Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Адвокат Гайдаш Є.В., який діє в інтересах [PERSON] (надалі - заявник) звернувся до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування заяви зазначив, що рідна мати заявника [PERSON] , 1950 року народження є донькою [PERSON] , яка в свою чергу є рідною бабусею заявника. Спадкоємець [PERSON] , [INFO] є рідною сестрою [PERSON] . Сім`єю були втрачені свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] , що унеможливлює встановлення факту родинних відносин у позасудовому порядку. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка є двоюрідною бабусею заявника. За життя [PERSON] заявник [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 23.02.1996 року. Уповноваженим власником квартири за адресою: [ADDRESS] було визначено [PERSON] [INFO] помер чоловік [PERSON] [PERSON] . 06.08.2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса КРНО Дніпропетровської області Русак Л.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім заявника до нотаріуса при видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Приватним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємець [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців після смерті спадкодавця і не був разом з нею зареєстрований, також не підтверджено факт родинних відносин. Заявник тривалий час, приблизно до 2010 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , 03.12.2020 року заявник знову зареєстрував місце свого проживання за вказаною адресою, на дату відкриття спадщини постійно проживав із двоюрідною бабусею, є таким, що прийняв спадщину від неї та позбавляється обов`язку подавати заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дати смерті спадкодавця. [PERSON] зацікавлений у встановленні юридичного факту, адже від його встановлення залежить визнання факту прийняття спадщини, без встановлення юридичного факту заявник не має змоги оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.08.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, витребувано у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русак Л.А. завірену належним чином копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , що народилася [INFO] . Витребувано від Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області завірену належним чином копію спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , що народився 1930 року (а.с.37). 16.09.2024 року від Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області надійшла до суду інформаційна довідка, згідно якої спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в нотаріальній конторі не заводилась (а.с.41). Ухвалою суду від 17.09.2024 року клопотання представника заявника задоволено, викликано у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.47). 18.09.2024 року від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русак Л.А. надійшла до суду завірена належним чином копія спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.49-64). Заявник [PERSON] та його представник адвокат Гайдаш Є.В. в судовому засіданні, кожен окремо, заяву підтримали, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи - Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради в судове засідання не з`явився, 26 вересня 2024 року надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Заслухавши доводи заявника та його представника, дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до частини 1 статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною 1 статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені, окрім визначених у частині першій статті 315 ЦПК України, інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Такі факт повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; і такі факти не пов`язуються з подальшим вирішенням спору про право в судовому порядку, Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.08.1950 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.15). З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29.10.1977 року встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.16). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.03.1950 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.17). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.12.1977 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.02.1957 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.13). Згідно інформаційної довідки Державного архіву Дніпропетровської області № Г-2312/0/217-24 від 13.08.2024 року надати архівні довідки про народження [PERSON] , 1926 року народження та [PERSON] , [INFO] неможливо, оскільки книги реєстрації актів цивільного стану надійшли на зберігання до держархіву Дніпропетровської області не в повному обсязі (а.с.27). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № Дз-126 від 23.02.1996 року [PERSON] та члени його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , отримали у власність квартиру [ADDRESS] . Квартиру у власність була отримана на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Право власності було зареєстроване в КП ДОР «Криворізьке БТІ, в реєстровій книзі за №119П-451 (а.с.21). Відповідно до довідки КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації «ДОР , станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстрована на праві спільної сумісної власності на ім`я: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.22). [INFO] померла [PERSON] , у віці 87 років, свідоцтво про смерть [NUMBER] від 15.04.2014 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 60 (а.с.14). [INFO] помер [PERSON] , у віці 82 років, свідоцтво про смерть [NUMBER] від 17.03.2015 року, видане Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 248 (а.с.12). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , у віці 86 років, свідоцтво про смерть [NUMBER] від 15.03.2017 року, видане Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 54 (а.с.11). З дослідженої спадкової справи за № 51/2024 заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що за життя [PERSON] заповіт не складала, на день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 2/3 часток квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.51). Також відповідно до спадкової справи, до нотаріуса з заявою про відкриття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину звертався лише [PERSON] (а.с. 50-64). Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русак Л.А. 06 серпня 2024 року постановою відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, спадкоємцем не підтверджено факт знаходження у родинних відносинах зі спадкодавцем (а.с.20 зворот). Згідно довідки № 25317 від 05.08.2024 року, згідно відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади, станом на 15.03.2015 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] по момент смерті [INFO] (а.с.56). Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі № 36/02-14 від 01.08.2024 року, [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 11.11.1969 року по 20.04.2015 року (а.с.59). Відповідно до акту від 08.08.2024 року, завіреного інженером ТОВ «Сітісервіс-КР» Пасєчною, за підписами сусідів будинку [ADDRESS] , станом на 13 березня 2017 року [PERSON] , [INFO] постійно проживав разом із [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначила, що є матір`ю заявника. Суду пояснила, що її мати - [PERSON] мала сестру [PERSON] . [PERSON] проживав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2015 року. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Щодо вимог заявника про встановлення факту родинних відносин суд зазначає наступне. Родинні відносини (споріднення) - це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). За правилами п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до п. 1\~Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення»\~справи про встановлення фактів розглядаються, якщо відповідно закону такі факти тягнуть юридичні наслідки, а саме від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян. Від встановлення факту родинних відносин з чоловіком заявника залежить виникнення в подальшому прав заявника та можливість їх подальшої реалізації, однак такі факти можуть бути встановлені виключно в судовому порядку, у зв`язку з чим заявник і звернулася до суду. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт того, що померла [INFO] [PERSON] є бабусею [PERSON] , [INFO] , знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Разом з\~тим,\~вимоги щодо\~встановлення факту родинних відносин, а саме, що померла [INFO] [PERSON] , [INFO] є двоюрідною бабусею [PERSON] , [INFO] задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджуються наданими доказами. Щодо вимог заявника про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на дату відкриття спадщини суд зазначає наступне. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк. Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. При цьому відсутність реєстрації спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд звертає увагу на те що свідок у справі є матір`ю заявника, отже суд критично оцінює надані нею покази, а саме, що заявник проживав за адресою: [ADDRESS] з 2015 року. Крім того, відповідно до довідки № 25317 від 05.08.2024 року, згідно відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади, станом на 15.03.2015 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрована лише [PERSON] , [INFO] по момент смерті [INFO] , отже при розгляді справи, не підтверджено факт постійного проживання [PERSON] разом з двоюрідною бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS] станом на дату смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . З огляду\~на викладене,\~суд доходить\~висновку,\~про відмову\~в задоволенні\~заяви\~ [PERSON] \~про встановленняфакту постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту родинних відносин а саме, що померла [INFO] [PERSON] є бабусею [PERSON] , [INFO] .

Outcome: partial