Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

Адвокат Пороло М.М., який діє від імені та в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, відповідно до якого просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Стислий виклад позиції позивача Позивач є батьком [PERSON] , [INFO] . Мати дитини, [PERSON] проживає окремо та умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, вихованням дитини не займається, зловживає алкогольними напоями. Органом опіки та піклування Олександрійської міської ради надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її сина. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Рух справи у суді Позовну заяву подано до суду 18.04.2024 року. Ухвалою суду від 28.05.2024 року відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 06.08.2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 17.12.2024 року відмовлено у прийнятті заяви про визнання відповідачем [PERSON] позову. Позиція учасників справи Позивач та його представник в судовому засіданні пояснили, що з [PERSON] позивач перебував у цивільному шлюбі з 2004 року до 2012 року. Проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Коли дитині виповнилось 3 роки відповідачка поїхала на заробітки, і періодично приїжджала на тиждень-два. В цей час брала дитину до себе, потім знову повертала дитини йому. Проте вже з першого класу мати повністю перестала виконувати свої батьківські обов`язки. Аліменти на утримання дитини він не стягує. Наразі відповідач проживає та працює в Польщі. Останній раз була в м. Олександрії три роки тому. Будь-якої допомоги не надає. Сину не телефонує, не вітає з Днем народження. Жодного разу не присилала кошти, подарунки. Окрім того в м. Олександрія проживає мати відповідачки, тобто бабуся, проте вона також не запрошує дитину, не цікавиться її життям, не вітає з Днем народження, тобто не виявляє інтересу до онука. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Судом була заслухана думка неповнолітнього сина [PERSON] , який пояснив, що він проживає удвох з батьком ще з того часу як пішов до першого класу. Мама проживає в Польщі. Жодного разу до матері не їздив, бо вона не запрошувала. Мама його навіть не вела до першого класу. Спілкування між ним майже відсутнє. Інколи вітає з Днем народження смс. Останній раз спілкувався з мамою до війни. Його повністю забезпечує батько. Вона жодного разу не прислала йому кошти, подарунки, не запропонувала його забрати до себе навіть коли розпочалась війна. Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позовну заяву. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Отже, зважаючи на те, що судом вжито заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами. На підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу при заочному розгляді. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії довідки КП «Житлогосп» від 21.02.2024 року №853, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] . Згідно акту обстеження житло-побутових умов проживання здобувача освіти від 14.02.2024 року, [PERSON] , [INFO] , який навчається у Гуманітарному ліцеї Олександрійської міської ради Кіровоградської області, проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час перевірки встановлено, що дитина має свою окрему кімнату з місцем для навчання, комп`ютерним столом та ліжком, забезпечена усім необхідним для розвитку, проживання та навчання. Сім`я має належні умови для проживання, батько повністю опікується життям та вихованням сина, його розвитком та фінансовим забезпеченням. Створені належні умови для комфортного проживання. Відповідно до витягу з протоколу №6 від 16.02.2024 року засідання педагогічної ради Гуманітарного ліцею Олександрійської міської ради Кіровоградської області, вирішено передати на розгляд комісії з питань захисту прав дитини висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її сина [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з протоколу засідання класний керівник дитини повідомила, що [PERSON] , який навчається в даному закладі з першого класу, зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, уважний учень, який підтримує дружні стосунки з однокласниками. Про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, навчання та духовний стан піклується батько. Мати школу не відвідувала, інтересу до життя дитини, її навчання, внутрішнього стану, фізичного та ментального здоров`я не виявляла. Психолог закладу повідомила, що як факт родина для хлопця - тато, мама, дідусь та бабуся, але психологічно родина для [PERSON] - це батько та дідусь. Ставлення до батька дуже прихильне, емоційно прив`язаний до нього, про батька висловлюється з радістю і повагою, останній відіграє важливу та значну роль в житті дитини. Ставлення до матері нейтральне, при нагадуванні про неї не виявляє вербальних чи невербальних реакцій. В розмові вказує про не прив`язаність до матері, оскільки вона не підтримує з ним постійний зв`язок. Дитина максимально комфортно та у безпеці почувається разом з батьком. Згідно з характеристикою практичного психолога щодо психологічного стану [PERSON] , [INFO] , складеної 16.02.2024 року, психоемоційний стан хлопця стабільний, адекватно сформовані емоції у сфері базового комфорту, особистісного розвитку, пізнавальної сфери. Відповідно до педагогічної характеристики учня Гуманітарного ліцею Олександрійської міської ради Кіровоградської області [PERSON] , складеної 16.02.2024 року, останній навчається у закладі з першого класу. Про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, навчання та духовний стан піклується батько (зі слів дитини). Мати школу не відвідувала, інтересу до життя дитини, її навчання, внутрішнього стану, фізичного та ментального здоров`я не виявляла. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 18.03.2024 року №90/9/10/3, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради не заперечує проти позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . Судом в ході розгляду справи було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що є сусідами [PERSON] . Дитина проживає з батьком. Мати дитини з ними не проживає більше десяти років. Свідку [PERSON] від спільних знайомих відомо, що у [PERSON] в Польщі є інша родина. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з Закону України «Про охорону дитинства» від 21.06.2001 року, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до положень статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача посилається на те, що підставою для цього є ухилення останньої від виконання обов`язків по вихованню дитини В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доводи позивача про те, що відповідач не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не спілкується з нею та не проявляє турботи, тобто фактично усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, відповідачем під час судового розгляду жодним чином не спростовані. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини. Суд приймає до уваги наданий виконавчим комітетом Олександрійської міської ради Кіровоградської області висновок від 18.03.2024 року №90/9/10/3 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Висновки за результатами розгляду справи Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] та, відповідно до ст.150 СК України, має обов`язки піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити дитину, готувати її до самостійного життя. Надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази підтверджують невиконання відповідачем батьківських обов`язків щодо дитини. Вона протягом тривалого часу не проявляє батьківської уваги та не піклується про дитину, не цікавиться станом здоров`я свого сина та не бере участі у його виховані, тому суд дійшов висновку про необхідність застосування такого заходу, як позбавлення батьківських прав відповідача стосовно її сина. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стяганню з відповідача на користь позивача у сумі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved