Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхової компанії «ПЕРША» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з останнього на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 186 738.45 гривні та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 17.07.2021 року між ПрАТ «СК «Перша» та [PERSON] було укладено договір страхування № 06-11.35.21.00047, відповідно до умов якого об`єктом страхування є автомобіль LINCOLN, д.н. [NUMBER] , а страховим випадком згідно договору э дорожньо-транспортна пригода, незаконне заволодіння транспортним засобом та ін. Відповідно до постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області № 539/4451/21 від 03.11.2021 року, 23 жовтня 2021 року о 10 год. 00 хв., на 202 км. 900 м. автодороги Київ-Харків-Довжанський, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Fiat Doblo, номерний знак [NUMBER] , рахуючись від м. Полтава в напрямку м. Київ, при перестроюванні не надав переваги в русі автомобілю Lincoln, номерний знак [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися та скоїв зіткнення з вищевказаним автомобілем. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП. Ст. 25 ЗУ «Про страхування» передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акту, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування» страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страхувальником та страховиком під час укладання договору страхування. Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку . Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Відповідно до звіту № 24684 від 31.10.1021 року, зобов`язуючої пропозиції від 08.11.2021 року та за вирахуванням франшизи: 486338,45 грн. (ринкова вартість ТЗ на момент ДТП згідно Звіту) 116200,00 грн. (вартість придатних залишків ТЗ (вартість ТЗ після ДТП) 57000,00 (франшиза згідно умов договору страхування) + 1000,00 (витрати на евакуацію ТЗ) =314138,45 грн. У результаті настання страхового випадку ПрАТ «СК «Перша» виплатило страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 314138.45 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» згідно полісу №АР/5365000, остання сплатила за даним випадком відшкодування у розмірі 127\~400,00 грн. (ліміт за шкоду майну за мінусом франшизи). Таким чином, невідшкодованими лишилися кошти у розмірі: 314138,35 грн. 127400,00 грн. = 186738,45 грн. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Немирівського районного суду Вінницької області від 18.11.2024 року справу передано на розгляд судді Науменко С.М. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 22.11.2024 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Перша» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування у порядку суброгації, прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Пояснення сторін в судовому засіданні. В судове засідання представник позивача ПАТ «СК «Перша» Панченко Ю.В., яка діє на підставі довіреності за № 85-3/2024 від 27 серпня 2024 року не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника позивача ПАТ «СК «Перша» надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] , не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надано, відзив не надано, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.\~223\~та ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Фактичні обставин справи, встановлені судом. 17.07.2021 року між ПрАТ «СК «Перша» та [PERSON] було укладено договір страхування № 06-11.35.21.00047, відповідно до умов якого об`єктом страхування є автомобіль LINCOLN, д.н. [NUMBER] . Постановою Лубенського\~міськрайонного суду\~Полтавської області\~від 03\~листопада 2021\~року №\~539/4451/21\~ [PERSON] \~визнано винним\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення\~передбаченого ст.\~124\~Кодексу України про адміністративні правопорушення. Суттю правопорушення являлось те, що 23 жовтня 2021 року о 10 год. 00 хв., на 202 км. 900 м. автодороги Київ-Харків-Довжанський, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Fiat Doblo, номерний знак [NUMBER] , рахуючись від м. Полтава в напрямку м. Київ, при перестроюванні не надав переваги в русі автомобілю Lincoln, номерний знак [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися та скоїв зіткнення з вищевказаним автомобілем. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказана постанова суду набрала законної сили 15.11.2021 року. Відповідно до ч.6\~ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ \~ \~ \~Оцінка суду. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу частин 1-3\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої статті\~15, частини першої статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Нормами\~ст.11 ЦК України\~передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до\~статті 1166 Цивільного кодексу України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог\~статті 1188 Цивільного кодексу України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~та\~статті 993 Цивільного кодексу України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,\~статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993\~ЦК України\~і статті 27\~Закону України\~«Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515\~ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112 цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст.261, ст.262 ЦК України). Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином судом встановлено та матеріалами справи підтверджується завдання шкоди відповідачем [PERSON] та компенсація завданої шкоди позивачем ПАТ «СК «Перша» постраждалій особі. Враховуючи, що фактичний розмір заподіяної відповідачем шкоди становить 186738.45 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню розмір шкоди і страховим відшкодуванням, яка складає 186738.45 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141\~ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем ПАТ «Страхова компанія «ПЕРША» було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved