Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач просить звільнити від обов`язків утримувати, сплачувати аліменти й заборгованості по аліментах на утримання сина [PERSON] , [INFO] \~. Свої вимоги мотивує тим, що з 14.08.2019 з нього судовим наказом стягнуті аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. У наслідок тяжкої хвороби втратив роботу, немає жодних доходів для лікування та існування. У зв`язку з цим вважає, що має право на звільнення від сплати аліментів та боргу. Відповідачка надала відзив у якому заперечила проти позову. Заперечення мотивує тим, що позивач не довів підстав для звільнення від сплати аліментів. Вважає, що задоволення позову істотним зашкодить на правам дитини. Третя особа Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради подала письмові пояснення. Так зазначає, що у даній ситуації не передбачено звільнення боржника від сплати аліментів та заборгованості. Також просить забезпечити при розгляду справи інтереси дитини. Третя особа Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції письмових пояснень не подавала. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 06.05.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі. Судовий розгляд призначено у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.09.2024 за клопотання представника відповідачки залучено третю особу без самостійних вимог Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради. Ухвалою суду від 28.01.2025 судом постановлено ухвалу якою підготовче провадження у справі закрито. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив, що на виконанні у Ковпаківському відділі державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з 30.09.2019 перебуває виконавче провадження № 60181792 з примусового виконання судового наказу виданого 28.08.2019 Ковпаківським районним судом м. Суми у справі № 592/1254/19, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 / 4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 14.08.2019. Позивач аліменти не платить через, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, розмір якої станом на 01.10.2021 становила 66\~550,25 грн. 13.02.2020 Ковпаківський районний суд м. Суми постановив ухвалу за поданням головного державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пшик Т.С. про оголошення розшуку боржника [PERSON] . Так ухвалою оголошений розшук [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , позивача у цій справі. Згідно Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 24.04.2024, що видана за №1819-24-08875, вбачається, що позивач не мав доходів у період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2023 року. Також суд встановив, що позивач має ряд захворювань. Так згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого №305 вбачається, що позивач перебував на лікуванні з 21.02.2024 по 13.03.2024 з діагнозом НІV 4 клінічна стадія. Вогнищеве ураження головного мозку н/в етіології. Легеневий туберкулез (219). При виписці рекомендовано спостереження інфекціоніста СОР ЦСНЗ, гепатоцентру та за місцем проживання. Згідно довідки КНП СОР «Медичний клінічний центр інфекційних хвороб та дерматології імені З.Й. Красовицького» від 15.03.2024 №01-12/1/125 позивач з 21.02.2024 проходив лікування з діагнозом вогнищеве ураження нервової системи з лівобічною пірамідною недостатністю, сенсомоторна полінейропотія верхніх і нижніх кінцівок х тетрапарезом до плегії в ногах. Пересуватися самостійно не може. Потребує сторонньої допомоги. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого №6149/11 КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» з 15.05.2011 позивач перебуває на амбулаторному обліку. З 06.05.2011 у нього встановлений ВІЛ. З 25.03.20219 встановлений діагноз: Клінічна стадія IV Безсимптомний перебіг (стадія І). Туберкулез легень. Згідно протоколу ЛКК КНП «Клінічна лікарня №5» СМР від 27.08.2024 №137 до позивача встановлений діагноз Клінічна стадіяIV. Безсимпотомний перебіг (стадія»). Безсимптомне носійство вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ); легеневий туберкулез; ВІЛ інфекція, 4 клінічна стадія. РифТБ(14.05.19) легень (інф) Дест+МБТ+МО МГ+риф+КО рез0 Гіст0 кат 4 ког 2 (2019) ОФК. Хвороба, зумовлена ВІЛ, з проявами мікробактеріальної інфекції. Висновок на момент огляду має ознаки обмеження життєдіяльності. Підлягає направленню на МСЕК. Рекомендовано огляд: невропатолога, офтальмолога, хірурга, отоларинголога, ортопеда, фтизіатра. Згідно висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) №323 від 25.11.2024 позивачу внаслідок захворювання М84 (за Міжнародною статистичною класифікацією хвороб та проблем, пов`язаним зі здоров`ям відповідає «порушенню цілісності кістки») рекомендовано палицю та ортопедичне взуття. Докази відхилені судом та мотиви відхилення Позивач звертаючись з позовом вважав, що через стан здоров`я не може працювати, а тому має право на звільнення від сплати аліментів та заборгованості. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З наведених обставин справи вбачається, що позивач має довести обставини у обґрунтування позову. При цьому такі обставини мають бути доведені певними засобами доказування. У обґрунтування неможливості працювати позивач надав зазначені медичні документи. З цих документів як наведено вище суд встановив наявність захворювань позивача. В той же час позивач з цих доказів неможливо встановити, що позивач втратив працездатність та час її втрати. Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, зокрема, з інвалідністю. Згідно з положеннями ст. 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» життєдіяльність - діяльність особи, що передбачає її повсякденне функціонування у спосіб та в обсязі, звичайних для неї, зокрема шляхом самообслуговування, орієнтації, пересування, спілкування, контролю за своєю поведінкою, навчання, трудової діяльності; здоров`я - стан повного фізичного, психічного і соціального благополуччя, а не лише відсутність хвороб або порушень структур та функцій організму; обмеження життєдіяльності - порушення структур та функцій організму та/або інші фактори в житті людини, що при взаємодії із зовнішнім середовищем перешкоджають виконанню нею повсякденної діяльності та участі в житті суспільства нарівні з іншими людьми. Згідно з положеннями ст. 69-1 «Основи законодавства України про охорону здоров`я» оцінювання повсякденного функціонування особи проводиться особі, яка має стани та/або захворювання, що відповідають критеріям направлення на таке оцінювання. Підставою для\~визнання особи\~особою з\~інвалідністю є\~одночасна наявність\~таких обов`язкових\~умов: стійкі\~порушення функцій\~організму; обмеження\~життєдіяльності; необхідність\~вжиття заходів\~соціального захисту. Оцінювання повсякденного функціонування особи проводиться експертними командами, що формуються в кластерних та надкластерних закладах охорони здоров`я. За результатами оцінювання за наявності відповідних підстави видається рішення про встановлення інвалідності. Разом з цим позивач не подав документів щодо перевірки оцінювання його повсякденного функціонування, а відповідно стану здоров`я, який полягає у обмеженні життєдіяльності. Відповідно не надано рішення по підсумкам оцінювання. Відтак подані медичні документи є неналежними доказами для встановлення факту обмеження повсякденного функціонування позивача, а тому на підставі ч. 2 ст. 78 ЦПК України суд відхиляє ці докази для встановленні факту обмеження повсякденного функціонування позивача. Зміст спірних правовідносин З встановлених обставин вбачається, що спірні правовідносини є цивільними та врегульовані 150, 180, 181, 188, ч. 2 ст. 197 СК України. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з частиною 2 статті 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Відповідно до роз`яснень пленуму Верховного Суду України наданими у пункті 22 постанови «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 суд, у випадках передбачених статтею 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.11.2018 у справі №343/860/17, у постанові від 01.08.2018 у справі №344/12158/16-ц та у постанові від 20.09.2018 у справі № 592/2683/17, у постанові від 22.01.2020 у справі № 691/1497/18 (провадження № 61-15013св19). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звернувшись з позовом позивач зазначив одну підставу для звільнення від сплати аліментів та заборгованості по них, це незадовільний стан здоров`я через який він позбавлений можливості працювати. Проте позивач на порушення ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України не надав доказів у обґрунтування факту своєї непрацездатності. Більше того надані медичні документи судом відхилені, як неналежні згідно ст. 78 ЦПК України щодо встановлення факту непрацездатності або її обмеження. Відсутність доходів у позивача у період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2023 року є недостатнім доказом, адже не містить підтвердження причин непрацездатності. З наведеного в цілому вбачається, що позивач не надав належних, допустимих й достатніх доказів у обґрунтування позову, щодо звільнення від сплати заборгованості. Таким чином він не довів законних підстав для звільнення від сплати та заборгованості по аліментах. Згідно з\~ст.\~188\~СК України\~батьки можуть\~бути звільнені\~від обов`язку\~утримувати дитину,\~якщо дохід\~дитини набагато\~перевищує дохід\~кожного з\~них і\~забезпечує повністю\~її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Аліменти це форма обов`язку батька утримувати дитину до досягнення повноліття. Наведеною нормою передбачено припинення обов`язку батька утримувати дитину. Проте стан здоров`я не є підставою для припинення такого обов`язку. Відтак з заявлених позивачем підстав його не може бути звільнено від сплати аліментів. Ураховуючи зазначене суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed