Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача половину понесених нею додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в сумі 11668 грн. 92 коп. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2020 року. Зазначає, що від шлюбу сторони мають сина, [PERSON] ,\~ [INFO] ,який проживає з позивачем. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 29 березня 2023 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі по 3500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Поряд з цим, окрім витрат на утримання дитини вона за період з липня 2023 року і до цього часу понесла додаткові витрати в сумі 23337,85 грн., зокрема на лікування та вакцинацію дитини, а також на придбання навчальних посібників по освітній технології " [INFO] " на 2024-2025 навчальний рік, тому вона просить стягнути з відповідача половину вартості понесених нею додаткових витрат в сумі 11668 грн 92 коп. 22 жовтня 2024 року представник відповідача, адвокат Романчук І.І. подала додаткові пояснення, які суд розцінює як відзив на позовну заяву, в яких вказала на те, що відповідач позов не визнає повністю. В обґрунтування заперечень представник відповідача послалася на те, що [PERSON] ніколи не ухилявся від сплати коштів на утримання сина, що підтверджується копіями платіжних доручень та квитанцій про переказ коштів. Окрім того відповідач сплачує на користь позивача аліменти на утримання дитини на підставі рішення суду. Зазначала, що позивачем не доведено необхідності понесення додаткових витрат, оскільки [PERSON] зверталася за отриманням медичних стоматологічних послуг та вакцинації дитини до приватних медичних закладів, а не скористалася безоплатними медичними послугами в закладах охорони здоров`я. Витрати позивача на лікування сезонних хвороб та придбання підручників повністю покриваються за рахунок аліментів, що сплачуються відповідачем щомісячно, а тому відсутні підстави для стягнення з нього додаткових витрат на утримання сина. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та, пославшись на обґрунтування викладенні в позовній заяві, просила його задоволити. Представник позивача - адвокат Польова Е.М. повністю підтримала позицію довірительки, просила позов задоволити. Представник відповідача - адвокат Романчук І.І. в судовому засіданні вказала на те, що відповідач позов не визнає, просила у його задоволенні позову відмовити з підстав, зазначених у додаткових поясненнях на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позовна заява підлягає задоволенню. Так, сторони перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2020 року. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є позивач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини від 18 листопада 2016 року (серія [NUMBER] ). Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 29 березня 2023 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі по 3500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач сплачує аліменти на утримання сина. Як вбачається із карти стоматологічного хворого № 2872, платіжної інструкції Р24А1501562473D6537 від 27.07.2023 року, акту виконаних робіт № 1104 від 21.08.2023 року та платіжної інструкції Р24А1600187730D3040 від 21.08.2023 року, позивач сплатила на рахунок стоматологічної клініки "Центр стоматології та імплантації д-р. Ничипорчука" вартість наданих дитині стоматологічних послуг на загальну суму 15150,00 грн. [PERSON] було понесено витрати на лікування ГРВІ та бронхіту у сина у розмірі 2188,77 грн., що підтверджується копіями виписок із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] та копіями фіскальних чеків. Окрім того у лютому 2024 року позивач оплачувала лікування сина [PERSON] у зв`язку із діагностуванням у нього інфекції сечовивідних шляхів, а саме гострого циститу. У зв`язку із чим нею було оплачено консультацію лікаря уролога вартістю 400 гривень, узд-дослідження сечового міхура та нирок дитини вартістю 300 грн. та загальний аналіз сечі вартістю 150 гривень, що були здійснені у клініці "Оксфорд медікал" та придбання медичних препаратів на суму 219,08 гривень. Загальна сума понесених позивачем витрат на лікування інфекції сечовивідних шляхів у сина становить 1069,08 гривень, що підтверджується копіями медичної документації та фіскальних чеків. 08 травня 2024 року позивач оплатила 2030,00 гривень за придбання для [PERSON] навчальних посібників по освітній технології " [INFO] " на 2024-2025 навчальний рік, що підтверджується платіжним дорученням P24A2695760030D0019. 10 травня 2024 року було здійснено вакцинацію [PERSON] проти поліомієліту, кору, краснухи, паротиту, дифтерії, кашлюка, правця у Центрі дитячого здоров`я "БейбіДок" вакцинами RV2-БУСТРІКС-ПОЛІО + КПК2-М-М-РВАКСПРО, що підтверджується електронною картою [PERSON] №4311 та копією карти імунізації [PERSON] , Вартість понесених позивачем витрат на здійснення щеплення становить 2900,00 грн., що підтверджується копією фіскального чека від 10.05.2024 року. Згідно вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що за період з липня 2023 року і до цього часу нею понесено додаткові витрати на дитину в загальній сумі 23337,85 грн., а саме: 15150,00 грн. на стоматологічні послуги, надані дитині в стоматологічній клініці "Центр стоматології та імплантації д-р. Ничипорчука"; 2188,77 грн. на лікування ГРВІ та бронхіту в дитини; 1069,08 грн. на лікування інфекції сечовивідних шляхів у сина; 2030,00 грн на придбання підручників по освітній технології " [INFO] " на 2024-2025 навчальний рік, та 2900,00 грн на профілактичне щеплення дитини, у зв`язку з чим просить стягнути половину понесених нею додаткових витрат з відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину підлягає задоволенню в сумі 11668,92 грн. тобто в розмірі половини вартості фактично понесених та доведених позивачем витрат. При ухваленні рішення суд не може враховувати доводи відповідача про те, що він окрім сплати аліментів додатково перераховував кошти на рахунок позивача, оскільки долучені ним квитанції та скріншоти з інтернет-банкінгу не містять даних, які б дозволили встановити одержувача таких коштів, а тому не мають значення для розгляду даної справи. Відносно доводів відповідача про неузгодження закладу з надання медичних послуг дитині з відповідачем, а також недоведеність позивачем необхідності несення додаткових витрат на отримання платних медичних послуг, то такі доводи є необґрунтованими, оскільки обрання такого закладу першочергово зумовлено забезпеченням належного стану здоров`я дитини. Не можуть бути враховані і посилання відповідача на те, що його заробітна плата протягом останніх років суттєво не змінилася, оскільки позивачка у справі теж не має високого рівня доходу, на що вказує зокрема наявність в неї права на безоплатну правничу допомогу, проте здоров`я сина не може ставитися в залежність від матеріального становища батьків, а відповідач будучи фізично здоровим чоловіком, не позбавлений можливості знайти роботу із вищою заробітною платнею, а не апелювати до низьких доходів з метою ухилення від виконання батьківського обов`язку щодо забезпечення належного рівня життя для свого сина. Суд зазначає, що при вирішення даного спору щодо стягнення додаткових витрат на дитину, в першу чергу, повинні бути враховані інтереси дитини, оскільки дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі "Хант проти України"). Оскільки, позов підлягає задоволенню, в силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладаються на відповідача. Зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного, ст.185 СК України,

Outcome: approved