Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

14 жовтня 2024 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі представника, адвоката Шмуйлової І.М., звернулися засобами поштового зв`язку до Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська із позовною заявою до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Департамент реєстрації Харківської міської ради, державний нотаріус другої Харківської міської державної нотаріальної контори (відокремлений підрозділ) Волохіна О.В., про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності: [PERSON] - 1/4 частина; [PERSON] 1/4 частина; [PERSON] - 1/4 частина; [PERSON] -1/4 частина, згідно з рішенням від 10 січня 2001 року № 20 виконавчого комітету міської ради м.Авдіївка Донецької області, про що видано свідоцтво про право власності на житло від 10 січня 2001 року, яке було зареєстровано у Донецькому бюро технічної інвентаризації, про що було зроблено запис у реєстрову книгу №27 за реєстровим № 4890 від 25.01.2001 року. Відповідно до матеріалів ЖЕО 5671 на початку лютого 2024 року мало місце порушення законів ведення війни, що полягало у здійсненні обстрілу військовослужбовцями збройних сил чи інших відомств РФ із невстановленого виду озброєння та снарядами невстановленого калібру по житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , що призвело до пошкодження вказаного будинку та квартири [ADDRESS] за вищевказаною адресою (ЄО 5671 від 26.04.2024), що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне провадження № 12024221180000652 за ч.1 ст.438 КК України. За виниклою необхідністю у державній реєстрації прав на нерухоме майно, позивачі звернулась до Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Харківської області. Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради за результатом розгляду заяв Позивачів від 19.04.2024 року та 23.09.2024 року - відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що подані ними документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. На цей час позивачі мають право на компенсацію за пошкоджений внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, об`єкт нерухомого майна. У зв`язку з тим, що право власності позивачами на квартиру набуто до 2013 року, реєстрацію власності проведено лише у бюро технічної інвентаризації, у зв`язку з чим відповідні відомості до Державного реєстру прав власності не внесені. На даний час відсутня можливість надання відповідних документів з Комунального підприємства Бюро Технічної Інвентаризації м. Донецька, оскільки за інформацією Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області архіви втрачені через збройну агресію російською федерації в Україні. Зазначили, що на час звернення з позовом до суду співвласник [PERSON] , яка є матір`ю позивача [PERSON] , померла [INFO] . [PERSON] звернулась 09.05.2024 року до державного нотаріуса Волохіної О.В. Другої Харківської міської нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті її матері [PERSON] . Інші спадкоємці після смерті [PERSON] -відсутні. На підставі поданої заяви було заведено спадкову справу № 167П/2024. Однак, нотаріус відмовив [PERSON] , у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що право власності у спадкодавця не підтверджується, згідно чинного законодавства, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно та неможливо отримати інформацію про зареєстровані права до 01 січня 2013 року на вищезазначену квартиру із органів БТІ Донецької області, що підтверджується наданою до матеріалів позовної заяви постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.05.2024 року. Отже, на підставі вказаних доводів та письмових доказів, вважає, що існують об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні дій щодо отримання свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] у нотаріальному порядку та подальшої реєстрації прав власності на підставі даного свідоцтва. Вважає, що нею було вжито усіх необхідних та передбачених законом заходів для реалізації спадкових прав. В позасудовому порядку вирішити дане питання не виявляється за можливе. Просили суд: визнати право власності за [PERSON] , [INFO] , на 1/4 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати право власності за [PERSON] , [INFO] , на 1/4 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати право власності за [PERSON] , [INFO] , на 1/4 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати право власності за [PERSON] , [INFO] , на 1/4 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 11.06.2024\~року №\~1802/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Авдіївського міського суду Донецької області» змінила з 01 липня 2024 року територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14 жовтня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної справи визначено суддю Слюсар Л.П. ухвалою якої від 18 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі. Позивачі та представник позивачів в судове засідання не з`явилися. Відповідно до заяв просили суд здійснювати розгляд прави без участі сторони позивачів та задовольнити позов. Представник відповідача Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином через підсистему «Електронний суд». Відповідно до заяви, представника відповідача - Малярчик Е.Е., повноваження якого підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, документ сформований в системі «Електронний суд», 09.02.2025 року просила суд розглядати справу без їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 10 січня 2001 року, виданого Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради Донецької області, квартира за адресою: [ADDRESS] , перебуває у приватній спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках, про що в БТІ м. Донецька 25.01.2001 року внесено реєстраційний запис за реєстровим номером 4890 в реєстрову книгу № 27. Згідно з копією технічного паспорту від 10.01.2001 року, квартира [ADDRESS] , має загальну площу 64,00 кв.м, житлова площа 43,80 кв.м. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00041417325 від 22 листопада 2023 року [PERSON] 12 березня 2005 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис №43, прізвище після одруження « [PERSON] ». Згідно з копією повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 19 травня 2008 року, актовий запис №72. Прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до повторного свідоцтва про народження Серія [NUMBER] батьками [PERSON] є: батько [PERSON] , матір [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] , [PERSON] 09 серпня 2003 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис №133, та її прізвище після одруження « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 08 листопада 2008 року, актовий запис №159. Прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Згідно з копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , [PERSON] 09 серпня 2003 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис №70, та її прізвище після одруження « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] померла [INFO] , про складено відповідний актовий запис №278 від 12.06.2010 року. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є її донька [PERSON] , що підтверджується, копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , де зазначено, що матір`ю є [PERSON] та батьком є [PERSON] , та копією свідоцтва про укладання шлюбу Серія [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер - [INFO] . Згідно з Довідкою Комунального підприємства від 13.09.2010 року за №123 за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] , 1926 року народження з 26.07.1989 року по день смерті [INFO] . На день смерті за даною адресою були зареєстровані: [PERSON] , 1960 року народження, [PERSON] , 1979 року народження, [PERSON] ,1984 року народження, [PERSON] , 2003 року народження, [PERSON] , 2005 року народження. Згідно з інформацією Другої Харківської міської державної нотаріальної контори від 06.04.2024 року за №443/02-14/П, із матеріалів спадкової справи №167П/2004, що заведена Другою Харківською міською нотаріальною конторою після померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що спадкоємцем, який прийняв спадщину є її дочка, [PERSON] , [INFO] . Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №377724463 право власності на квартиру [ADDRESS] за жодною особою не зареєстроване. Місто Авдіївка є центром Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області та відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих: Російською Федерацією», затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 - є окупованим Російською Федерацією містом з 29.02.2024 року. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне провадження № 12024221180000652 відомості внесені 27.04.2024 року за ч.1 ст.438 КК України, на початку лютого 2024 року мало місце порушення законів ведення війни, що полягало у здійсненні обстрілу військовослужбовцями збройних сил чи інших відомств РФ із невстановленого виду озброєння та снарядами невстановленого калібру по житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , що призвело до пошкодження вказаного будинку та квартири [ADDRESS] за вищевказаною адресою (ЄО 5671 від 26.04.2024). 19.04.2024 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Харківської області, [PERSON] , прийнято рішення №72694721 про відмову в проведенні реєстраційних дій за заявою [PERSON] . Вказане рішення вмотивоване тим, що на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01.01.2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в місті Авдіївка, в тому числі на зазначений в запиті реєстратора об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] . 23.09.2024 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Харківської області, [PERSON] , прийнято рішення №75171298 про відмову в проведенні реєстраційних дій за заявою [PERSON] , [PERSON] . Вказане рішення вмотивоване тим, що на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01.01.2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в місті Авдіївка, в тому числі на зазначений в запиті реєстратора об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Волохіною О.В. від 09 травня 2024 року за №631/02-31/П відмовлено спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, право власності у спадкодавця не підтверджується, згідно чинного законодавства, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, та неможливо тримати інформацію про зареєстровані права до 01 січня 2013 року на вищезазначену квартиру із органів БТІ в Донецькій області. Згідно з ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом частини першої статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З аналізу вказаної статті вбачається, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права). Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст.\~392\~ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа, позивачем у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником. Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 10 травня 2017 року у справі № 910/13348/15. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392\~ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 355\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з частиною 1 статті 368\~ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370\~ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до статті 372\~ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Суд вважає доведеним факт належності позивачам та померлій [PERSON] на праві спільної власності квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки це підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, копією реєстраційного напису, зробленого Бюро технічної інвентаризації. Крім того, відповідач, який представляє інтереси виконавчого комітету Авдіївської міської ради, який є органом приватизації, не заперечує право власності позивачів на це майно, яке набуто в порядку приватизації в січні 2001 року. Отже, позивачі є учасниками спільної сумісної власності в рівних частках та відповідно до закону мають право на визначення своєї частки у праві спільної сумісної власності на квартиру. Отже, кожному із співвласників, фактично належить по 1/4 частині вищевказаної квартири. Суд також звертає увагу, що загальновідомим і таким, що не підлягає доказуванню, є факт окупації російською федерацією частини Донецької області, в тому числі м. Донецька, м. Ясинувата, м. Авдіївки, де зберігалися документи, які підтверджують реєстрацію в установленому до 01.01.2013 року порядку права власності позивача на нерухоме майно. Враховуючи, що в судовому засіданні підтверджено право власності позивачів, а саме відповідно до рівності часток 4 співвласників за кожним, - на 1/4 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , але позивачі позбавлені можливості реалізовувати свої правомочності власника майна через відсутність відповідних відомостей про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та неможливість їх отримання у відповідному бюро технічної інвентаризації через окупацію частини Донецької області, де зберігалися реєстраційні документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно, суд вважає можливим позов задовольнити, визнавши за позивачами право власності на 1/4 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 64,0 кв.м. Щодо заявлених позовних вимог позивача [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , то суд виходить з наступного. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина, не залежно від часу її прийняття належить спадкоємцеві з часу її відкриття. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року N\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальноїконтори Волохіної О.В. від 09 травня 2024 року за №631/02-31/П відмовлено спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] за відсутністю правовстановлюючого документи, її права підлягають поновленню у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене та враховуючи докази в їх сукупності та те, що у позивача [PERSON] існують\~перешкоди для\~оформлення спадкових\~справ у\~нотаріальному порядку,\~тому суд\~вважає за\~можливе визнати\~за позивачем\~право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/4 частку квартири загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 43,8 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі статтею 13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відносно розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, то суд вважає, що витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на позивачів, оскільки вказаний вище позов виник не через винні дії Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області, підстав для покладення витрат на Авдіївську міську\~військово-цивільну\~адміністрацію Покровського\~району Донецької\~області немає.

Outcome: approved