Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

Короткий зміст заяви. Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про усиновлення дитини. Заявниця в заяві вказує, що перебуває у зареєстрованому 05 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за № 40, шлюбі із [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що власних дітей не мають, у зв`язку з цим вона з чоловіком тривалий час мріємо поповнити сім`ю шляхом усиновлення дитини-сироти, або дитини, позбавленої батьківського піклування віком від 3-х до 12-ти років, і надати дитині материнську і батьківську любов, ласку, турботу, матеріальне благополуччя і гарне сімейне виховання. З цією метою з відповідною заявою вона звернулася до Служби у справах дітей Чернівецької міської ради, і з 23.09.2022р. її було зараховано кандидатом в усиновлювачі; внесено в книгу обліку за № 144, про можливість бути усиновлювачем. Посилається на те, що її чоловік = [PERSON] , як і вона, мав намір стати усиновлювачем, однак, він є особою з інвалідністю першої групи, у зв`язку з чим потребує стороннього догляду, а тому відповідно до п.11 ч.І ст. 212 СК України не може бути усиновлювачем. Вказує, що вона є громадянкою України, до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, батьківських прав не позбавлялася, на обліку у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебуває, спиртними напоями і наркотичними засобами не зловживає, захворювань, які згідно затвердженого переліку, перешкоджають усиновленню, у нього не має. Окрім наведеного, заявлені вимоги мотивує тим, що за направленням служби у справах дітей виконавчого комітету Чернівецької міської ради у присутності представника [PERSON] і [PERSON] особи, в сім`ї якого виховується дитина, вона особисто познайомилася і встановила контакт з малолітньою [PERSON] [INFO] , яка перебуває на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, так як залишилася без батьківського піклування у зв`язку із тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , а [INFO] померла її мати - [PERSON] . Зазначає, що Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.01.2025р. № 3/2, малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини-сироти, а 16.01.2025р. вона взята на місцевий облік дітей, які можуть бути усиновлені; у дівчинки братів або сестер немає Обгрунтовує також заявлені вимоги і тим, що дівчинка їй дуже сподобалася і вона прийняла виважене рішення про її усиновлення, про що подала відповідну заяву і після проходження усіх, передбачених чинним законодавством процедур, отримала згоду виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як органу опіки та піклування, на усиновлення [PERSON] , [INFO] . При цьому, звертає увагу, що з часу першої зустрічі з дівчинкою я регулярно зустрічаюся з нею. За цей час я любила її як рідну доньку. Дитина також горнеться до мене, радіє нашим зустрічам і спілкуванню; зі станом її здоров`я, а також з правовими наслідками усиновлення вона ознайомлена та відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 14.01.2025 року, встановлений діагноз: порушення постави, гіперметропія слабкого ступеню. Вказує в заяві, що вона разом з чоловіком проживають у власному двоповерховому шестикімнатному житловому будинку, загальною площею 181,6 кв.м., в тому числі житловою площею 64,3 кв.м., із усіма комунальними зручностями, який знаходиться у [ADDRESS] і розташований на земельній ділянці площею 0,1га, яка належить їй на праві приватної власності, тобто, матеріально вона забезпечена; працює в Чернівецькому національному університеті їм. [PERSON] на посаді асистента, має достатній заробіток; у її користуванні є автомобіль, парки "ОПЕЛЬ", 2008 року випуску. Посилається окрім наведеного і на те, що висновком виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як органом опіки та піклування від 11 лютого 2025 року за № 01/02-18/321 усиновлення нею дитини [PERSON] , [INFO] , визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Просить суд, ухвалити рішення, яким оголосити її [PERSON] , громадянку України, [INFO] усиновлювачем малолітньої дитини [PERSON] , громадянки України, [INFO] та у Книзі реєстрації народжень записати її матір`ю, а також, внести зміни до актового запису №2628 від 05.11.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про народження [PERSON] , [INFO] , зокрема, змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] »; змінити по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] »; в графі «БАТЬКИ» виключити запис про батька « [PERSON] » громадян України та внести запис про батька [PERSON] , громадянин України» (відповідно до частини першої статті 135 СК України - за вказівкою матері) і виключити запис про матір « [PERSON] »; записати матір`ю дитини - « [PERSON] , громадянка України». Заявник [PERSON] в судовому засіданні у наданих суду поясненнях підтвердила обставини викладені в заяві про усиновлення дитини, та саме в інтересах дитини, просила, заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. Позицію заявника [PERSON] в засіданні підтримано в її інтересах представником, адвокатом Рендюк Л.І. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконкому Чернівецької міської ради, в особі служби у справах дітей Чернівецької міської ради, за довіреністю Гловацька Т. не заперечувала проти заявлених вимог та просила їх задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] не заперечував проти заявлених вимог про усиновлення [PERSON] малолітньої дитини [PERSON] , громадянки України, [INFO] . Заінтересована особа - [PERSON] в наданих суду поясненнях не заперечував і підтримав заяву [PERSON] про усиновлення малолітньої [PERSON] , громадянки України, [INFO] . Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Висновком органу опіки і піклування Чернівецької міської ради від 11.02.2025 року № 01/02-18/321 визначено доцільність усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , громадянки України, [INFO] та відповідність її інтересам [PERSON] (а.с. 9-11) З відповідної заявою про усиновлення дитини [PERSON] звернулася в службу у справах дітей Чернівецької міської ради 28.07.2022 року, про що свідчить її заява (а.с. 12); Згідно висновку Служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 23.09.2022р. № 1/1200 [PERSON] . Надано можливість бути усиновлювачем дитини [PERSON] , громадянки України, [INFO] (а.с.13); [PERSON] постановлено на облік кандидатів в усиновлювачі про що свідчить повідомлення № 144 (а.с.14). 06.12. 2022 року надано висновок № 1/639 Служби у справах дітей Чернівецької міської ради про внесення змін до висновку служби у справах дітей міської ради від 23.09.2022 року (а.с. 15, 16) та продовжено строку дії висновку про можливість [PERSON] бути усиновлювачем (а.с. 17). Судом установлено, що чоловік [PERSON] - [PERSON] надав письмову згоду, нотаріально засвідчену про дозвіл на усиновлення його дружиною малолітньої дитини [PERSON] , громадянки України, [INFO] (а.с. 18,30,52). Заявниця [PERSON] (а.с. 21-24) перебуває з [PERSON] (а.с. 26-28) у зареєстрованому 05 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за № 40 (а.с.29). [PERSON] не перебуває на обліку в Чернівецькому наркологічному диспансері та Чернівецькій психіатричній лікарні, що вбачається з відповідних висновків (а.с. 19,20;55-56). Натомість згідно медичного висновку, [PERSON] є інвалідом 1 групи, потребує стороннього догляду (а.с.а.с.34.35,53). Дане вбачається і з даних МСЕК № 1353 від 28.10.2013р. За медичними даними [PERSON] має задовільний стан здоров`я (а.с. 58-62) Заявник [PERSON] є працездатною особою, працює в Чернівецькому національному університеті ім.. Ю. Федьковича; її заробітна плата становить 103408.79 грн. (а.с.31,63,86). [PERSON] і [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалися (а.с. 36,37). Заявниця [PERSON] з чоловіком мають власне житло, про що свідчить досліджений в засіданні Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 38,39,66,67), мають власний автомобіль (а.с.87), тобто за даними акту обстеження житлових побутових умов (а.с. 42,64,65), мають задовільні умови для проживання, виховання малолітньої дитини. [PERSON] згідно довідки Чернівецького обласного центру соціальних служб від 16.09.2022 року пройшла курс підготовки з питань виховання дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 40,68). [PERSON] не перебуває на обліку в Чернівецькому наркологічному диспансері та Чернівецькій психіатричній лікарні, що вбачається з відповідних висновків (а.с.43,44,70). Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] , громадянки України, народилася [INFO] (а.с.71). Батьки дитини померли, що підтверджено відповідними свідоцтвами про смерть (а.с. 72,73). [PERSON] , громадянки України, [INFO] згідно витягу з Рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.01.2025 року № 3/2 надано статус дитини сироти (а.с. 74) та взято на первинний обліку дитини сироти і тимчасово було влаштовано в сім`ю [PERSON] (а.с. 75-77). Стан здоров`я [PERSON] , громадянки України, [INFO] є середньо задовільний згідно даних висновку, з яким була ознайомлена [PERSON] (а.с. 78 - 80). [PERSON] познайомилася з дитиною, про шор свідчить досліджений судом акт про знайомство кандидатів в усиновлювачі з дитиною (а.с. 81). Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] надала письмову заяву згоду на її усиновлення [PERSON] (а.с. 82). Згода на усиновлення дитини була надана і виконкомом Чернівецької міської ради (а.с. 83). За даними довідки (а.с.84) вбачається перелік родичів [PERSON] , громадянки України, [INFO] (а.с. 84). Застосовані норми права. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом статей 207, 208 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. В силу статей 211, 212 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років. Не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі; мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Як роз`яснюється у пункті 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1-3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно із ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей, прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності до положень ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. В силу ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. В силу ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно частин 2, 3, 4 ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року за № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Так, згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. В силу ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. За змістом ст. 314 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. У § 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal v. theUnitedKingdom» (заява № 22414/93) Європейський Суд з прав людини зазначив, що норма права щодо способу захисту гарантують на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Крім того, Європейський Суд з прав людини вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом. У свою чергу, у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за цією Конвенцією, в якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі (§ 75 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року (заява № 38722/02) У судовому засіданні не встановлено будь-яких обмежень, передбачених статтями 211, 212 Сімейного Кодексу України, щодо можливості заявника бути усиновлювачем. Також, при наданні заявником заяви про усиновлення, а також виконкомом Чернівецької міської ради висновку про доцільність усиновлення [PERSON] , громадянки України, [INFO] дотримано вимоги наведеного вище законодавства України, громадянкою України [PERSON] ; в силу вимог ст. 212 СК України чоловік заявниці - [PERSON] не може бути усиновлювачем оскільки потребує стороннього догляду внаслідок інвалідності і групи загального захворювання, безтерміново, що підтверджено матеріалами справи. Враховуючи встановлені обставини справи, суд констатує, що підстав для визнання заявника [PERSON] такою, що не може бути усиновлювачем малолітньої [PERSON] , громадянки України, [INFO] , не виявлено. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Таким чином, враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, суд приходить до переконання, що заявник здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, тому заява є належним чином обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved