Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

1. 16 грудня 2024 року адвокат Левада Є.Л. в інтересах позивачки через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Поварова Л.В., про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON] , яка за життя склала заповіт на ім`я позивачки. За життя [PERSON] належала 1/2 частина будинку [ADDRESS] , а також земельна ділянка, розташована за вказаною адресою. Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, звернувшись до нотаріуса, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що вона не надала доказів належності спадкового майна спадкоємцю. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом на спірне нерухоме майно (а.с.а.с. 1 6). 2. 19 лютого 2025 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 91). 3. Позивачка, представники сторін, третя особа до суду не з`явилися, звернувшись із заявами про розгляд справи за їх відсутності. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) (а.с.а.с. 44, 80, 82 84). 4. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 5. 24 березня 2025 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 6. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заявлений позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. 7. Судом встановлено, що позивачка доводяться дочкою [PERSON] , [INFO] (а.с.а.с. 11-звор., 50, 51, 56 66). 8. За життя [PERSON] належали: - 1/2 частина будинку [ADDRESS] (а.с.а.с. 19, 20); - земельна ділянка площею 0,0502 га, розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 1412336600:01:013:1034) (а.с.а.с. 30 34). 9. 6 червня 2016 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла усе належне їй майно позивачці. Заповіт був посвідчений Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою і зареєстрований у реєстрі під №3-399 (а.с. 46). 10. [INFO] [PERSON] померла у м. Нарві Іда-Віруського повіту Естонії (а.с.а.с. 47, 48). 11. 15 березня 2023 року позивачка звернулася до третьої особи із заявою про прийняття спадщини після смерті матері й видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 49). 12. 23 жовтня 2023 року третя особа ухвалила постанову про відмову позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно у зв`язку з ненаданням позивачкою доказів належності спадкового майна спадкоємцю (а.с. 76). 13. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 14. Згідно з частиною 1 статті 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. 15. За правилами, встановленими статтями 1268, 1270 ЦК, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначена дія повинна бути вчинена протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. 16. Судом було встановлено, що позивачка вчасно звернулася до третьої особи аз заявою про прийняття спадщини, отже вона прийняла спадщину у розумінні статті 1268 ЦК. 17. Таким чином, зважаючи на складений [PERSON] заповіт, після її смерті залишився один спадкоємець спірного нерухомого майна позивачка. Дотепер жодна інша особа до нотаріуса з приводу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , не зверталася. 18. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. 19. Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні у їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що заявлений у справі позов про визнання права власності на спадкові будинок та земельну ділянку в цілому підлягає задоволенню, оскільки позивачка є спадкоємцем за заповітом і прийняла спадкове майно після смерті матері. 20. При цьому суд вважає за необхідне задовольнити позов, визнавши право позивачки на спадщину за заповітом, а не за законом, про що йдеться у прохальній частині позову. 21.

Outcome: partial