобов`язання з виплати страхового відшкодування в повному обсязі, а такі роботи як фундамент, плитка та дорога не є частинами витрат. Однак позивачка з рішенням ТДВ «СК «Гардіан» про часткову виплату страхового відшкодування не погоджується, вважає, що відповідач порушує її права та законні інтереси, що суперечить Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Адже фундамент, плитка, тощо, є невід`ємними частинами намогильної споруди та є його обов`язковою складовою, як і доставка пам`ятника до кладовища. Ухвалою суду від 01.04.2024 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 16.04.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вимоги позивачки повністю заперечує, позов вважає безпідставним. На його переконання, страховиком виконано свої зобов`язання з виплати страхового відшкодування в повному обсязі, а такі роботи як фундамент, плитка та дорога не є частинами витрат у розумінні ст. 27.4 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також заперечив щодо стягнення з ТДВ «СК «Гардіан» пені, інфляційних втрат та 3 % річних, адже відповідач визнав вимоги на суму 46500 грн та виплатив вказану суму в якості страхового відшкодування. А на момент звернення позивача до суду, зобов`язання щодо сплати 22500 грн у відповідача відсутнє, відтак й відсутнє прострочення з його виконання. 25.04.2024 надійшла заява про збільшення позовних вимог, просить суд стягнути страхове відшкодування на поховання в сумі 22500 грн, пеню в розмірі 4043,92 грн, 3 % річних в розмірі 387,74 грн, інфляційні втрати 729,47 грн на загальну суму 5161,13 грн. Стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень. 01.05.2024 відповідачем подано заперечення на заяву про збільшення позовних вимог. Просить прийняти заперечення та відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 04.11.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача ТДВ «СК «Гардіан» в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без участі їх представника. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5\~ст.268 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 20.03.2025, є дата складення повного судового рішення\~31.03.2025. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 30 травня 2022 на 6км+750м автодороги Яворів-Грушів, в межах с.Нагачів, відбулася ДТП, під час якої автомобіль марки «Subaru Outback» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . В результаті ДТП пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Subaru Outback» д.н.з. [NUMBER] , згідно з Полісом №АР5741256, була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан». За даним фактом, 30.05.2022 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №120221400000000179 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 30.05.2022 кримінальне провадження №120221400000000179 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Відповідно до\~свідоцтва про\~смерть серії\~ [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Нагачівської сільської ради Яворівського району Львівської області вбачається, що [INFO] в с.Нагачів Яворівського району Львівської області у віці 36 років помер [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] , народився [INFO] . Батько [PERSON] , мати [PERSON] . Позивачка зазначає, що нею, як родичкою померлого, було витрачено 69000 грн на встановлення надгробного пам`ятника. Так, згідно додатку до договору купівлі-продажу №13/06 від 13.06.2023, акту виконаних робіт ФОП [PERSON] , товарного чеку від 13.06.2023, позивачкою оплачено вартість встановлення надгробного пам`ятнику померлому [PERSON] на загальну суму 69000 грн. До виконаних робіт входить: виготовлення деталей гранітних плит 12000 та 10000 грн., фундамент - 5 400,00 грн., плитка - 3 000,00 грн., художні роботи - 5000,00 грн., встановлення інших деталей гранітного пам`ятника 4000, 4500, 12000, 8500 грн, витрати на встановлення та монтаж - 8000,00 грн. Лампадка граніт -900 грн. Хрест латунь -1100 гривень. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Так, до сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, що регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст.22 вказаного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ; життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 27.4 ст.24 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. 06.07.2023 позивачкою скеровано на адресу ТДВ «СК «Гардіан» заяву про виплату страхового відшкодування, до якої долучено договір купівлі-продажу №13/06 від 13 червня 2023 року, акт виконаних робіт, фіскальний чек від 13 червня 2023 року на суму 69000.00 грн. витяг з реєстру платників Єдиного податку щодо ФОП [PERSON] , фото встановленого на місці поховання пам`ятника. 18.10.2023 відповідачем було сплачено відшкодування за спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 46500,00 грн. Представник відповідача зазначає, що здійснена часткова виплата страхового відшкодування, оскільки, на його думку, в акті виконаних робіт ФОП [PERSON] містяться роботи, що напряму не відносяться до спорудження надгробного пам`ятника, в частині встановлення фундаменту, плитки та дороги. Так, відповідно до ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» похованням померлого є комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Ритуальні послуги, відповідно до положень зазначеної статті, це послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання. Згідно ст.12 вказаного Закону, особа, яка зобов`язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб`єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг. Ритуальні послуги надаються за плату згідно з договором-замовленням, крім випадків, передбачених законом. На могилах (місцях родинного поховання) можуть встановлюватися намогильні споруди, склепи за індивідуальним замовленням у межах, встановлених для могили (родинного поховання). (ч.5 ст.25 Закону). У відповідності до ст.2 вказаного Закону намогильні споруди - пам`ятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам`ять про померлих. Відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.2-35:2013 «Намогильні споруди та склепи. Загальні технічні вимоги» (п. 5.4) у разі необхідності, під час встановлення намогильної споруди улаштовують фундамент. Згідно з визначенням, наведеним у Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженому Постановою КМУ від 12 травня 2023 року № 488, фундамент - частина будівлі, споруди, через яку передається навантаження від його надземної частини на ґрунт. Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що у разі встановлення пам`ятнику, фундамент є невід`ємною частиною намогильної споруди. Окрім того, вищевказаним ДСТУ передбачено можливість встановлення елементів благоустрою місця для поховання (могили) - бордюри, квітники, елементи замощення, площадки, доріжки, проходи. Одним із елементів спорудження намогильної споруди є облаштування навколо неї вимощення, спеціальної смуги по периметру поховання. Під неї заливають бетонний фундамент і зверху укладають плитку або бруківку. Вимощення навколо могили підвищує надійність: конструкції, допомагає зберігати цілісність цоколя, допомагає відвести воду під час дощу або при, інтенсивному весняному таненні снігу, чим запобігає розмиттю ґрунту. Що стосується витрат на облаштування місця поховання, то Законом не передбачено, що не підлягають відшкодуванню витрати на облаштування місця поховання, а отже облаштування місця поховання, є складовою спорудження надгробної споруди, тому підлягає компенсації нарівні з іншими витратами на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника. З наведеного випливає, що часткова невиплата ТДВ «СК «Гардіан» страхового відшкодування є неправомірною та такою що порушує права та законні інтереси позивача, а тому вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 22500 грн невиплаченого страхового відшкодування, на думку суду підлягає до задоволення. Що стосується вимоги про стягнення пені в розмірі 4043,92 грн, 3 % річних в розмірі 387,74 грн, інфляційні втрати 729,47 грн, суд зазначає наступне. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначає відповідач, стягнення з ТДВ «СК «Гардіан» пені, інфляційних втрат та 3 % річних є неправомірним, адже відповідач визнав вимоги на суму 46500 грн та виплатив вказану суму позивачці в якості страхового відшкодування, а на момент звернення позивача до суду, зобов`язання щодо сплати 22500 грн у відповідача було відсутнє, відтак й відсутнє прострочення з його виконання. Між тим, як зазначено у Постанові ВС від 21.12.2016 по справі №6-1003цс16), дія частини 2 статті 625 ЦК України поширюється на випадки прострочення виплати суми страхового відшкодування. Так, при задоволенні заяви позивача суд встановив, що договір страхування є грошовим зобов`язанням в контексті положень статей 524, 533, 625 ЦК України. Тому, правовідносини, які склались між сторонами з приводу відшкодування страхового зобов`язанням, за своєю правовою природою є грошовим зобов`язанням, на яке поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, у разі прострочення страховиком виплати належної суми страхового відшкодування, страхувальник має право вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми страхового відшкодування. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивачки про стягнення з відповідача пені в розмірі 4043,92 грн, 3 % річних в розмірі 387,74 грн, інфляційні втрати 729,47 грн за прострочення зобов`язання. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. В даному випадку, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано лише договір про надання правової допомоги від 10.01.2024. Жодних актів виконаних робіт, квитанцій на оплату адвокатського гонорару та інших документів, що підтверджують надання таких послуг на суму 5000 грн, суду не надано. Відтак, суд приходить до висновку, що у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн слід відмовити. Відповідно до ч.1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. З урахуванням задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved