Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 24 березня 2021 року в Вінницькому міському відділі ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Хмельницький/, актовий запис № 573. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що дітей від сумісного проживання у них немає. Спільне життя з відповідачем не складається. В їх сім`ї виникали часті сварки, конфліктні ситуації із-за несумісності характерів. Між ними було відсутнє взаємопорозуміння, довіра, повага. Виявилось, що вони різні люди з різними поглядами на життя, на сімейні цінності та спільне майбутнє. З 20.09.2024 року позивач з відповідачем припинили сумісне проживання, не ведуть спільне господарство, спільного бюджету не мають, не підтримують подружні стосунки. Позивач проживає в будинку своїх батьків. Шлюб був помилкою, подружжя стали чужими один одному людьми, в яких немає спільного майбутнього. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Карнауха Н.П. від 05.03.2025 відкрито провадження за цим позовом та визначено здійснити його розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 13 год. 00 хв. 26.03.2025. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. На адресу суду 26.03.2025 подала заяву про розгляд даної справи за її відсутності без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, просить позов задовільнити повністю, залишити за нею прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу суду 26 березня 2025 року надіслав заяву про те, що позов визнає в повному обсязі, в судове засідання з`явитись не може, просить справу слухати в його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 1 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пп. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24 березня 2021 року в Вінницькому міському відділі ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Хмельницький/, актовий запис № 573. Дітей від сумісного проживання у них немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. В їх сім`ї виникали часті сварки, конфліктні ситуації із-за несумісності характерів. Між ними було відсутнє взаємопорозуміння, довіра, повага. Виявилось, що вони різні люди з різними поглядами на життя, на сімейні цінності та спільне майбутнє. З 20.09.2024 року позивач з відповідачем припинили сумісне проживання, не ведуть спільне господарство, спільного бюджету не мають, не підтримують подружні стосунки. Позивач проживає в будинку своїх батьків. Шлюб був помилкою, подружжя стали чужими один одному людьми, в яких немає спільного майбутнього. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Виходячи з положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~211, 20 грн., які стягувати з відповідача не бажає. Виходячи з викладеного, оскільки сім`я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство й відносини між ним стали віддалені, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає позов, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя неможливо, збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача.

Outcome: approved