Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

17 жовтня 2024 року Кредитна спілка «Супер кредит» (далі КС «Супер кредит») звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11677 грн 00 коп, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 28 листопада 2023 року між КС «Супер кредит» та [PERSON] укладений Договір про споживчий кредит № СК43/86/2023 про надання коштів в позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія). Відповідно до п. 1.1 вказаного договору позивач зобов`язався надати відповідачці кредит в сумі 20 000 грн 00 коп. 28 листопада 2023 року [PERSON] звернулася з заявою, в якій просила надати в межах ліміту відкритої їй за кредитним договором кредитної лінії-1транш в сумі 20 000 грн. 28 листопада 2023 року між КС «Супер кредит» та [PERSON] був укладений додатковий договір про транш № 1 кредитного договору кредитної лінії-1, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачці транш у розмірі 20 000 грн, за наслідками видачі якого сума залишку виданого кредиту складає 20 000 грн. Водночас, позивачем та відповідачкою у п. 3 Додаткового договору про транш № 1 було погоджено графік платежів. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору кредитної лінії-1 позичальник зобов`язаний повертати кредит та сплачувати нараховані проценти в порядку, визначеному договором та останнім укладеним Додатковим договором про транш. Позивач послався на те, що КС «Супер кредит» свої зобов`язання за договором виконало, а [PERSON] свої зобов`язання за договором виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 25 вересня 2024 року виникла заборгованість в сумі 7917 грн 24 коп, з яких 3088 грн 83 коп сума заборгованості по тілу кредиту, 4\~828 грн 41 коп сума заборгованості по сплаті процентів. Крім того, 27 лютого 2024 року між позивачем та відповідачкою був укладений Договір про споживчий кредит (кредитна лінія) № СК43/10/2024, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачці кредит в сумі 7800 грн. 27 лютого 2024 року [PERSON] звернулася з заявою, в якій просила надати в межах ліміту відкритої їй за кредитним договором кредитної лінії-2 транш в сумі 7 800 грн. 27 лютого 2024 року між КС «Супер кредит» та [PERSON] був укладений додатковий договір про транш № 1 кредитного договору кредитної лінії-2, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачці транш у розмірі 7 800 грн, за наслідками видачі якого сума залишку виданого кредиту складає 7 800 грн. Водночас, позивачем та відповідачкою у п. 3 Додаткового договору про транш № 1 було погоджено графік платежів. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору кредитної лінії-2 позичальник зобов`язаний повертати кредит та сплачувати нараховані проценти в порядку, визначеному договором та останнім укладеним Додатковим договором про транш. Позивач послався на те, що КС «Супер кредит» свої зобов`язання за договором виконало, а [PERSON] свої зобов`язання за договором виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 25 вересня 2024 року виникла заборгованість в сумі 3759 грн 76 коп, з яких 1598 грн 96 коп сума заборгованості по тілу кредиту, 2\~160 грн 80 коп сума заборгованості по сплаті процентів. Позивач просить стягнути з відповідачки вказані суми заборгованості за Договорами споживчого кредиту № СК43/86/2023 та № СК43/10/2024, а також сплачений при подачі позовної заяви судовий збір. 04 березня 2025 року до Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшла письмова заява від КС «Супер кредит» про уточнення позовних вимог, в якій позивач повідомив, що після пред`явлення позову до суду [PERSON] 21 жовтня 2024 року погасила заборгованість за Договорами споживчого кредиту № СК43/86/2023 та № СК43/10/2024 в сумі 11\~677 грн. Відтак позивач просить стягнути з відповідачки суму сплаченого при подачі позову судового збору. Представник позивача Захарова Я. В. у судовому засіданні повідомила, що дійсно після пред`явлення позову до суду відповідачка повністю погасила заборгованість, тому позивач просить стягнути зі [PERSON] суму сплаченого при подачі позову судового збору. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні пред`явила квитанції про сплату 21 жовтня 2024 року платежів по кредиту в сумі 8240 грн та 3760 грн, не заперечує проти стягнення з неї суми сплаченого позивачем при подачі позову судового збору. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28 листопада 2023 року між КС «Супер кредит» та [PERSON] укладений Договір про споживчий кредит № СК43/86/2023 про надання коштів в позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія). Відповідно до п. 1.1 вказаного договору позивач зобов`язався надати відповідачці кредит в сумі 20 000 грн 00 коп. 28 листопада 2023 року [PERSON] звернулася з заявою, в якій просила надати в межах ліміту відкритої їй за кредитним договором кредитної лінії-1транш в сумі 20 000 грн. 28 листопада 2023 року між КС «Супер кредит» та [PERSON] був укладений додатковий договір про транш № 1 кредитного договору кредитної лінії-1, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачці транш у розмірі 20 000 грн, за наслідками видачі якого сума залишку виданого кредиту складає 20 000 грн. Водночас, позивачем та відповідачкою у п. 3 Додаткового договору про транш № 1 було погоджено графік платежів. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору кредитної лінії-1 позичальник зобов`язаний повертати кредит та сплачувати нараховані проценти в порядку, визначеному договором та останнім укладеним Додатковим договором про транш. Крім того, 27 лютого 2024 року між позивачем та відповідачкою був укладений Договір про споживчий кредит (кредитна лінія) № СК43/10/2024, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачці кредит в сумі 7800 грн. 27 лютого 2024 року [PERSON] звернулася з заявою, в якій просила надати в межах ліміту відкритої їй за кредитним договором кредитної лінії-2 транш в сумі 7 800 грн. 27 лютого 2024 року між КС «Супер кредит» та [PERSON] був укладений додатковий договір про транш № 1 кредитного договору кредитної лінії-2, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачці транш у розмірі 7 800 грн, за наслідками видачі якого сума залишку виданого кредиту складає 7 800 грн. Водночас, позивачем та відповідачкою у п. 3 Додаткового договору про транш № 1 було погоджено графік платежів. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору кредитної лінії-2 позичальник зобов`язаний повертати кредит та сплачувати нараховані проценти в порядку, визначеному договором та останнім укладеним Додатковим договором про транш. КС «Супер кредит» свої зобов`язання за договорами виконала в повному обсязі. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами виконувала неналежним чином, у зв`язку з чим станом на 25 вересня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 11\~677 грн, що складається з заборгованості по Договору про споживчий кредит № СК43/86/2023 в сумі 7917 грн 24 коп, з яких 3088 грн 83 коп сума заборгованості по тілу кредиту, 4\~828 грн 41 коп сума заборгованості по сплаті процентів; та по Договору про споживчий кредит (кредитна лінія) № СК43/10/2024 в сумі 3759 грн 76 коп, з яких 1598 грн 96 коп сума заборгованості по тілу кредиту, 2\~160 грн 80 коп сума заборгованості по сплаті процентів. Відповідно до статей\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частинами 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частина 1\~статті 638 ЦК України\~визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 611, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено\~ст. 549 ЦК України. Відповідно до\~ст. 617 ЦК України\~відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 612 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з частиною 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. [PERSON] у судовому засіданні пред`явила квитанції про сплату 21 жовтня 2024 року платежів по кредиту в сумі 8240 грн та 3760 грн. Факт погашення заборгованості [PERSON] після пред`явлення позову до суду підтверджується листом КС «Супер кредит» № 599/25 від 07 березня 2025 року. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Питання повернення судового збору та розподілу судових витрат мають різну правову природу, не є пов`язаними, а підстави та порядок їх застосування регулюються по-різному. Зокрема, частина перша статті 142 КАС України може бути застосована у тому випадку, коли має місце відмова позивача від позову, що не пов`язана із задоволенням його відповідачем після подання позовної заяви, оскільки у такому випадку розподіл судових витрат згідно частини першої статті 140 КАС України не здійснюється. Разом з тим, якщо позивач відмовився від позову внаслідок його задоволення відповідачем після подання позовної заяви, то цілком обґрунтованим є покладення на відповідача обов`язку відшкодувати понесені позивачем витрати як міра відповідальності за поведінку, яка змусила позивача вирішувати спір у судовому порядку. Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду від лютого 2020 року у справі № 260/1378/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 200/6826/20-а, від 07 вересня 2021 року у справі № 380/3138/20. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за кредитними договорами станом на 25 вересня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 11\~677 грн, яка була погашена відповідачкою 21 жовтня 2024 року. Враховуючи вищевикладене,\~суд дійшов\~висновку,\~що відповідачка\~порушила умови кредитних договорів,\~внаслідок чого позивач був змушений звертатись з позовом до суду, однак на момент розгляду справи [PERSON] добровільно погасила заборгованість,\~а тому\~позовні вимоги\~про стягнення заборгованості підлягають залишенню без задоволення. Відповідно до\~вимог ч. 3 ст. 142 ЦПК України, слід стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати, які складаються з суми сплаченого позивачем при подачі позовної заяви судового збору в розмірі 3028 гривень 00 копійок.

Outcome: dismissed