Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2020 за № 308/4255/19, та стягувати з нього на користь позивачки на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 6\~000,00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до їх повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що даним судовим рішенням постановлено стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 1\~500,00 грн на кожну дитину щомісячно. За час, який пройшов з моменту ухвалення даного рішення зріс індекс інфляції та ціни на всі товари. Окрім цього зросли потреби дітей, оскільки діти стали старшими, виникла необхідність у матеріальному забезпеченні їх додаткового розвитку, навчанні, вихованні. Діти навчаються в школі, перебувають у процесі активного росту та потребують витрат на підтримання їх повноцінного здоров`я, якісного домашнього харчування, придбання одягу, канцелярських приладь, підручників для навчання. Визначений судом розмір аліментів є надто малим для матеріального забезпечення дитини, в тому числі меншим за мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений нормами Сімейного кодексу України. Відповідач має змогу сплачувати більшу суму на утримання дітей, має стабільний та постійний заробіток, інших дітей він не має. 10 січня 2025 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якій просить збільшити розмір аліментів до 2000,00 грн щомісячно на кожну дитину, а в іншій частині позову відмовити. Доводи представника відповідача зводяться до того, що позивака не надала жодного доказу на підтвердження доцільності збільшення розміру аліментів, збільшення доходів відповідача, погіршення свого стану здоров`я чи спільних дітей, погіршення свого майнового стану чи поліпшення майнового стану відповідача, відомостей про витрати на дітей і цілі цих витрат, доказів збільшення її витрат на дітей. [PERSON] є найманим робітником на будівництві і різним роботам, стабільної роботи у нього немає. На даний момент його доходи жодним чином не зросли. Позивачка не вживає заходів для свого працевлаштування та утримання спільних дітей. Відповідач не заперечує щодо збільшення розміру аліментів з 1500 до 2000 гривень. У судове засідання сторони не з`явились, однак їх представники подали письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі з врахуванням позицій, викладених у раніше поданих заявах по суті. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2020 у справі № 308/4255/19, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1500,00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 23.08.2024, [PERSON] , 25.04.2023 зареєструвала шлюб з [PERSON] , і від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . З даного висновку також слідує, що відповідач мешкає та офіційно працює за кордоном в Бельгії, систематично сплачує на користь дітей аліменти, відправляє їм передаі та подарунки. Окрім цього, відповідач надав виписку по картковому рахунку АТ «Акцент-банк», про надходження грошових коштів на картку позивачки за період з 01.01.2020 по 16.08.2022 на загальну суму 193\~678,95 грн, а також чеки та квитанції про переказ грошових коштів позивачці, інформацію з Єдиного реєстру боржників щодо позивачки, скріншоти переписок з мобільного месенджеру з позивачкою, заяву позивачки Ужгородському міському голові з проханням надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідаа, розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 04.07.2024, згідно з виконавчим листом № 308/4255/19 від 07.03.2024, здійсненим державним виконавцем відділу державної виконавої служби у м. Ужгороді. Оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених ЦПК України. У постанові від 14.11.2018 у справі № 372/2393/17 Верховний Суд зазначив, що під час розгляду позовів про зміну способу стягнення аліментів та зміну їх розміру, застосовуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, а й низка інших норм щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При цьому, відповідно до ст. 182 ЦПК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року становить 3196 гривень. Позивачка просить збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням суду, що набрало законної сили, з твердої суми в розмірі 1500,00 грн щомісячно на кожну дитину до 6000,00 гривень. Неповнолітні діти проживають з позивачкою, вона є одержувачем аліментів. Окрім цього, встановлено, що у позивачки змінився сімейний стан, зокрема вона народила дитину від іншого шлюбу, щодо утримання якої несе обов`язок разом з чоловіком з яким перебуває у шлюбі. Відповідач [PERSON] є працездатним, не має дітей від іншого шлюбу, непрацездатної дружини, має заробіток, живе та працює за кордоном. При цьому, суд констатує, що визначений рішенням суду розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій сумі (1500,00 грн) вочевидь не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. При цьому, на переконання суду, відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі. Разом з цим, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, який підлягає стягненю з відповідача суд враховує і те, що обов`язок утримувати дітей має не лише платник аліментів, а й той з батьків, з ким проживають діти. Водночас, заявлений позивачкою розмір аліментів, який вона просить стягувати з відповідача є надто надмірним, непропорційним встановленим у ході розгляду справи обставинам. Зокрема, як встановлено у ході розгляду справи відповідач хоч і має заробіток, але він не є постійним. Дану обставину відповідачка у ході розгляду справи не спростувала. Будь-яких доказів, які свідчать про розмір доходу відповідача, наявність у нього на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, чи витрат, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної грошових коштів, інших обставин, які свідчать про можливість відповідача сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, позивач не надала. На підставі наведеного, виходячи із сукупності досліджених та належним чином оцінених у ході судового розгляду справи доказів, виходячи із засад цивільного законодавства, зокрема справедливості та розумності, з метою забезпечення умов для гармонійного розвитку дітей, враховуючи матеріальне становище позивачки, матеріальний стан відповідача, наявність у позивачки іншої сім`ї та малолітньої дитини від іншого шлюбу, суд дійшов висновку, що відповідач здатний утримувати своїх дітей та сплачувати аліменти в розмірі по 3000,00 грн щомісячно на кожну дитину, а тому позов підлягає частковому задоволенню. З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат, слід вказати таке. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Беручи до уваги висновок про часткове задоволення позовних вимог позивачки, яка відповідно до п. 3\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,\~звільнена від сплати судового збору, з відповідача, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 1112,20 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: partial