Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

03.10.2024 ТОВ "Санфорд\~Капітал" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № С-507-007410-19980 від 23.05.2019 у загальному розмірі 16 517 грн 63 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп., витрати на оплату послуг поштового зв`язку і на оплату професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5 200 грн 00 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.05.2019 між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] було укладено угоду № С-507-007410-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до преамбули даної Угоди, її підписанням позичальник приєднався до публічної пропозиції банку про укладення Договору комплексного банківського обслуговування , що затверджений розпорядженням банку і розміщений на інтернет-сторінці Банку за адресою www.ideabank.ua. Також в день підписання угоди позичальник надав банку заяву про відкриття поточного рахунку та приєднання до публічної пропозиції - договору комплексного банківського обслуговування, і приєднання до публічної пропозиції укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ "Ідея Банк". Крім того, позичальник власним підписом підтвердив ознайомлення з тарифами банку на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів банку. Всі вищевказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банку і позичальника щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними і відповідно до приписів ст.633, 634 ЦК України є за своєю суттю публічним договором та договором приєднання. Таким чином, угода була підписана позичальником власноручно, а від імені банку угода була підписна з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно до публічної оферти АТ "Ідея Банк". Згідно з п. 1 Угоди банк відкрив клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту платіжну картку. Пунктом 2 Угоди передбачено, що банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: - максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн 00 коп.; - ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на час укладання угоди, складав 5000 грн 00 коп.; - процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48.00% річних; - розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами Банку та ДКБО. Пунктом 4 Угоди сторонами погоджено, що повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та ДКБО, здійснюватимуться згідно умов ДКБО, а також відповідно до Тарифів які розміщені на сайті Банку за адресою www.ideabаnk.ua. Детальні умови та порядок надання банківських послуг з відкриття та обслуговування поточних рахунків клієнтів Банку фізичних осіб, операції за якими здійснюються за допомогою електронних платіжних засобів із встановленням за такими рахунками Кредитної лінії, а також визначення Тарифів за вищевказані банківські послуги викладені у розділі 11 ДКБО. Таким чином, банк свої зобов`язання перед клієнтом за угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши Клієнту можливість користуватись кредитними коштами у розмірі 5000 грн 00 коп. в межах кредитного ліміту, визначеного Водночас, відповідач свої зобов`язання за угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією виконала частково, внаслідок виникла заборгованість у розмірі 12 920 грн 06 коп., яка складається з: - заборгованість за основним боргом в розмірі 4 999 грн 01 коп.; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 7 921 грн 05 коп. 16.11.2023 між АТ "Ідея Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" був укладений договір факторингу № 16/11-23, за умовами якого, ТОВ "Фінансова компанія "СОНАТІ", отримало право грошової вимоги за кредитним договором № С-507-007410-19-980 від 23.05.2019 укладеним з [PERSON] . В подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" 29.12.2023 уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю "САНФОРД КАПІТАЛ" договір факторингу №29/12-23, за умовами якого позивач отримав право грошової вимоги за кредитним договором № С-507-007410-19-980 від 23.05.2019 укладеним з [PERSON] . Станом на 16.11.2023 заборгованість відповідача [PERSON] складає 12 920 грн 06 коп.: - заборгованість за основним боргом в розмірі 4 999 грн 01 коп.; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 7 921 грн 05 коп. Також позивач, вважав, що додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, відповідач [PERSON] має також сплатити: - інфляційні втрати в розмірі 2 592 грн 99 коп; -\~три\~проценти річних в розмірі 1 004 грн 58 коп. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.11.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, та призначено справу до розгляду на 05.12.2024. 05.12.2024 у зв`язку з першою неявкою відповідача відкладено судовий розгляд. Після повторного автоматизованого розподілу справи, пов`язаного із звільненням [PERSON] з посади судді Зміївського районного суду Харківської області, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 16.01.2025 № 76/0/15-25 "Про звільнення [PERSON] з\~посади судді Зміївського районного суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку", 21.01.2025 для розгляду справи визначено суддю Овдієнка В. В., та призначено судовий розгляд на 18.03.2025. 18.03.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача Маслюженко М. П. надіслав клопотання, в якому просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] не повідомила про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавала. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якої не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №\~361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними копій угоди № С-507-007410-19980 від 23.05.2019 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, згоди фізичної особи - власника персональних даних та суб`єкта кредитної історії від 23.05.2019, тарифів на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб - існуючи клієнтів банку, паспорта громадянина України, підтверджується, що 23.05.2019 між АТ\~"Ідея Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого остання отримала кошти у вигляді кредитного ліміту на суму до 5 000 грн 00 коп., зі сплатою відсотків 48,00 річних. Договір містить підпис [PERSON] в якості позичальника (а. с. 50-55). 16.11.2023 між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "Фінансова\~компанія "СОНАТІ" укладено договір факторингу № 16/11-23, у відповідності до умов якого АТ "Ідея Банк" передає (відступає) ТОВ "Фінансова\~компанія "СОНАТІ" право грошової вимоги, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Реєстрі Боржників. Сторони погодили, що за фактом відступлення Прав вимоги фактор стає стороною всіх основних договорів, укладених між клієнтом та боржниками, у тому числі за кредитним договором, укладеним зі [PERSON] згідно до Реєстру Боржників № 1 (а. с. 8-17). 29.12.2023 між ТОВ "Фінансова\~компанія "СОНАТІ" та ТОВ "Санфорд Капітал" укладено договір факторингу № 29/12-23 у відповідності до умов якого ТОВ\~"Фінансова\~компанія "СОНАТІ" передає (відступає) ТОВ "Санфорд Капітал" право грошової вимоги, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за реєстром боржників № 1, у тому числі за кредитним договором, укладеним зі [PERSON] згідно до Додатку до Договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 (а. с. 18-30). Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у Витягу з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензії для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, Виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 25, 26). Згідно довідки-розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором № С-507-007410-19980 від 23.05.2019, складеним АТ\~"Ідея Банк", станом на 16.11.2023, виписки по рахунку, за [PERSON] була заборгованість у розмірі 12 920 грн 06 коп., яка складалася з наступного: 4 999\~грн 01 коп. заборгованість за основним боргом; 7\~921 грн 05\~коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом (а. с. 46-49). Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дату та суми нарахування процентів. Крім того, згідно розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних від суми боргу, відповідачу [PERSON] нараховані за період з 24.07.2019 по 23.02.2022: інфляційні втрати - 2 592 грн 99 коп. і 3% річних - 1 004 грн 58 коп. (а. с. 62, 63). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням: 23.05.2019 між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] кредитного договору № С-507-007410-19980, та подальшим укладанням 16.11.2023 між АТ "Ідея Банк" та ТОВ\~"Фінансова\~компанія "СОНАТІ" договору факторингу № 16/11-23, 29.12.2023 між ТОВ\~"Фінансова\~компанія "СОНАТІ" та ТОВ "Санфорд Капітал" договору факторингу №\~29/12-23, у результаті чого ТОВ "Санфорд Капітал" набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № С-507-007410-19980 від 23.05.2019 та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано. За таких обставин, позовна заява ТОВ "Санфорд Капітал" про стягнення зі [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № С-507-007410-19980 від 23.05.2019, станом на 16.11.2023, в\~розмірі 16 517 грн 63 коп., яка\~складається з наступного: 4 999\~грн 01 коп. заборгованість за основним боргом; 7\~921 грн 05\~коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом; нараховані за період з 24.07.2019 по 23.02.2022: інфляційні втрати - 2 592 грн 99 коп. і 3% річних - 1 004 грн 58 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. (а. с. 56). Щодо витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial