Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від адвоката Гуменюка Івана Юрійовича, який діє від імені позивачки [PERSON] на підставі ордера на надання правничої допомоги серії СА № 1106772 від 17.12.2024, надійшла вищезазначена позовна заява. З позовної заяви вбачається, що позивачка є донькою відповідача, навчається на контрактній основі за денною формою навчання на другому курсі навчально-наукового інституту економіки і права Черкаського національного університету ім. Богдана Хмельницького. Зазначає, що рішення про котрактну форму навчання приймалося спільно позивачкою та обома її батьками та витрати на навчання планувалося здійснювати із спільних коштів батьків, як подружжя. Умовами договору про надання платної освітньої послуги, укладеного між позивачкою та навчальним закладом, передбачена оплата за освітню послугу за 2023-2027 роки у загальному розмірі 111 200,00 грн (по 27 800,00 грн за кожен рік навчання). Мати позивачки надає їй матеріальну допомогу, необхідну для продовженя навчання, 22.08.2024 оплатила вартість навчання за перший семестр другого курсу. Позивачка стверджує, що батько матеріально її перестав підтримувати, хоча має змогу надавати матеріальну допомогу, оскільки є працездатним, працює на будівництві, інших дітей чи непрацездатних родичів на утриманні не має, а вона потребує такої допомоги, так як навчається за денною формою навчання та не має можливості влаштуватися на роботу для самостійного забезпечення своїх життєвих потреб. З огляду на викладене позивач просить стягнути на свою користь з відповідача аліменти, як на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі 2 000,00 грн щомісячно з дня подачі позову і до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років. Ухвалою суду від 13.01.2025 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідач протягом визначеного судом строку подав відзив на позов, згідно з яким пред`явлений до нього донькою позов не визнає повністю. Відзив мотивований тим, що позивачка відповідно до Витягу навчально-наукового інституту економіки і права від 30.09.2024 №3, копію якого відповідач надає суду, за її ж заявою не відвідує навчальний заклад, а перебуває на індивідуальному графіку навчання. Зазначає, що йому відомо, що навчання доньки не є її основним заняттям, а його доходи при мінімальній заробітній платі не дають можливості сплачувати аліменти на навчання доньки. Стверджує, що він часто хворіє, нещодавно переніс складну операцію, яка потребувала значних матеріальних витрат. Крім того, 05.12.2024 він перерахував доньці 1750,00 грн, тобто він допомагає, коли має змогу. Також вважає, що позивачка не надала суду жодного документа в підтвердження її витрат на навчання. Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кичинецькою сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 27.09.2006, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є студенткою 2-го курсу денної форми, контракт, Навчально-наукового інституту економіки і права Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького. Період навчання: з 01.09.2023 до 30.06.2027. Зазначене підтверджується довідкою вказаного навчального закладу від 17.10.2024 № 1230. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.09.2024 було розірвано шлюб між батьками позивачки [PERSON] та [PERSON] . Позивач надала суду копію Договору про навчання у закладі вищої освіти № 01/123 від 15.08.2023, згідно з яким Черкаський національний університет імені Богдана Хмельницького з однієї сторони та вступник [PERSON] та її законний представник [PERSON] , з іншої сторони, уклали договір, предметом якого є навчання у закладі вищої освіти. Заклад взяв на себе зобов`язання здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою менеджмент за спеціальністю 073 менеджмент для здобуття вищої освіти бакалавр. Згідно з п. 12 цього договору фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб на умовах договору, укладеного між закладом та фізичною особою, яка замовляє платну освітню послугу. Згідно з Договором про надання платної освітньої послуги №263 від 24.08.2023, укладеного між Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького з однієї сторони та вступником [PERSON] та її законним представником [PERSON] , з іншої сторони, цей договір є невід`ємним додатком до Договору про навчання у закладі вищої освіти від 15.08.2023 №01/123 і цим договором встановлено, що загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 111 200,00 грн, у рік - 27 800,00 грн. Замовник зобовя`заний за цим договором своєчасно вносити оплату за надання платної освітньої послуги у розмірах, терміни і порядку, встановлені цим договором. Відповідно до квитанції №76 від 22.08.2024 [PERSON] сплатила ЧНУ імені Богдана Хмельницького за навчання [PERSON] за 2 курс 1 семестр 13 900,00 грн. Відповідач надав суду копію витягу з Розпорядження в.о. директора ННІ економіки та права Миколи Руденка №03 від 30.09.2024 "Про переведення студентів ННІ економіки і права на індивідуальний графік навчання в першому семестрі 2024/2025 н.р.". Запропоновано згідно поданих заяв студентів перевести на індивідуальний графік навчання в першому семестрі 2024/2025 н.р. [PERSON] , студентку 2 курсу ОС "бакалавр" спеціальності 073 Менеджмент у зв`язку із сімейними обставинами. Відповідач 05.12.2024 сплатив на картковий рахунок [NUMBER] 1750,00 грн, призначення платежу: аліменти [PERSON] , що підтверджується платіжною інструкцією №1/4340112394807430. При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дітей регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Чинне законодавство не вимагає, щоб матеріальна допомога направлялася виключно на витрати, безпосередньо пов`язані з навчанням (оплата за навчання, проживання у гуртожитку, оплата за підручники та канцтовари тощо). [PERSON] продовжує навчання, у зв`язку з чим працевлаштуватися не має можливості і потребує матеріальної допомоги. Необхідність надання такої матеріальної допомоги безпосередньо пов`язана з продовженням повнолітньою донькою сторін навчання. Згідно з приписами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не бере участі в утриманні дитини. У суді було встановлено, що позивачка [PERSON] є повнолітньою і продовжує навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати. Ураховуючи, що навчання платне, його вартість становить 27 800,00 грн, позивачка очевидно потребує матеріальної допомоги. Крім витрат на навчання позивачка потребує витрат на свої базові потреби, як то продукти харчування, одяг, гігієнічні засоби, інші потреби, необхідні для забезпечення життєдіяльності під час навчання. Таким чином, після досягнення повноліття донька сторін не заміжня, не працює. Суд враховує, що позивачка з 30.09.2024 переведена на індивідуальний графік навчання, що очевидно скорочує її витрати на проживання, транспорт, тощо. Проте, для продовження навчання вона потребує матеріальної допомоги, а саме грошових коштів на забезпечення своїх життєвих потреб у харчуванні, одязі. Також необхідні кошти на придбання канцтоварів та необхідного приладдя для навчання, на оплату за телефон та Інтернет. Отже власних джерел доходів для покриття своїх базових потреб повнолітня позивачка не має, тому перебуває на утриманні матері. Суд погоджується з позицією позивачки, що тягар утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, за наявності до того можливості повинні нести спільно її батьки. У суді встановлено, що відповідач працює, отримує дохід, про який стверджує, що він на рівні мінімальної заробітної плати. Посилання відповідача на його незадовільний стан здоров`я не підтверджені у суді жодними доказами. Крім того, відповідач визнає, що він допомагає коштами доньці, коли має змогу, що підтверджує наявність у нього можливості надавити матеріальну допомогу доньці-студентці. Згідно з ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд ураховує матеріальний стан відповідача, відсутність на його утриманні інших осіб, можливість надання позивачці утримання її матір`ю. За встановлених обставин суд вважає, що аліменти у розмірі 1500,00 грн щомісячно відповідають можливостям відповідача надавати таку допомогу. Такий розмір аліментів узгоджується з вищевикладеними приписами законодавства та встановленими обставинами справи. При цьому суд враховує, що позивач не надала доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки у розмірі 2000,00 грн на місяць. Згідно з приписами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Позивачем даний позов поданий до суду 18.12.2024, тому з вказаної дати суд стягує аліменти. Ураховуючи, що аліменти на повнолітню дитину призначаються на період її навчання, але до досягнення нею 23 років, тому призначити аліменти слід до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача на користь повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, аліментів у розмірі 1500,00 грн на місяць. Суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ЦПК України. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 1211,20 грн. в дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial