Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Представник позивача адвокат Ніколенко І. О. звернулася до Жовтневого районного суду Миколаївської області через підсистему «Електронний суд» з позовною заявою, в якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 392 від 15.11.2000 року, укладений на Універсальній Товарній Біржі «Мегаполіс-Інфо» між [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування свого позову вказує, що 15.11.2000 року між відповідачем [PERSON] та чоловіком позивачки [PERSON] , був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 392, а саме житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір був укладений на Товарній Біржі «Мегаполіс-Інфо» та зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації. [INFO] чоловік позивачки [PERSON] , [INFO] , помер та внаслідок його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на вищевказаний житловий будинок. Оскільки відповідно до\~статті 227 ЦК УРСР\~було передбачено, що договір купівлі продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, а вищевказаний договір купівлі-продажу домоволодіння був укладений на товарній біржі і нотаріально він не засвідчувався, то в даний час позивачі не мають можливості розпорядитися вказаним будинком, шляхом прийняття його у спадщину та оформлення права власності. У зв`язку з тим, що на даний час одна із сторін вищевказаного договору купівлі-продажу будинку померла, то нотаріально посвідчити такий договір неможливо, тому позивачі звернулися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачам усунути недоліки, вказані в мотивувальній частині ухвали впродовж десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. 18 вересня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача, з якої вбачається виконання вимог ухвали від 09 вересня 2024 року. Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі Товарну Біржу «Мегаполіс-Інфо» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійни вимоги щодо предмету спору. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа: Товарна Біржа «Мегаполіс-Інфо», в підготовче судове засідання свого представника не направили, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв та клопотань суду не надано. Третя особа: приватний нотаріус Реукова Наталія Анатоліївна, в підготовче судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв та клопотань суду не надано. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15.11.2000 року між відповідачем [PERSON] та чоловіком позивачки [PERSON] , був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 392, а саме житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір був укладений на Товарній Біржі «Мегаполіс-Інфо» та зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації. [INFO] чоловік позивачки [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] та внаслідок його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на вищевказаний житловий будинок. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги, оскільки [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , а [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Згідно витягів з реєстру Первомайської територіальної громади позивачі з 17.04.2000 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . В технічному паспорті на вищезазначений житловий будинок, зазначено, що [PERSON] є його власником. Таким чином, внаслідок смерті [PERSON] , відкрилася спадщина. За змістом\~статті 1261 ЦК України, позивачі, як дружина та донька померлого належить до спадкоємців першої черги за законом. До складу спадщини, у відповідності до\~статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Постановою приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Реуковою Н. А. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , зокрема, через невідповідність договору купівлі-продажу від 15.11.2000 року вимогам\~ЦК\~УРРСР (1963 року). Враховуючи, що підставою відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії є невідповідність правовстановлюючого документа вимогам законодавства, та неможливість на даний час приведення спірного договору у відповідність із законодавством України через смерть однієї зі сторін цього договору, право позивача, щодо спадкування нерухомого майна визнається порушеним, та підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, виходячи з наступного. Відповідно до\~статті 5 ЦК України\~до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Оскільки спірний договір було укладено 15.11.2000 року, до спірних правовідносин необхідно застосувати\~ЦК Української РСР. Відповідно до\~статті 4 ЦК УРСР\~цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод. Згідно зі\~статтею 41 ЦК УРСР\~угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. За загальним правилом, визначеним у статті\~227,\~47 ЦК УРСР, договори купівлі-продажу нерухомості підлягали нотаріальному посвідченню. На час укладення спірного договору чинним був\~Закон України «Про товарну біржу». Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу (у редакції на час укладення вказаного договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі. Судом встановлено, що при вчиненні договору купівлі-продажу житлового будинку, дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу житлового будинку. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. Частиною другою\~статті 47 ЦК УРСР\~передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно зі\~статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). За змістом статей\~128,\~153 ЦК УРСР\~(1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 224 ЦК УРСР\~(1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР\~передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Як вбачається з матеріалів справи, договір був укладений на Товарній Біржі «Мегаполіс-Інфо» та зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, однак не був нотарільно посвідчений нотаріусом, що станом на листопад 2000 року, не суперечило чинному законодавству. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі. В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено у якості біржової операції між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] . Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконанні в повному обсязі, договір зареєстрований в КП «Миколаївське МБТІ», тому [PERSON] на підставі статей\~128,\~153 ЦК УРСР\~і статті 49\~Закону України «Про власність», який діяв на той час, набув право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] і правомірно володів ним до дня своєї смерті [INFO] . З огляду на зазначені обставини суд вважає, що позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення вищевказаного договору купівлі-продажу будинку, його виконання та обставини, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди, а відтак приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку. Також, суд вважає доведеним факт неможливості нотаріального посвідчення спірної угоди, що підтверджено матеріалами справи, у зв`язку з тим, що сторона договору [PERSON] помер [INFO] . Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved