Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що з 24.05.2016 перебуває в шлюбі з відповідачем, у них народилося троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проте через акти агресії і домашнього насильства вона змушена була разом з дітьми змінити місце проживання, намагається уникати контактів з відповідачем, тому просить в судовому порядку шлюб розірвати і ухвалити рішення про стягнення аліментів на утримання кожної дитини в розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 01.01.2025 року. В судовому засіданні 11.03.2025 позивач [PERSON] позов підтримала, пояснила, що через вік дітей не має можливості повноцінно працювати і самостійно забезпечувати усі потреби дітей, володіє інформацією про неофіційні доходи відповідача, тому просила стягнути аліменти у заявленому нею розмірі, після розлучення залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 27.03.2025 проти розірвання шлюбу не заперечив, визнав ту обставину, що сторони не проживають разом більше півроку. Позов в частині стягнення аліментів визнав частково і повідомив про об`єктивну можливість сплачувати щомісяця аліменти на рівні по 2000 грн на кожну дитину. Суд, заслухав доводи сторін, вивчив матеріали справи і перейшов до стадії ухвалення рішення. Датою проголошення рішення є 27.03.2025. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого висновку. Згідно з статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а також, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина третя статті 109 СК України, стаття 112 СК України). Відповідно до ч.2 ст.111 СК України суд не вживає заходів примирення якщо мали місце ознаки домашнього насильства. За матеріалами справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.05.2016 (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №183). З огляду на позицію позивача, яка вживає заходів для припинення домашнього насильства, та позицію відповідача, який проти розірвання шлюбу не заперечив, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Згідно з статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги в частині стягнення аліментів суд задовольняє частково з таких мотивів. Згідно зі свідоцтвами про народження сторони є батьками трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, діти проживають з позивачкою і ці обставини відповідачем визнаються. Згідно з вимогами статті 141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 180 СК батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. Сторони в добровільному порядку не домовились про участь батька в утриманні неповнолітніх дітей, тому вимога про стягнення аліментів є підставною. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (статті 181, 184 СК). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статті 182 СК,\~а саме:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини, стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів, наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина, наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав, доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2025\~рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2563 грн, від 6 до 18 років 3196 грн. Рекомендований розмір аліментів є орієнтиром для учасників суспільних відносин. Конкретний розмір визначається судом на підставі досліджених доказів. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Розмір аліментів суд визначає з урахуванням найкращих інтересів дітей на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Позивач не обґрунтувала заявлений до стягнення розмір аліментів на рівні 100% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач повідомив про можливість сплачувати аліменти у розмірі більшому ніж гарантовано державою, проте меншому ніж прожитковий мінімум. Враховуючи дані про позивача та відповідача, вік дітей щодо яких порушене питання аліментів, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу, засобів і заходів для розвитку дітей, які є об`єктивно необхідними для забезпечення гарантованих потреб дітей, суд вважає, що розмір аліментів на рівні по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є об`єктивним та справедливим. Ураховуючи наведене позов в цій частині позовних вимог належить задовольнити частково. Суд зауважує, що відповідно до приписів статті 192 СК розмір аліментів в подальшому може бути змінений за позовом однієї із сторін. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти призначаються від дня пред`явлення позову, а саме з 16.01.2025 (дати скерування позовної заяви до суду поштою). В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі статті 141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останньою при зверненні до суду з вимогою про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 1211,20 грн, а за вимогою про стягнення аліментів з відповідача судовий збір в розмірі 1211,20 грн стягується в доход держави.

Outcome: partial