Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

18 серпня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граф» до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер» про скасування рішення державного реєстратора та витребування майна із чужого незаконного володіння, у якій позивач просив: - скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень за ТОВ «Ханбер» на нежитлове приміщення № А7 у будинку [ADDRESS] , а саме рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Косюк Олени Петрівни № 50457643 від 24.12.2019 року; - витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON] до володіння Об`єднання Співвласників багатоквартирного будинку «Граф» нежитлове приміщення № А7 у будинку [ADDRESS] шляхом припинення (скасування) державної рєстрації права власності [PERSON] , запис про право власності № 48327238, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1998273351101. Разом із позовною заявою, до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просив заборонити виконання будь-яких будівельних робіт у нежитловому приміщенні №А7 у будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] . За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В. 22 серпня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача адвоката Шахновського Олексія Олександровича про долучення доказів, у якій заявник просив долучити до матеріалів справи копію платіжної інструкції, що підтверджує сплату судового збору. Ухвалою суду від 23 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Надано позивачеві 10-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви. 13 вересня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява від представника позивача адвоката Шахновського Олексія Олександровича про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачам 15-ти денний строк для подання відзиву. Підготовче засідання у справі призначено на 17 жовтня 2023 року. Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року заяву представника позивача адвоката Шахновського Олексія Олександровича про забезпечення позову залишено без задоволення. У підготовче засідання, призначене на 17 жовтня 202 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення про відкладення підготовчого розгляду справи на 14.11.2023 року. 14 листопада 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ТОВ «ХАНБЕР» - адвоката Дудкевича Володимира Володимировича про відкладення розгляду справи. У підготовче засідання, призначене на 14 листопада 2023 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання клопотання представника ТОВ «ХАНБЕР» про відкладення розгляду справи задоволено, засідання по справі відкладено на 13.12.2023 року. У підготовче засідання, призначене на 13 грудня 2023 року з`явився представник позивача та представник ТОВ «ХАНБЕР». Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, засідання по справі відкладено на 11.01.2024 року. 11 січня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача адвоката Шахновського Олексія Олександровича про витребування доказів та призначення експертизи, у якому заявник просив витребувати у Юридичного департаменту ОМР належним чином засвідчені копію реєстраційної справи щодо нежитлового приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] , загальною площею 25,7 кв.м.; призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручити ОНДІСЕ Міністерства юстиції України та на вирішення якої поставити наступні питання: - яке функціональне та цільове призначення нежитлового приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] , загальною площею 25,7 кв.м.; - чи відноситься до допоміжних приміщень багатоквартирного будинку нежитлове приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] , загальною площею 25,7 кв.м. Підготовче засідання по справі, що призначене на 11.01.2024 року не відбулося, у зв`язку із перебуванням головуючої судді Косіциної В.В. на лікарняному, що підтверджується довідкою та було відкладено на 13.02.2024 року. 12 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ТОВ «ХАНБЕР» - адвоката Дудкевича Володимира Володимировича про відкладення розгляду справи У підготовче засідання, призначене на 13 лютого 2023 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання клопотання представника ТОВ «ХАНБЕР» про відкладення розгляду справи задоволено, засідання по справі відкладено на 05.03.2024 року. 05 березня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача адвоката Шахновського Олексія Олександровича про розгляд справи без участі. Підготовче засідання по справі, що призначене на 05.03.2024 року не відбулося, у зв`язку із оголошенням у місті Одесі та Одеській області сигналу «Повітряна тривога», що підтверджується довідкою та було відкладено на 26.03.2024 року. 21 березня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшов відзив, у якому відповідачка просила відмовити у задоволенні позовної заяви, а також здійснити розподіл судових витрат. У підготовче засідання, призначене на 26 березня 2024 року з`явився представник ТОВ «ХАНБЕР» та представник Лазарєвої Катерини Анатоліївни. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 26 березня 2024 року клопотання представника позивача адвоката Шахновського Олексія Олександровича про витребування доказів задоволено. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче засідання по справі відкладено на 24 квітня 2024 року. 10 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь Юридичного департаменту ОМР на виконання ухвали суду від 26.03.2024 року про витребування доказів. 24 квітня 2024 року на офіційну електронну адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГРАФ» - адвоката Борогана Валентина Володимировича про забезпечення позову, у якому заявник просив забезпечити позов шляхом накладання на об`єкт нерухомого майна, а саме: приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] , загальною площею 25,7 кв.м. У підготовче засідання, призначене на 24 квітня 2024 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення відкласти розгляд справи на 07 травня 2024 року. 25 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГРАФ» - адвоката Борогана Валентина Володимировича про забезпечення позову, у якій заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення загальною площею 25,7 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Ухвалою суду від 26 квітня 2024 року заяву представника\~Об`єднання співвласників\~багатоквартирного будинку\~«ГРАФ» -\~адвоката Борогана\~Валентина Володимировича\~про забезпечення\~позову від 24 квітня 2024 року повернуто. Ухвалою суду від 26 квітня 2024 року заяву представника Об`єднання співвласників\~багатоквартирного будинку\~«ГРАФ» -\~адвоката Борогана\~Валентина Володимировича\~про забезпечення\~позову від 25 квітня 2024 року задоволено, накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 25,7 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1998273351101 та належить на праві приватної власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . 07 травня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника [PERSON] адвоката Кротова Ігоря Олександровича про виклик свідка, у якій заявник просив викликати та допитати в якості свідка ТОВ «ЕБ АЙСТРА» - [PERSON] . У підготовче засідання, призначене на 07 травня 2024 року з`явився представник позивача та представник [PERSON] . Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника позивача про проведення огляду об`єкту нерухомого майна. Засідання по справі відкладено на 17 червня 2024 року. 17 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси заява представника [PERSON] адвоката Кротова Ігоря Олександровича про відкладення розгляду справ. У підготовче засідання, призначене на 17 червня 2024 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, заяву представника [PERSON] про відкладення розгляду справи задоволено, підготовче засідання відкладено на 07 липня 2024 року. У підготовче засідання, призначене на 04.07.2024 року, що відбулося поза межами приміщення суду, а саме, за адресою: м. Одеса, вул. Морська, 8А, з`явився представник позивача, законний представник позивача та представник [PERSON] . Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання. Здійснено огляд спірного об`єкта нерухомого майна. Підготовче засідання по справі відкладено на 28 серпня 2024 року. 28 серпня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача адвоката Борогана Валентина Володимировича про долучення доказів, у якому заявник просив долучити до матеріалів справи копію витягу з протоколу засідання правління ОСББ «ГРАФ» від 23.08.2024 року, копію містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, копію відповіді Управління ДАБІ ОМР від 26.07.2024 року, копію дозволу «ОДІ12183181152, копію сертифікату ОД 162183622574, копію технічного паспорту квартири №801/1, копію технічного паспорту квартири №82, копію відповіді ТОВ «УКРБУДЕКСПЕРТИЗА від 30.07.2024 року. Разом із клопотанням, до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Борогана Валентина Володимировича надійшло клопотання про витребування доказів, у якому заявник просив витребувати у ТОВ «УКРБУДЕКСПЕРТИЗА» належним чином засвідчені копії: експертизи проекту будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом та вбудованими громадськими приміщеннями (коригування) за адресою: [ADDRESS] ; експертний звіт щодо розгляду проектної документації на будівництво за робочим проектом будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом та вбудованими громадськими приміщеннями (коригування) за адресою: [ADDRESS] . Підготовче засідання, призначене на 28 серпня 2024 року не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючої судді Косіциної В.В. на лікарняному, що підтверджується довідкою та було відкладено на 30 вересня 2024 року. У підготовче засідання, призначене на 30 вересня 2024 року з`явився представник позивача та представник [PERSON] . Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року клопотання представника позивача адвоката Борогана Валентина Володимировича про витребування доказів задоволено, витребувано у ТОВ «Українська будівельна експертиза», належним чином засвідчені копії: - експертизи проекту будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом та вбудованими громадськими приміщеннями (коригування) та експертного звіту щодо розгляду проектної документації на будівництво за робочим проектом будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом та вбудованими громадськими приміщеннями (коригування) за адресою: [ADDRESS] . Оголошено перерву до 29 жовтня 2024 року. 14 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь ТОВ «УКРБУДЕКСПЕРТИЗА» на виконання ухвали суду від 30.09.2024 року. 29 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника [PERSON] адвоката Кротова Ігоря Олександровича про долучення доказів, у якому заявник просив долучити до матеріалів справи висновок експерта від 27.08.2024 року №31/24. 29 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Борогана Валентина Володимировича надійшла заява про долучення доказів, у якому заявник просив: долучити до матеріалів справи відповідь АТ «ОДЕСАГАЗ» від 24.10.2024 року та викликати в судове засідання судового експерта Рапача Костянтина Васильовича для надання пояснень з приводу висновку експерта від 27.08.2024 року. У підготовче засідання, призначене на 29 жовтня 2024 року з`явився представник позивача та представник Лазарєвої Катерини Анатоліївни. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення про задоволення клопотання представника [PERSON] адвоката Кротова Ігоря Олександровича про долучення доказів від 29.10.2024 року. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання оголошено перерву до 06 листопада 2024 року. У підготовче засідання, призначене на 29 жовтня 2024 року з`явився представник позивача та представник Лазарєвої Катерини Анатоліївни. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. У підготовчому засіданні, представником позивача адвокатом Бороганом Валентином Володимировичем заявлено клопотання про витребування доказів, зокрема, копії експертизи проекту будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом та вбудованими громадськими приміщеннями (коригування) за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання заяву представника позивача адвоката Борогана Валентина Володимировича про долучення доказів задоволено. Ухвалою суду від 06 листопада 2024 року клопотання представника позивача адвоката Борогана Валентина Володимировича про витребування доказів задоволено, витребувано у ТОВ «Українська будівельна експертиза» копію експертизи проекту будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом та вбудованими громадськими приміщеннями (коригування) за адресою: [ADDRESS] . Також, ухвалою суду від 06 листопада 2024 року клопотання представника позивача адвоката Борогана Валентина Володимировича про виклик експерта задоволено, викликано у наступне судове засідання, призначене на 09 грудня 2024 року судового експерта Рапача Костянтина Васильовича в якості експерта для надання усних пояснень з приводу висновка ексерта судової будівельно-технічної експертизи від 27.08.2024 року №31/24. Підготовче засідання по справі відкладено на 09 грудня 2024 року. 22 листопада 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь від ТОВ «Українська будівельна експертиза» на виконання ухвали суду від 06.11.2024 року. У підготовче засідання, призначене на 09 грудня 2024 року учасники справи не з`явилися. У зв`язку із відсутністю відомостей про належне сповіщення судового експерта [PERSON] , ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення відкласти підготовче засідання на 13 лютого 2025 року. У підготовче засідання, призначене на 13 лютого 2025 року з`явився представник позивача та експерт. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Заслухано пояснення експерта щодо складеного ним висновку експерта. Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду на 11 березня 2025 року. У судове засідання, призначене на 11 березня 2025 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Інші учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Представником [PERSON] адвокатом Кротовим Ігорем Олександровичем заявлено клопотання про відкладення розгляду справи задля примирення. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання заявлене клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 31 березня 2025 року. У судове засідання, призначене на 31 березня 2025 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Будь-яких інших заяв або клопотань не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку із неявкою учасників справи, що були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення здійснити розгляд справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граф» до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер» про скасування рішення державного реєстратора та витребування майна із чужого незаконного володіння за відсутності сторін на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 28 грудня 2018 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкту, а саме, Будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом та вбудованими приміщенням за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією сертифікату від 28.12.2018 року серії ОД №162183622574 (т.1, а.с.8). Зі змісту копії довідки ТОВ «ХАНБЕР» від 11.12.2019 року вбачається, що ТОВ «ХАНБЕР» було збудовано та введено в експлуатацію в порядку, встановленому чинним законодавством багатоквартирний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У довідці також зазначено, що під час будівництва вказаного житлового будинку ТОВ «ХАНБЕР» було збудовано за власний рахунок без залучення коштів інвесторів юридичних або фізичних осіб котельню №А7, загальною площею 25,7 кв.м. (т.1, а.с.10). Згідно копії технічного паспорту від 11.12.2019 року, що виготовлений ТОВ «АРХЕКСПЕРТБУД», приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] за своїм призначенням є приміщенням котельні, яке розташовано на першому поверсі (т.1, а.с.11). 20 грудня 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Косюк Оленою Петрівною на підставі технічного паспорту від 11.12.2019 року, що виготовлений ТОВ «АРХЕКСПЕРТБУД» та довідки ТОВ «ХАНБЕР» від 11.12.2019 року було зареєстровано право власності на приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.12.2019 року №194812234 (т.1, а.с.14). 09 липня 2021 року [PERSON] звернувся до ОСББ «ГРАФ» та ТОВ «ХАНБЕР» із заявою, у якій просив надати дозвіл на демонтаж індивідуального котла з приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] (т.1, а.с.130). Також, 09 липня 2021 року [PERSON] звернулася до ОСББ «ГРАФ» із заявою, у якій просив надати дозвіл на демонтаж індивідуального котла з приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] (т.1, а.с.131). 12 липня 2021 року ТОВ «ХАНБЕР» звернулося до ОСББ «ГРАФ» із заявою, у якій просило надати дозвіл на демонтаж індивідуальних котлів з приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] та подальшої зміни цільового призначення приміщення з «котельня» на «нежитлове приміщення» (т.1, а.с.132). Протоколом засідання ОСББ «ГРАФ» від 10.08.2021 року, у якому взяли участь голова правління Мумжу Олександр Вікторович, члени правління Макєєнко Валентин Валерійович та Голиця Валерій Віталійович, директор ТОВ «ХАНБЕР» - Чернохатій Д.А., прийнято рішення надати дозвіл [PERSON] та Дубріцкас Ернестасу дозвіл на демонтаж індивідуальних котлів з приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] , а також, рішення про зміну цільового призначення приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] з «котельні» на «нежитлове приміщення» (т.1, а.с.133). 03 листопада 2022 року між ТОВ «ХАНБЕР» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу №1378, за яким ТОВ «ХАНБЕР» передало у власність, а [PERSON] приймає у власність приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] (т.1, а.с.160). 03 листопада 2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Галиною Валеріївною на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2022 року №1378 за [PERSON] було зареєстровано право власності на приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 16.08.2023 року №343136767 (т.1, а.с.25). \~ \~ \~ \~Зі змісту копії витягу з протоколу засідання Правління ОСББ «ГРАФ» від 23.08.2024 року вбачається, що оригінал протоколу правління ОСББ «ГРАФ» від 10.08.2021 року, яким надано дозвіл на демонтаж індивідуальних котлів з приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] , а також, дозвіл на зміну цільового призначення приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] з «котельні» на «нежитлове приміщення» - відсутній. Також, зазначено, що приміщення котельні А7 у будинку [ADDRESS] є допоміжним спільним майном усіх співвласників Будинку, яке забезпечує теплом офісні приміщення, які розташовані на першому поверсі, а також весь перший поверх. \~ \~ \~ \~Згідно копії додатку до експертного звіту від 02.04.2018 року №3-369-17-ЕП/КО щодо розгляду проектної документації за корегуванням проекту «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом та вбудованими громадськими приміщенням (корегуванням) за адресою: [ADDRESS] » вбачається, що джерелом теплопостачання житлового будинку є індивідуальні газові котли, а для громадських та офісних приміщень, дворівневого паркінгу є вбудована котельня згідно з ТУ Управління по експлуатації газового господарства м Одеси ПАТ «ОДЕСАГАЗ» від 11.10.2016 року №1088. У додатку вказано, що вбудована котельня обладнується двома газовими вононагрівними котлами. Вбудована котельня розташовується на відмітці +0,000 в осябз 3-4/В-Д. Вбудована котельня передбачена для системи опалення громадських приміщень (приміщень для роботи з дітьми, ОСМД), офісних приміщень, дворівневого паркінгу та теплопостачання повітрянагрвачів припливних систем. \~ \~ \~ \~Також, відповідно до копії Статуту ОСББ «ГРАФ», вирішення питання про використання спільного майна віднесено до виключної компетенції загальних зборів ОСББ» (т.1, а.с.16). Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За змістом статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Частиною другою статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Право власності особи може бути захищено лише у випадку його існування та у разі його порушення, оспорювання чи невизнання. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь-яких осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним та ефективним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти й машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Згідно з частинами першою-другою статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» нежиле приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Наведеним вище законодавством унормовано, що допоміжне приміщення багатоквартирного будинку і нежитлове приміщення є різними приміщеннями, критерії їх розмежування є досить чіткими, а тому відсутні підстави стверджувати, що у різних випадках одне і те ж приміщення може одночасно відноситися до допоміжного та бути нежитловим. Особливістю правового статусу допоміжних приміщень є те, що вони є спільною власністю власників квартир у багатоквартирному будинку в силу прямої норми закону і підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення співвласниками (у даному випадку - в особі відповідача-2) будь-яких додаткових дій. Зазначене виключає набуття будь-якою особою права власності на такі приміщення, як на окремий об`єкт цивільних прав. Верховний Суд у постановах від 18 липня 2018 року у справі № 916/2069/17, від 22 січня 2020 року у справі № 461/4181/18 (провадження № 61-15919св19) зазначив, що спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. У відзиві на позовну заяву представник [PERSON] вказав, що відповідно до довідки ТОВ «ХАНБЕР» від 11.12.2019 року вбачається, що під час будівництва вказаного житлового будинку ТОВ «ХАНБЕР» було збудовано за власний рахунок без залучення коштів інвесторів юридичних або фізичних осіб нежитлове приміщення №А7, загальною площею 25,7 кв.м.. Проте, зі змісту копії довідки ТОВ «ХАНБЕР» від 11.12.2019 року вбачається, що під час будівництва вказаного житлового будинку ТОВ «ХАНБЕР» за власний рахунок без залучення коштів інвесторів юридичних або фізичних осіб саме котельню №А7, загальною площею 25,7 кв.м. Суд звертає увагу на те, що відповідачами не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що котельня №А7, загальною площею 25,7 кв.м. була збудована саме за кошти ТОВ «ХАНБЕР» без залучення коштів інвесторів (наприклад, копії платіжних доручень та інструкцій, виписки по рахунку тощо). Також, згідно копії технічного паспорту від 11.12.2019 року, що виготовлений ТОВ «АРХЕКСПЕРТБУД», приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] за своїм призначенням є приміщенням котельні, яке розташовано на першому поверсі. Зазначене свідчить про те, що нежитлове приміщення-котельня №А7 з самого початку самого початку будувалася як котельня. Згідно копії висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи для подання до Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/16296/23 від 27 серпня 2024 року, станом на дату проведення обстеження, в приміщенні №А7 у будинку [ADDRESS] індивідуальні котли демонтовані, а дане приміщення не використовується для забезпечення експлуатації будинку та побутового обладнання його мешканців і не відноситься до допоміжних приміщень багатоквартирного житлового будинку. Зі змісту додатків до висновку вбачається, що хоча у ньому відбувся демонтаж котлів, у ньому залишилося інше обладнання. У підготовчому засіданні, що призначене на 04 липня 2024 року, що відбулося поза межами приміщення суду було здійснено огляд спірного об`єкта нерухомого майна та встановлено, що хоча і у ньому були відсутні котли, проте, було присутнє інше обладнання. Також, у підготовчому засіданні, призначеному на 13 лютого 2025 року було допитано експерта [PERSON] , який пояснив, що у разі, якщо відновити демонтовані котли, приміщення буде вважатися допоміжним. Також пояснив, що хоча котли дійсно були демонтовані, інше обладнання котельні на момент проведення огляду демонтовано не було та залишалося у приміщенні. Відповідно до статті 26 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єкти, що належать до спільного майна багатоквартирного будинку, можуть за рішенням загальних зборів об`єднання передаватися в користування, у тому числі на умовах оренди, фізичним та юридичним особам за умови, що не будуть погіршені умови експлуатації багатоквартирного будинку. У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 760/34774/19 (провадження № 61-16370св20) зазначено, що суди не з`ясували належним чином чи є спірне приміщення за своїми технічними та юридичними характеристиками допоміжним, та що у ньому знаходитися технічне обладнання будинку (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов і безпечної експлуатації квартир тощо), без доступу до якого експлуатація житлового будинку є неможливою, чи використовувалось воно для обслуговування будинку; чи навпаки є нежитловим». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року в справі № 922/1406/21 зазначено, що допоміжними приміщеннями мають вважатися всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 липня 2018 у справі № 916/2069/17, від 22 листопада 2018 у справі № 904/1040/18, від 15 травня 2019 у справі № 906/1169/17). Отже, чинним законодавством України встановлено загальне правило (своєрідну презумпцію) наявності у всіх нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку правового режиму допоміжних приміщень, а як виняток, лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення - для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень. Цілком очевидно, що виходячи з такої презумпції та з врахуванням принципу змагальності сторін, лише позивач не повинен доводити режим спірних приміщень як допоміжних, а навпаки, передусім відповідач-2, який є їх останнім набувачем, має довести винятковий режим спірних приміщень як ізольованих приміщень в багатоквартирному будинку, що не належать до житлового фонду та є самостійним об`єктом нерухомого майна, оскільки зі стадії проектування, тобто з самого початку вони будувалися з іншим цільовим призначенням - для потреб непромислового характеру (схожий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 у справі № 598/175/15-ц)». Оскільки, нежитлове приміщення котельня А7 у будинку [ADDRESS] з самого початку будувалося як допоміжне, та у ньому наявне обладнання характерне для котельні (окрім котлів), суд вважає, що відповідачами не спростовано презумпцію того, що дане нежитлове приміщення належить до допоміжних приміщень житлового будинку [ADDRESS] . У відзиві на позовну заяву, ТОВ «ХАНБЕР» посилається на те, що оскільки протоколом правління ОСББ «ГРАФ» було погоджено зміну цільового призначення приміщення, подальша реалізація ТОВ «ХАНБЕР» нежитлового приміщення [PERSON] не порушила права ОСББ «ГРАФ. Як вже було встановлено судом 09 липня 2021 року [PERSON] звернувся до ОСББ «ГРАФ» та ТОВ «ХАНБЕР» із заявою, у якій просив надати дозвіл на демонтаж індивідуального котла з приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] (т.1, а.с.130). Також, 09 липня 2021 року [PERSON] звернулася до ОСББ «ГРАФ» із заявою, у якій просив надати дозвіл на демонтаж індивідуального котла з приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] (т.1, а.с.131). 12 липня 2021 року ТОВ «ХАНБЕР» звернулося до ОСББ «ГРАФ» із заявою, у якій просило надати дозвіл на демонтаж індивідуальних котлів з приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] та подальшої зміни цільового призначення приміщення з «котельня» на «нежитлове приміщення» (т.1, а.с.132). Протоколом засідання ОСББ «ГРАФ» від 10.08.2021 року, у якому взяли участь голова правління Мумжу Олександр Вікторович, члени правління Макєєнко Валентин Валерійович та Голиця Валерій Віталійович, директор ТОВ «ХАНБЕР» - Чернохатій Д.А., прийнято рішення надати дозвіл [PERSON] та Дубріцкас Ернестасу дозвіл на демонтаж індивідуальних котлів з приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] , а також, рішення про зміну цільового призначення приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] з «котельні» на «нежитлове приміщення» (т.1, а.с.133). У ч.1 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вказано, що органами управління об`єднання є загальні збори об`єднання, правління, ревізійна комісія об`єднання. Зазначена стаття також визначає повноваження загальних зборів ОСББ та повноваження зборів правління ОСББ. У частині 9 ст.10 Закону казано, що до виключної компетенції загальних зборів об`єднання відноситься питання про використання спільного майна. Зазначене свідчить про те, що вирішення питання про зміну цільового призначення спільного майна, в тому числі допоміжного приміщення №А7 у будинку [ADDRESS] належить виключно до повноважень загальних зборів ОСББ, але аж ніяк не до повноважень зборів правління ОСББ. За таких обставин, посилання ТОВ «ХАНБЕР» у відзиві на те, що факт погодження протоколом правління ОСББ «ГРАФ» зміни цільового призначення приміщення свідчить про те, що реалізація ТОВ «ХАНБЕР» нежитлового приміщення [PERSON] не порушила права ОСББ «ГРАФ» - не заслуговує на увагу. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18). Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18)). Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (див. пункти 84, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20)). Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно. При цьому стаття 400 ЦК України вказує на обов`язок недобросовісного володільця негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. Разом з тим стаття 330 ЦК України передбачає можливість добросовісному набувачеві набути право власності на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, як самостійну підставу набуття права власності (та водночас, передбачену законом підставу для припинення права власності попереднього власника відповідно до приписів статті 346 ЦК України). Так, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване в нього. Стаття 388 ЦК України містить сукупність підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Так, відповідно до частини першої вказаної норми якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Тобто можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно) (див.: постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21)). За загальним правилом, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей\~387\~і\~388 ЦК України,\~є неефективними. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18), від 19 травня\~\~2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження\~№ 12-135гс19), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження\~№ 14-125цс20), від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження\~№ 14-8цс21), та багатьох інших. Пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19), від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21)). \~ \~ \~ \~Тому, беручи до уваги факт того, що спірне нежитлове приміщення з самого початку будувалося як допоміжне та у ньому у такому приміщенні обладнання характерне для котельні (окрім котлів, які було демонтовано), враховуючи те, що відповідачами не надано будь-яких доказів, які б спростовували презумпцію того, що дане нежитлове приміщення належить до допоміжних приміщень та те, що пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно не є необхідним для ефективного відновлення його права з огляду на те, що рішення про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для реєстрації за позивачем права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та витребування спірного об`єкта нерухомого майна із чужого незаконного володіння. На підставі зазначеного,

Outcome: partial