Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

03.12.2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Студенцова Олена Олександрівна, про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності, в обґрунтування якої зазначав наступне. [INFO] померла його матір - [PERSON] . Він з відповідачкою є єдиними спадкоємцями [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0.1000 га, кадастровий номер 2310100000:02:027:0062. З огляду на що, він з відповідачкою звернулися до нотаріуса для оформлення спадщини. 19.11.2024 року йому та відповідачці були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно до яких вони успадкували по 3/8 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Водночас постановами нотаріуса від 20.11.2024 їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, призначену для обслуговування будинку, у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка належала [PERSON] та йому (позивачу) на справі спільної сумісної власності, а тому без визначення часток неможливо встановити обсяг спадкової маси. При цьому, зазначав, що згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.1979, його матері [PERSON] належала часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а йому частка цього будинку. Отже, відповідно частка матері у спільній сумісній власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування будинку, згідно до положень ст. 377 ЦК України, буде складати , а його частка , відповідно. На підставі викладеного, позивач просив встановити, що частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 2310100000:02:027:0062, розташованої за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , складала часток, а його частка , та визнати за ним право власності на частку вказаної земельної ділянки. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2024 року у вказаній справі було відкрито провадження і її призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання на 10 год. 00 хв. 25.12.2024 року. В подальшому\~підготовче судового\~засідання неодноразово\~відкладалось,\~останній раз\~на 10 год. 00 хв. 27.03.2025 року. Учасники справи в судове засідання не з`явились, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі, а відповідачка [PERSON] визнала позовні вимоги. Виходячи з наведеного, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності зазначених осіб. Перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам наявним у ній, спадкову справу, суд приходить до наступного висновку. Статтею 12\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13\~ЦПКУкраїни встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81\~ЦПК\~України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас згідно до змісту ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ст. 200 ч. 3 ЦПК України). Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про право власності, виданого 16.11.1979 Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 793, зареєстрованого 18 грудня 1979 року у Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації, номер в реєстровій книзі № 170, реєстровий номер 29360, [PERSON] належала частка у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , як дружині [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 69). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, 16 листопада 1979 року, реєстровий № 795, зареєстрованого 18 грудня 1979 року у Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації, номер в реєстровій книзі № 170, реєстровий номер 29360, [PERSON] належала частка у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , як спадкоємиці [PERSON] (чоловіка), який помер [INFO] , а [PERSON] (сину) - частка будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 70). Згідно державного акту серії ЯЕ № 271828 на право власності на земельну ділянку від 25.02.2008 року, виданого на підставі рішення восьмої сесії п`ятого скликання Запорізької міської ради від 31.01.2007 року, за № 61/155, [PERSON] , на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (а.с. 75). Відповідно до державного акту серії ЯЕ № 271950 на право власності на земельну ділянку від 25.02.2008 року, виданого на підставі рішення восьмої сесії п`ятого скликання Запорізької міської ради від 31.01.2007 року, за № 61/155, [PERSON] , на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (а.с. 74). Виходячи з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , частка [PERSON] складала , а [PERSON] , у цьому житловому будинку (а.с. 71). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 30 січня 2024 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 63 зв.ст.). 18 липня 2024 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Студенцової О.О. із заявами про прийняття спадщини після померлої матері, внаслідок чого було заведену спадкову справу № 84/2024 у нотаріуса, і № 72718927 у Спадковому реєстрі (а.с. 57). 19.11.2024 року [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно до яких вони успадкували по 3/8 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 81, 83). Разом з тим, постановами нотаріуса від 20.11.2024 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, призначену для обслуговування будинку, у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, а тому без визначення часток неможливо встановити обсяг спадкової маси (а.с. 85-86). Статтею 15\~ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 1216\~ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зіст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1ст.\~1226\~ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно дост.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 368\~ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Положеннями ст.\~370\~ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За приписами ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених\~Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. У разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Проте не всі співвласники мають право у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку. Таким правом з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідно\~до Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, наділений лише другий з подружжя. Частиною 1 статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Виходячи з норм статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року за № 1952-ІV право власності на нерухоме майно підлягає обов`язковій державній реєстрації. Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону № 1952-ІV встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Отже, у зв`язку зі смертю одного з співвласників, позивач [PERSON] , не може реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом, окрім як шляхом звернення до суду. Враховуючи, що частка [PERSON] у праві спільної часткової власності на житловий будинок складала часток, а позивача [PERSON] , - частка, то, згідно до ст. 377 ЦК України, частка кожного у спільній сумісній власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування будинку, буде складати та , відповідно. За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved