Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (далі позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказує, що 12 червня 2020 року між акціонерними товариством «Креді Агріколь Банк» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 4/3321262, за умовами якого надано відповідачу кредит в розмірі 62760.00 гривень стоком до 11 червня 2025 року. Позивач вказує, що банк виконав умови договору та надав відповідачу кредит в сумі та на умовах, передбачених договором, в свою чергу відповідач всупереч умовам договору, не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, в результаті чого її заборгованість станом на 23 січня 2024 року складає 39392.92 гривень, а саме: - строкова заборгованість 19687.05 гривень; - прострочена заборгованість 3992.86 гривень; - нараховані відсотки 78.87 гривень; - прострочені відсотки 1757.73 гривень; - комісія 1443.48 гривень; - прострочена комісія 12432.93 гривень. 18 січня 2024 року між акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Сонаті» було укладено договір про відступлення права вимоги № 1-2024 відповідно до умов якого акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» відступило належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 4/3321262 від 12 червня 2020 року, укладеним з відповідачем. В подальшому, 22 лютого 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Сонаті» та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги № 2-2024 та до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 39392.92 гривень. Ухвалою суду від 13 березня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справ із викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відповідач в\~судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Згідно частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно зі статтями\~274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] звернулася до акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» із заявою-анкетою № 0102218-12062020-002 від 12 червня 2020 року на отримання готівкового кредиту «Свобода»./а.с.51-52/ 12 червня 2020 року між Банком акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та Позичальником [PERSON] укладено Комплексний договір № 4/3321262, за умовами якого: - Банк надає Позичальнику кредит у сумі 62760.00 гривень строком на 60 місяців - з 12 червня 2020 року до 11 червня 2025 року /п.1.1./; - за користування кредитом Позичальник сплачує: - процентну винагороду щомісячно в розмірі 11.00 % річних, комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно - комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2.30 % у місяць від суми кредиту /п.1.3/; - з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в Банку /п.2.1./; - Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти та комісію у .валюті кредиту, відповідно до розрахунків Банку, щомісяця, в День повернення кредиту одночасно з погашенням, заборгованості за кредитом (частиною кредиту) на Рахунок погашення заборгованості /п.2.2./. /а.с.53/ В Додатку № 1 до Комплексного договору № 4/3321262 від 12 червня 2020 року, який підписаний Позичальником [PERSON] міститься Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. /а.с.54-55, 58/ Відповідно до паспорту споживчого кредиту інформації, яка надається споживачу до укладення договору, який підписаний 12 червня 2020 року [PERSON] , акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» вказано: - інформацію та контактні дані кредитодавця; - основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; - інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; - порядок повернення кредиту; - додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти. /а.с.56-57/ Згідно платіжної інструкції № 31520455-1 від 12 червня 2020 року, акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» перераховано на поточний рахунок кошти в розмірі 60000.00 гривень, які надано на виконання кредитного договору № 4/3321262 від 12 червня 2020 року. /а.с.59/ Згідно платіжної інструкції № 31520455-5 від 12 червня 2020 року, акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» перераховано на рахунок СК АРКС ЛАЙФ кошти в розмірі 2760.00 гривень, які надано на виконання кредитного договору № 4/3321262 від 12 червня 2020 року [PERSON] сплата страхового внеску. /а.с.59/ У Виписці по рахунку клієнта [PERSON] за період з 12 червня 2020 року по 23 січня 2024 року, зазначено платежі, які здійснювала позичальник на виконання умов кредитного договору. /а.с.85-101/ Згідно розрахунку заборгованості перед акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» по кредиту, наданому [PERSON] , кредитний договір № 4/3321262 від 12 червня 2020 року, станом на 23 січня 2024 року заборгованість становить - 39392.92 гривень, а саме: - строкова заборгованість 19687.05 гривень; - прострочена заборгованість 3992.86 гривень; - нараховані відсотки 78.87 гривень; - прострочені відсотки 1757.73 гривень; - комісія 1443.48 гривень; - прострочена комісія 12432.93 гривень. /а.с.50/ Відповідно до пункту 2.1 Договору про відступлення права вимоги № 1-2024 від 18 січня 2024 року, Новий кредитор товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» та Первісний кредитор акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» домовились, що у відповідності до умов цього Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. /а.с.9-16, 29/ Згідно додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги № 1-2024 від 18 січня 2024 року, реєстр прав вимоги № 1 від 23 січня 2023 року, на умовах договору Первісний кредитор акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» відступає Новому кредитору товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» наступні права вимоги до наступного боржника: - № 172, [PERSON] , договір № 4/3321262 від 12 червня 2020 року, загальна заборгованість 39392.92 гривень. /а.с.22-27/ 22 лютого 2024 року між Новим кредитором товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» та Кредитором товариством з обмеженою відповідальністю «Сонаті» укладено договір про відступлення права вимоги № 2-2024, за умовами п.2.1. якого: - у відповідності до умов цього Договору Кредитор передає (відступає) Новому кредитору Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Кредитора за Кредитними договорами та сплачує Кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. /а.с.30-38/ Згідно додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги № 2-2024 від 22 лютого 2024 року, реєстр прав вимоги № 1 від 04 березня 2024 року, на умовах договору Кредитор товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» відступає Новому кредитору товариству з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» наступні права вимоги до наступного боржника: - № 169, [PERSON] , договір № 4/3321262 від 12 червня 2020 року, загальна заборгованість 39392.92 гривень. /а.с.17-21/ 20 червня 2024 року товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» було направлено на адресу [PERSON] повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом в якому зазначено, що з 04 березня 2024 року до товариства перейшли всі права вимоги за Кредитним договором 4/3321262 від 12 червня 2020 року та у неї наявна станом на 20 червня 2024 року простроченої заборгованості за кредитом в загальній сумі 39392.92 гривень. /а.с.65-66/ Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» було направлено 07 серпня 2024 року на адресу [PERSON] вимогу про дострокове погашення заборгованості в розмірі 39392.92 гривень за кредитним договором 4/3321262 від 12 червня 2020 року. /а.с.76/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що вона не виконує свої зобов`язання з повернення коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України,\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України\~(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Відповідно до статті 514 ЦК України, частини першої статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України,\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Судом встановлено, що між відповідачем та акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» було укладено кредитний договір /а.с.51/ в якому погоджено умови надання кредиту, строк та порядок його повернення, даний договір особисто підписано відповідачем. Відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 23 січня 2024 року виникла заборгованість в сумі 39392.92 гривень /а.с.50/, при цьому право грошової вимоги до відповідача правомірно перейшло до позивача на підставі Договорів про відступлення права вимоги /а.с.9-16, 30-38/, в зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості. Доказів на підтвердження того, що відповідач належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором, матеріали справи не містять, а тому вимоги в частині стягнення: - строкової заборгованості 19687.05 гривень; - простроченої заборгованості 3992.86 гривень; нарахованих відсотків 78.87 гривень; - прострочених відсотків 1757.73 гривень; - комісії 1443.48 гривень, всього на загальну суму 26959.99 гривень є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми простроченої комісії, суд зазначає наступне. Тлумачення частини другої статті 215 ЦК України\~свідчить про те, що нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі №916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) вказано, що: «визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину». Відповідно до п.1.3.2 Кредитного договору - за користування кредитом Позичальник сплачує: комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2.30 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. договору /а.с.53/. У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2023 року в справі № 382/1621/21 за позовом про захист прав споживачів та визнання кредитного договору частково недійсним, укладеним із акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» зазначено, що «поза увагою апеляційного суду залишилось те, що, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»; банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору; за таких обставин суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що пункту 1.3.2 кредитного договору № 4/3105938 від 09 січня 2020 року, яким передбачено сплату\~\~[PERSON] комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.3.2 кредитного договору, є нікчемним відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19, зроблені наступні висновки: якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити cпip по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення. Враховуючи наведене, оскільки відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд вважає, що положення кредитного договору, укладеного між сторонами, про зобов`язання позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2.30 % щомісячно у терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемним. Відтак, нарахування акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» в рахунок заборгованості позичальника суми простроченої комісії в розмірі 12432.93 гривень, наслідком чого в подальшому стало звернення позивача до суду про стягнення вказаної суми з відповідача є безпідставним, а тому вказана вимога задоволенню не підлягає. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 26959.99 гривень. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості. Представник Позивача при зверненні до суду також просить стягнути з Відповідача понесені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7200.00 гривень. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, Позивачем надано: - договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, укладений між ТОВ «Санфорд Капітал» та адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» /а.с.41-46/; - акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 1 від 05 лютого 2025 року, підписання якого ТОВ «Санфорд Капітал» та адвокатське об`єднання «Альянс ДЛС» підтвердили, що об`єднання надало клієнту наступні послуги: боржник [PERSON] , надано послуги: - проведення юридичного та фінансового аналізу 1200.00 гривень; - складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника 6000.00 гривень, всього на загальну суму 7200.00 гривень /а.с.47-49/; - реєстр боржників від 06 січня 2025 року /а.с.28/. Разом з тим, враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката, з огляду на рівень складності справи, ціни позову, фактичний обсяг наданої правничої допомоги, а також типовість таких позовних заяв та часткове задоволення позову, з урахуванням засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених витрат на правничу допомогу в сумі 4000.00 гривень, які належить стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2422.40 гривень /а.с.109/, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial