Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

12 листопада 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, в якому просить стягнути недоодержану грошову допомогу в сумі 30410 грн. 14 коп. Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який постраждав від Чорнобильської катастрофи та постійно проживав в с. Дніпровське Чернігівського району Чернігівської області, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року в справі № 620/6917/21 адміністративний позов [PERSON] до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов?язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, яка призвела до не нарахування та невиплати йому з 17 липня 2018 року щомісячної грошової допомоги у зв?язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов?язано Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області з 17 липня 2018 року нарахувати та виплатити [PERSON] щомісячну грошову допомогу, у зв?язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі, що дорівнює 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Вказане рішення суду набрало законної сили 29 вересня 2021 року. Після смерті батька позивач звернулася до Другої чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. була заведена спадкова справа № 832/2023. Інші спадкоємці заяви про прийняття спадщини не подавали. 26 квітня 2024 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кравченком А.Г. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач є спадкоємцем майна після смерті свого батька. Спадщина, на яку видано вказане свідоцтво, складається, в тому числі з права вимоги нарахованої, але не виплаченої грошової допомоги в зв?язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 17 липня 2018 року до 30 серпня 2021 року в розмірі 30410 грн. 14 коп., відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду в справі № 620/6917/21, що належить спадкодавцю та на підставі повідомлення № 02/5247, виданого Управлінням соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації 27 грудня 2023 року. 23 серпня 2024 року позивач направила відповідачу заяву про виплату їй недоотриманої [PERSON] частини допомоги в сумі 30410 грн. 14 коп. У своєму листі від 09 вересня 2024 року Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області повідомило позивача, що вказане рішення буде виконуватись відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2021 року № 902. Оскільки позивач успадкувала належну спадкодавцю суму грошової допомоги відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на її виплату на момент смерті, і така допомога позивачу виплачена не була, а тому вона звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач зазначив, що на виконання рішення суду в справі № 620/6917/21 [PERSON] проведено нарахування щомісячної грошової допомоги, у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 17 липня 2018 року до 30 серпня 2021 року в сумі 30410 грн. 14 коп. Вказана сума є сталою і не підлягає перерахунку на момент виплати. Управління виконало вимоги рішення суду в межах своїх повноважень та здійснило нарахування допомоги [PERSON] . Крім того, Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2021 року № 902, визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Забезпечення виконання рішень суду» для забезпечення виконання рішень суду, прийнятих національними судами, в тому числі про відшкодування моральної шкоди, судових витрат, а також сплати виконавчих витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, судове рішення в справі № 620/6917/21 відноситься до третього напрямку пріоритетності спрямування бюджетних коштів. Розподіл бюджетних коштів між боржниками здійснюється Мінсоцполітики з дотриманням пріоритетності напрямів пропорційно потребі в забезпеченні виконання рішень на підставі інформації, наданої Мінсоцполітики Нацсоцслужбою, Пенсійним фондом України та регіональними органами соціального захисту населення за встановленою Мінсоцполітики формою. Регіональні органи соціального захисту населення розподіляють бюджетні кошти між районними органами соціального захисту населення та центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат з дотриманням пріоритетності їх спрямування пропорційно потребі в забезпеченні виконання рішень на підставі інформації, сформованої відповідно до черговості. Управління щомісячно надає інформацію щодо потреби в бюджетних асигнуваннях для забезпечення грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень на користь стягувача за бюджетною програмою КПКВК 2501290 «Забезпечення виконання рішень суду». Бюджетні кошти не виділялись для забезпечення грошових зобов`язань, зазначених у підпункті 3 пункту 5 Порядку станом на 16 січня 2025 року, а тому провести виплату немає можливості. При зверненні позивача із заявою до Управління про виплату як спадкоємцю [PERSON] коштів їй було надано відповідь, що неотримана допомога буде виплачена відповідно до Порядку, тобто в порядку черговості та надходження коштів, призначених для таких виплат. Крім того, в провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 67523614 від 16 листопада 2021 року з примусового виконання рішення суду № 620/6917/21, стягувачем за яким є [PERSON] . При цьому, звернення до суду є не доцільним та не обгрунтованим, оскільки відповідач не заперечує факту, що позивач є спадкоємцем [PERSON] та має право на отримання грошової допомоги невиплаченої за життя її батька відповідно до Порядку. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в справі і призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, її представник подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. [PERSON] постраждав від Чорнобильської катастрофи та постійно проживав в с. Дніпровське Чернігівського району Чернігівської області, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року в справі № 620/6917/21 адміністративний позов [PERSON] до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, яка призвела до не нарахування та невиплати [PERSON] з 17 липня 2018 року щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області з 17 липня 2018 року нарахувати та виплатити [PERSON] щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі, що дорівнює 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області на користь [PERSON] судовий збір в сумі 908 грн. (а.с. 11-13). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 10), у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно. 26 квітня 2024 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається, зокрема, з: права вимоги нарахованої, але невиплаченої грошової допомоги в зв?язку обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої Законом України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 17 липня 2018 року до 30 серпня 2021 року в розмірі 30410 грн. 14 коп., відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду, справа № 620/6917/21, що належить спадкодавцю та на підставі повідомлення № 02/5247, виданого Управлінням соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації 27 грудня 2023 року. Вартість спадкового майна становить - 30410 грн. 14 коп. (а.с. 14). 23 серпня 2024 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила виплатити їй, як спадкоємцю [PERSON] , нараховану, але не виплачену грошову допомогу в сумі 30410 грн. 14 коп. (а.с. 15). 09 вересня 2024 року Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області повідомило позивачу,\~зокрема,\~що на\~виконання рішення\~Чернігівського окружного\~адміністративного суду\~в справі № 620/6917/21\~ [PERSON] проведено нарахування щомісячної\~грошової допомоги,\~у зв?язку\~з обмеженням\~споживання продуктів\~харчування місцевого\~виробництва та\~особистого підсобного\~господарства,\~встановленої статтею\~37\~Закону України\~«Про статус\~і соціальний\~захист громадян,\~які постраждали\~внаслідок Чорнобильської\~катастрофи» за\~період з\~17\~липня 2018\~року до\~30\~серпня 2021\~року в\~сумі 30410\~грн.\~14\~коп. Управління виконало\~вимоги рішення\~суду в\~межах своїх повноважень, а саме: здійснило нарахування допомоги [PERSON] . Виконання рішення суду підпадає під дію Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і буде виконуватись відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2021 року № 902 (зі змінами) (а.с. 16). Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із\~статтею 1219\~Цивільного кодексу\~України не входять\~до складу\~спадщини права\~та обов`язки,\~що нерозривно\~пов`язані з\~особою спадкодавця,\~зокрема: 1)\~особисті немайнові\~права; 2)\~право на\~участь у\~товариствах та\~право членства\~в об`єднаннях\~громадян,\~якщо інше\~не встановлено\~законом або\~їх установчими\~документами; 3)\~право на\~відшкодування шкоди,\~завданої каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; 4)\~права на\~аліменти,\~пенсію,\~допомогу або\~інші виплати,\~встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Так, за життя [PERSON] не одержав нараховану на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року в справі № 620/6917/21 грошову допомогу за період з 17 липня 2018 року до 30 серпня 2021 року в сумі 30410 грн. 14 коп. Позивач як спадкоємець померлого [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області з метою отримання цих коштів, однак вони позивачу виплачені не були. За вказаних обставин, враховуючи положення законодавства, така сума коштів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат. Так, право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Прокоф`єв Богдан Іванович на підставі договору № 48/24 про надання правничої допомоги від 23 жовтня 2024 року (а.с. 17). Квитанцією до прибуткового касового ордера від 07 листопада 2024 року підтверджується сплата позивачем адвокату Прокоф`єву Богдану Івановичу 8000 грн. за договором № 48/24 про надання правничої допомоги від 23 жовтня 2024 року (а.с. 19). Нормами частини другої статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із\~частинами першою,\~другою статті\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються:\~1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Враховуючи викладене, проаналізувавши детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, час витрачений на їх надання, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, беручи до уваги складність справи, наявність сталої судової практики в такій категорії справ, виходячи з критерію розумності та співмірності, суд знаходить підстави для їх стягнення, однак в сумі 3000 грн. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved