Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 360437 грн 22 коп. Обґрунтовано позов тим, що 20 січня 2022 року, між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] , був укладений кредитний договір №1/4483103, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 199999 грн, а відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити проценти за його користування. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами, що відображається у розрахунку заборгованості за договором, а тому свої зобов`язання не виконала. 29 серпня 2023 року, між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «Глобал Спліт», укладено договір №4-2023 про відступлення права вимоги, за умовами якого право вимоги за кредитним договором №1/4483103 від 20 січня 2022 року перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». Відповідно позивач набув права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 360437,22 грн, у зв`язку із порушенням відповідачкою умов кредитного договору звернувся до суду з позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 серпня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість за кредитом в сумі 360437 грн 22 коп. та 4325 грн 25 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.. Ухвалою Деснянського районного суду від 23 січня 2025 року скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 серпня 2024 року по цивільній справі №750/7260/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченою комісією в розмірі 46799,82 грн та нарахованою поточною комісією в розмірі 2599,99 грн. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Так, 20.01.2022 року, між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] , був укладений кредитний договір №1/4483103. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 199999,00 грн строком на 72 місяці - з 20.01.2022 до 19.01.2028 (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту, як День повернення кредиту. Відповідно до п.1.2-1.3 Кредитного договору, Кредит надається позичальнику на споживчі потреби; Для зарахування кредитних коштів Позичальник повинен мати відкритий у Банку поточний або поточний картковий рахунок. Відповідно до підпунктів 1.4.1-1.4.3 пункту 1.4. статті 1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 36.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 1,30% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. 29 серпня 2023 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «Глобал Спліт», укладено договір №4-2023 про відступлення права вимоги, за умовами якого право вимоги за кредитним договором №1/4483103 від 20.01.2022 року перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини перша, друга статті 639 Цивільного кодексу України). Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Вказана обставина не позбавляє позичальника обов`язку повернути позивачеві фактично отримані нею кредитні кошти. Таким чином, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту та по нарахованих відсотках, що визнається відповідачем. Водночас, суд, не погоджується з висновком позивача про стягнення із [PERSON] заборгованості зі сплати комісії, зазначеної у позові. Частиною 4 статті 263\~ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частин першої та другої статті 11\~Закону України\~"Про\~споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно до п. 1.4.2 кредитного договору №1/4483103 від 20.01.2022 позичальник зобов`язаний сплачувати банку комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі. Відповідно до позовної заяви станом на 01.05.2024 сума заборгованості відповідача зі сплати комісії за обслуговування кредиту складає 46799,82 грн. (прострочена комісія по обслуговуванню кредиту) та 2599,99 грн (комісія). Банк, встановивши у кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, не зазначив, за які саме послуги сплачується комісія. Перелік послуг з обслуговування кредиту, за які справляється плата у вигляді комісії за обслуговування, договір не містить, при цьому, щомісячна плата за обслуговування міститься у пункті 1.4.2 кредитного договору та у графіку щомісячних платежів. Відповідно до положень частин першої-другої\~статті 18\~Закону України\~"Про\~захист прав\~споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Частиною третьою цієї статті визначено перелік несправедливих умов договору. Вказаний перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Враховуючи наведене, оскільки відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги, перелік яких відсутній у Договорі, а отримання інформації щодо кредиту безоплатно відповідно до ч. 1\~ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", вказаний пункт кредитного договору є несправедливим. Вказане відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №583/3343/19. Положеннями п. 17 ч. 1\~Закону України "Про захист прав споживачів"\~послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі №6-2071цс16. Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі №708/195/19. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по комісії за обслуговування кредиту у розмірі 46799,82 грн та 2599,99 грн необхідно відмовити. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial