Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати припиненим зобов`язання [PERSON] зі сплати заборгованості АТ «Універсал Банк» у розмірі 22 709,67 грн., визнати відсутнім право АТ «Універсал Банк» на стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 22 709,67 грн., яка наразі обліковується на банківському рахунку [PERSON] у мобільному застосунку «Monobank», зобов`язати відповідача анулювати грошове зобов`язання [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» у розмірі 22 709,67 грн., зобов`язати АТ «Універсал Банк» відобразити у власному бухгалтерському обліку факт відсутності заборгованості позивача перед АТ «Універсал Банк» на суму 22 709,67 грн., яка наразі обліковується на його банківському рахунку. Заявлені вимоги мотивовані тим, що у 2022 році АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до позивача про стягнення заборгованості за договором про надання послуг "Monobank" у розмірі 24 973,93 грн. Відразу з поданням позовної заяви судові витрати у розмірі 2 481 грн. були списані у негативний баланс з банківського рахунку [PERSON] , що разом складає 27 418,93 грн. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.06.2023, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 02.02.2024 року, у цій справі позовні вимоги Банку задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь АТ "Універсал Банк" заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" у розмірі 7 667,91 грн - за наданим тілом кредиту та витрати по сплаті судового збору у розмірі 762,85 грн. Незважаючи на зазначені судові рішення, та сплату боргу позивачем на виконання рішення суду у повному обсязі, Банк продовжує обліковувати заборгованість за позивачем у сумі 18 988,17 грн., а також банком було додано до заборгованості позивача 3 721,50 грн. нарахованих за подання апеляційної скарги. Цю заборгованість позивач не визнає, оскільки її наявність не доведено у суді при вирішенні справи про стягнення боргу. Зазначає, що виходячи із вищезазначеного, зобов`язання [PERSON] передбачені Договором про надання банківських послуг "Monobank" від 21.07.2018 року перед АТ "Універсал Банк" виконані, з огляду на зазначене просить ухвалити рішення про задоволення позовних вимог, що зазначені вище. Ухвалою суду від 10.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження у цій справі без повідомлення сторін. 22.04.2024 на адресу суду від представника АТ "Універсал Банк" надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилається на те, що 12.07.2018 між позивачем [PERSON] та відповідачем АТ "Універсал Банк" було укладено Договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно цього Договору, якщо Позивач допускає прострочення та не вносить кошти відповідно графіку та у відповідній сумі, то проценти за умовами договору (як вказується вище) списуються за рахунок кредитного ліміту, а отже такі проценти є погашеними за рахунок кредиту. Тому, за використання таких кредитних коштів Банк за умовами договору нараховує проценти. Оскільки за рахунок такого списання по факту надається сума кредитного ліміту для погашення процентів. Це відбувається тільки у тому випадку, якщо клієнт допускає прострочення і таке договірне зарахування відбувається за рахунок знову наданого кредиту (в межах ліміту). За обставинами справи Банк не допускав порушення умов Договору, а Позивач не доводить суду належними та достатніми доказами, що таке істотне порушення відбулося. Підставою для часткового задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.06.2023 року по справі №385/753/22 та відмови у задоволенні апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» постановою Київського апеляційного суду від 02.02.2024 року по справі №385/753/22 було те, що Банком ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не було доведено належними та допустимими доказами правомірність нарахування та списання заборгованості за відсотками, пенею та комісією. Таким чином, в спорі у цивільній справі №385/753/22 зроблено висновок лише щодо відсутності підстав для задоволення позову Банку про стягнення заборгованості із [PERSON] у справі № 385/753/22 у зв`язку із недоведеністю позовних вимог. Крім того, позивачем не правильно обраний спосіб захисту. Отже, враховуючи вищезазначене, наразі не вбачається правових підстав для задоволення позовних вимог. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.08.2024 подальший розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання припиненим зобов`язання та зобов`язання вчинити дії, здійснювати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, розгляд справи проводити за відсутністю позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалив, проводити розгляд справи за відсутності її учасників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.06.2023 ун. №385/756/22, яке постановою Київського апеляційного суду від 02.02.2024 залишено без змін, позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до [PERSON] задоволено частково, та стягнуто з останнього на користь Банку заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" у розмірі 7 667,91 грн - за наданим тілом кредиту, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 762,85 грн. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з описової частини вищезазначеного рішення суду від 12.06.2023, АТ АТ «Універсал Банк» у липні 2022 звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 24 973,93 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 481 грн. Відповідно до скріншоту мобільного додатку "Monobank", банком 06.06.2022 року позивачу було нараховано суми заборгованості за кредитним договором - 2 481 грн. судових витрат та відповідно на станом на цей день розмір загальної заборгованості перед банком обліковувався в сумі 27 418,93 грн. 22.06.2022 [PERSON] на рахунок "Monobank" було сплачено суму у розмірі 8 430,76 грн. (7 667,91 грн заборгованість за наданим тілом кредиту, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 762,85 грн.), яка визнана рішенням суду від 12.06.2023 ун. №385/756/22, що підтверджується скріншотом застосунку (а.с. 26 зворотня сторона) та розрахунком заборгованості наданим АТ «Універсал Банк» ( а.с. 121). Після проведення цього платежу на рахунку позивача відображається сума заборгованості у розмірі 18 988,17 грн. (27 418,93 грн. - 8 430,76 грн) Крім того, відповідачем АТ «Універсал Банк» 06.07.2023 було нараховано для сплати судових витрат у розмірі 3 721,50 грн. за подачу до Київського апеляційного суду апеляційної скарги на рішення суду від 12.06.2023 ун.№385/756/22. Не зважаючи на те, що постановою Київського апеляційного суду від 02.02.2024 апеляційна скарга представника «Універсал Банк» залишена без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.06.2023 без змін, нараховані судові витрати у розмірі 3 721,50 грн. списані не були. У зв`язку з чим, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 12.07.2018 укладений між Універсал Банк та [PERSON] , який обліковується у позивача станом на 14.04.2024 року складає 22 709,67 грн. Позивач неодноразово звертався до АТ "Універсал Банк" із заявою про списання вищезазначеної заборгованості у розмірі 22 709,67 грн., однак отримував відмову. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Як вбачається з положень ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. У відповідності до положень ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняться виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76,77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 22.06.2023 на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.06.2023 ун. №385/756/22 було сплачено заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" у повному розмірі 7 667,91 грн., а також судовий збір у розмірі 762,85 грн. На день розгляду справи, на рахунку "Monobank" [PERSON] обліковується заборгованість, яка складається з відсотків, у стягненні з позивача яких, рішенням від 12.06.2023 ун. №385/756/22, що набрало законної сили - було відмовлено, а також з витрат по сплаті судового збору, який Банку не повернувся, у зв`язку з частковим задоволенням позову, а також відмовою у задоволенні апеляційної скарги. Враховуючи, виконання позивачем [PERSON] рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.06.2023 ун. №385/756/22 в повному обсязі, суд вважає за необхідне визнати зобов`язання [PERSON] припиненим, у зв`язку з його виконанням, проведеним належним чином, а тому, підстав для подальшого обліковування суми у розмірі 22 709,67 грн., на банківському рахунку [PERSON] у мобільному застосунку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» «Monobank». Посилання та доводи представника відповідача АТ «Універсал Банк» на правомірність нарахування заборгованості за відсотками судом до уваги не беруться, оскільки це питання було предметом розгляду у Києво-Святошинському районному суді Київської області цивільної справи за ун. №385/756/22, в якій ухвалено рішення, що набрало законної сили. Щодо посилання представника відповідача про невірно обраного способу захисту суд зазначає наступне. Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір, у свою чергу, не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, провадження № 12-80гс20 та інші). Одним зі способів захисту, який передбачений частиною другою статті 16 ЦК України, є визнання права. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Отже, зобов`язання містить дві нерозривно поєднані складові - обов`язок боржника вчинити дію або утриматись від її вчинення та право кредитора вимагати виконання цього від боржника. Виходячи з наведеного, способами захисту інтересу особи у правовій визначеності при виконанні договірних зобов`язань можуть бути: 1) визнання права позивача; 2) визнання відсутнім (припиненим) обов`язку позивача; 3) визнання відсутнім (припиненим) права вимоги відповідача. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 910/14224/20, провадження № 12-20гс22). Виходячи із конкретних обставин цієї справи, обраний позивачем спосіб захисту порушеного інтересу, у частині вимог про визнання припиненими зобов`язання є ефективним у правовій визначеності щодо належного виконання ним зобов`язань за цим договором, а тому така позовна вимога підлягає задоволенню. Суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання припиненим зобов`язання у розмірі 22 709,67 грн. підлягають критерію ефективності способу захисту порушеного права, як превентивний спосіб захисту у правовідносинах між позивачем і відповідачем, який має забезпечити, щоб обидві сторони могли знати свої права та обов`язки за кредитним договором та діяти, не порушуючи їх. Виходячи із конкретних обставин цієї справи, обраний позивачем спосіб захисту порушеного інтересу, у частині вимог про визнання припиненими зобов`язання [PERSON] зі сплати заборгованості Акціонерному товариству «УНІВЕРСАЛ БАНК» у розмірі 22 709,67 грн., яка наразі обліковується на банківському рахунку [PERSON] у мобільному застосунк Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» «Monobank» є ефективним у правовій визначеності щодо належного виконання ним зобов`язань за цим договором, а тому така позовна вимога підлягає задоволенню. Подібний висновок викладено у пункті 93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі №910/14224/20, а також у постанові Верховного Суду від 04.09.2024 у справі №.278/2111/23. Позовні вимоги про визнання відсутнім права АТ «Універсал Банк» на стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 22 709,67 грн., яка наразі обліковується на банківському рахунку [PERSON] у мобільному застосунку «Monobank», зобов`язати відповідача анулювати грошове зобов`язання [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» у розмірі 22 709,67 грн., зобов`язати АТ «Універсал Банк» відобразити у власному бухгалтерському обліку факт відсутності заборгованості позивача перед АТ «Універсал Банк» на суму 22 709,67 грн., яка наразі обліковується на його банківському рахунку - задоволенню не підлягають, оскільки ці вимоги є наслідком визнання припиненим зобов`язання і в даний час є передчасними. З цих підстав, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial