Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

10.01.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника Альховську І.Б. звернувся позивач Акціонерне Товариство «Сенс Банк» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позові зазначено, що 07.12.2017 між відповідачем та АТ «Альфа - Банк» було укладено кредитний договір № 630792819. Відповідно до умов договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, виплатити проценти за його користування, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах що передбачені кредитним договором. У випадку невиконання умов договору позичальником, останній зобов`язаний достроково виконати боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно та у повному обсязі. Позичальник своїх зобов`язань за зазначеним вище договором не виконав, через що утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 71\~911.68 грн. 12.08.2022 АТ «Альфа-Банк» змінило найменування на АТ «Сенс Банк». З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було надіслано досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Однак, така залишилась без уваги. За наведеного позивач просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 630792819 у сумі 71\~911.68 грн з яких: 10\~413.42 грн прострочене тіло кредиту; 19\~148.01 відсотки за користування кредитом; 40\~979.74 грн тіло кредиту. Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22.01.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Клопотання представника позивача задоволено та розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копію зазначеної ухвали надіслано сторонам у справі. Отже, сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 07.02.2025\~ [PERSON] \~ознайомився з\~матеріалами справи\~особисто,\~про що\~написав у\~заяві поданій\~до суду\~в порядку\~ст.\~43\~ЦПК України 07.02.2025. 24.02.2025 до суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву про стягнення суми боргу. Так, відповідач вважає, що викладені в позовній заяві обставини не відповідають дійсності, вона подана з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема до матеріалів позовної заяви надано не засвідчені копії додатків, з-поміж чого і Кредитного договору № 630792819 від 01.04.2017. Відповідач пояснив, що 01.04.2017 між ним та Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» було укладено кредитний договір № 630792819 в сумі 8 000.00 гривень на 12 місяців, з кінцевим терміном погашення - 01.04.2018. Тож, і кінцевим терміном початку будь-яких дій щодо кредитного договору є 2021 рік. Через що позивачем АТ «Сенс Банк» аж занадто пропущений строк позовної давності для будь-яких звернень щодо обставин кредитного договору № 630792819 від 01.04.20018 та приховано цей факт. Відповідач зауважив, що за змістом статті 266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно). Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. ст. 257, 258 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у вимогах (позові). З урахуванням того, що АТ «Сенс Банк» звернулося до суду із даною позовною заявою про стягнення суми боргу з [PERSON] лише 10 січня 2025 року, відповідач переконаний що банк пропустив строк для таких дій майже на чотири роки. Тому вважає такі дії товариства незаконними, адже позивач не має правових підстав для звернення до [PERSON] . Тож, застосовуючи практику Європейський Суд з прав людини відповідач просить суд: застосувати строк позовної давності до вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» щодо звернення стягнення суми боргу за кредитним договором №630792819 від 01.04.2017р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» та [PERSON] . Відмовити Акціонерному товариству «Сенс Банк» в позовних вимогах до [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором №630792819 від 01.04.2017р. по цивільній справі №187/34/25 в повному обсязі. Усі витрати по справі віднести за рахунок позивача. Окремо, відповідачем подано до суду заяву про застосування позовної давності. У заяві відповідач погодився, що 01.04.2017 між ним та Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» було укладено кредитний договір № 630792819 в сумі 8000.00 гривень на 12 місяців, з кінцевим терміном погашення - 01.04.2018. Застосовуючи положення Цивільного Кодексу України про позовну давність, відповідач звертає увагу на те, що кінцевим терміном початку будь-яких дій щодо кредитного договору є 2021 рік. Позивач же звернувся до суду лише 10.01.2025, пропустивши строк для таких дій майже на 4 роки. Разом із тим заяви про поновлення пропущеного строку із зазначенням доказів поважності причин його пропущення позивачем до суду не надано. За наведеного, відповідач просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На доказ додано: копію паспорту громадянина України [PERSON] ; копію картки платника податків; копію паспорту споживчого кредиту; копію посвідчення особи з інвалідністю [PERSON] ; копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією [PERSON] ; копії медичних виписок та висновків хворого [PERSON] . Зазначений вище відзив з додатками 24.02.2025 було направлено на адресу позивача, що підтверджено документами з АТ «Укрпошта». Будь-яких інших заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. Зважаючи на зазначене вище, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Окрім того, у ч.2 ст.247 ЦПК України визначено, що в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню через наступне. За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись із позовом до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд має забезпечити сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. [PERSON] народився [INFO] , що встановлено з копії паспорта громадянина України [NUMBER] та копії картки платника податків, де РНОКПП зазначено [NUMBER] . 06.12.2017 клієнт [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) подав анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору на банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк». Анкета-заява містить власноручний підпис клієнта. Також додано копію оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, якою 07.12.2017 клієнт [PERSON] запропонував ПАТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», укладеного між клієнтом та банком. Оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії підписано власноруч клієнтом. Запропоновано наступні умови угоди: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення кредитної лінії; клієнт просить випустити йому міжнародну платіжну карту МС Debit World строком дії 3 з моменту випуску. Ліміт кредитної лінії 200\~000.00; процентна ставка типу фіксована 35.99% річних; обов`язковий мінімальний платіж 7% від суми загальної заборгованості та не менше 50.00 грн. Також, наявна копія акцепту на укладення договору про використання факсимільного відтворення аналогу власноручного підпису та відбитку печатки при укладенні договору добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток, яку 06.12.2017 страхувальник [PERSON] прийняв. Тож, додано копію самого договору добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток № 248.630792819.111 від 06.12.2017, укладений між ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» та [PERSON] 06.12.2017. Також, наявна копія договору про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів 06.12.2017 . З копії паспорту споживчого кредиту вбачається, що сума/ліміт кредиту 20\~000.00 грн; максимальна сума кредиту 200\~000.00 грн; строк кредитування 12 місяців; розрахунковий період - 1 місяць; процентна ставка 35.99 % річних; тип ставки фіксований; порядок повернення кредиту щомісячно не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 7% від суми заборгованості, мінімум 50 грн; штраф за прострочення внесення мінімального платежу 100.00 грн в день виникнення прострочення та 300.00 грн якщо сума прострочення заборгованості не погашена протягом 5 календарних днів; загальна вартість кредиту за 12 місяців 10\~785.00 грн. Паспорт містить особистий підпис споживача. Загальна сума заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором № 630792819 станом на 12.03.2024 становить суму 70\~541.20 грн, що підтверджено розрахунком заборгованості за кредитом. 06.03.2024 на адресу відповідача представником АТ «Сенс Банк» було направлено вимогу про усунення порушень за зобов`язаннями за кредитним договором № 630792819, що підтверджено довідкою з «Укрпошта». Додано копії правовстановлюючих документів Акціонерного Товариства «Сенс Банк» (ІК 23494714), з яких вбачається, зокрема, що Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» змінило найменування на Акціонерне Товариство «Сенс Банк» (ІК 23494714). Статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст.11 ЦПК України. У відповідності до ч. 2\~ст. 11 Цивільного кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 1055 Цивільного кодексу України\~кредитний договір укладається у письмовій формі.\~\~Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст. 10561\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.\~\~ Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Тож, з наведеного вище судом встановлено та самим відповідачем не заперечується, що між сторонами було укладено договір кредиту № 630792819. Відповідач отримав у кредит грошові кошти згідно зазначеного договору, що також ним не заперечується. Однак, свої зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплату відсотків за його користування належним чином позичальник не виконував, тобто не дотримувався умов договору. У паспорті споживчого кредиту зазначено строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлюваної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. У випадку невиконання умов договору позичальником, останній зобов`язаний достроково виконати боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. У відповідності до\~ст. 629 Цивільного кодексу України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач виконав зобов`язання за кредитним договором. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем за кредитним договором, в тому числі за тілом кредиту, простроченим тілом кредиту, відсотками, що у свою чергу, є підставою для часткового задоволення позову. Так, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 71 911.68 грн. Зазначає, що розрахунок заборгованості із актуальною датою додається. При цьому з наданих до суду розрахунків заборгованості за кредитом вбачається загальна заборгованість на дату його складання 70 541.20 грн. Інших доказів, які б могли обґрунтувати заявлену до стягнення суму до суду не надано. Разом з тим, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності до розглянутих вище вимог. У відповідності до\~ст. 256 Цивільного кодексу України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Так, згідно з ст.257, ч.3, ч. 4 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1, ч. 5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.1, ч. 3 ст. 266 ЦК України). Тож, судом встановлено, що відповідач мав сплатити заборгованість за кредитним договором у повному обсязі 06.12.2018. Отже, строк позовної давності почав свій перебіг з 07.12.2018 і останнім днем такого строку є 07.12.2021. Разом із тим, з доданого розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] вчинив дію, що свідчить про визнання ним свого боргу, а саме 07.11.2022 вніс кошти на рахунок у сумі 1 600.00 грн, через що строк позовної давності почав свій перебіг не з 07.12.2018, а з 08.11.2022. Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30.03.2020 (набув чинності з 02.04.2020) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п.12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Також Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-IX від 15.03.2022 (набув чинності з 17.03.2022) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п.19 (з подальшими змінами),відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Загальновідомими обставинами і такими, що не підлягають доведенню в силу положень ст.82 ЦПК України, є дія в Україні з 24.02.2022 по теперішній час воєнного стану, введеного у зв`язку із збройною агресією рф проти України, у зв`язку з чим 3-річний строк позовної давності за грошовими вимогами, обов`язок сплати яких настав з 08.11.2023, є зупиненим і на час воєнного стану. Тож, загальна позовна давність (три роки) для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу за означеним кредитним договором № 630792819 від 07.12.2017 продовжується на термін впровадження дії карантину та воєнного стану, а отже враховуючи зупинення перебігу позовної давності на строк дії воєнного стану з 24.02.2022, позивачем не пропущений строк позовної даності з часу виникнення у нього права вимоги за означеним кредитним договором і до цього часу, а отже доводи відповідача, що позовні вимоги товариства заявлені за межами строку позовної давності, є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Враховуючи викладене вище, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити частково у сумі 70\~541.20 грн. В іншій частині позовних вимог 1\~370.48 грн відмовити, за недоведеністю та необґрунтованістю. Вирішуючи питання про судовий збір суд виходить із наступного. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем надано меморіальний ордер № 463508 від 03.01.2025 про сплату судового збору у розмірі 2 422.40 грн. Оскільки позивачем сплачено судовий збір у мінімальному розмірі, передбаченому законом за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру, майнові вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, тому сплачена позивачем мінімальна сума судового збору є пропорційною розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial