Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Керівник Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Олександрійської міської ради Кіровоградської області,звернувся з позовом до суду про відшкодування з [PERSON] та [PERSON] витрат на стаціонарне лікування особи внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 28\~089,19 грн. Позов обґрунтований тим, що ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.04.2023 у справі № 398/1002/23 [PERSON] та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою. Згідно обвинувального акта, під час досудового розслідування кримінального провадження № 12022121060001658 встановлено, що 23.11.2022 [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ-2101, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по пр. Соборному у м. Олександрії зі сторони пл. Соборної до перехрестя з вул. Першотравневою, під час виконання повороту ліворуч на вул. Першотравневу, порушив п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 2.3 (а), 2.3 (б), 10.1, 16.13, 31.4.5 (г) ПДР, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21101, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі прямо. Також, згідно обвинувального акта, під час досудового розслідування кримінального провадження № 12022121060001658 встановлено, що 23.11.2022 [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ-21101, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по пр. Соборному у м. Олександрії до перехрестя з вул. Першотравневою, порушив п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 12.3, 12.4, 12.9 (б) ПДР, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-2101, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який, рухаючись по пр. Соборному у зустрічному напрямку,здійснював поворот ліворуч на вул. Першотравневу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ-2101, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів верхньої гілки лівої лобкової кістки та лівої сідничної кістки, садна обличчя та кистей рук, рани щелепи зліва, які в комплексі, згідно висновку судово-медичної експертизи № 3 від 06.02.2023, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що викликали розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] у період з 23.11.2022 по 06.12.2022 перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради та на її лікування закладом витрачено кошти у сумі 28\~089,19 грн. Олександрійською міською радою окремо позовна заява про стягнення з [PERSON] та [PERSON] витрат на лікування не подавалась, у добровільному порядку вказані витрати не відшкодовані. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Нероди Л.М. від 29.03.2024 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 24.09.2024 справу перерозподілено судді Голосеніній Т.В. Ухвалою від 27.09.2024 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду з викликом сторін. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Ковальовою Т.Ю. направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відзив мотивований тим, що потерпіла [PERSON] не має жодних претензій до [PERSON] . Довідка про витрати на стаціонарне лікування потерпілої, видана КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради, містить нечіткий вихідний номер, дату видачі та вік потерпілої, який, можливо, не співпадає з датою народження потерпілої. Вартість ліжко-днів в КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради жодним чином не обґрунтована, що викликає сумніви у розмірах їх вартості. Відповідач [PERSON] не погоджується з загальною вартістю лікування, вважає, що є сумніви у правомірності нарахування вартості лікування, зокрема вартості ліжко-дня, тому позивач повинен надати додаткові докази під час судового розгляду справи. Відповідач [PERSON] та його представник вважають, що не доведено причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та наслідком у виді стаціонарного лікування [PERSON] у період з 23.11.2022 по 06.12.2022. У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, також просив врахувати доводи, які вказані у заяві від 24.02.2025, згідно якої даний позов пред`явлено не в інтересах потерпілої [PERSON] , а в інтересах держави про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої, які здійснювались за рахунок місцевого бюджету м. Олександрії. Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ від 16.07.1993 № 545. Як передбачено даним Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Законодавство не зобов`язує зазначати у довідці-розрахунку складові вартості одного ліжко-дня. Доводи відзиву не спростовують обґрунтованості позову. Крім того, позивач просив врахувати, що відзив на позовну заяву подано з порушенням процесуального строку, встановленого в ухвалі суду про відкриття провадження. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , а також представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву та пояснення стосовно позовних вимог не надав. Вислухавши прокурора, відповідача [PERSON] , його представника та відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 23.11.2023 близько 15.00 год. [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ-2101, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по пр. Соборному у м. Олександрії зі сторони пл. Соборної до перехрестя з вул. Першотравневою, під час виконання повороту ліворуч на вул. Першотравневу, порушив п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 2.3 (а), 2.3 (б), 10.1, 16.13, 31.4.5 (г) ПДР (п. 1.3 ПДР - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, п. 1.4 ПДР - кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, п. 1.5 ПДР - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п. 2.3 (а) ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан … транспортного засобу…, п. 2.3 (б) ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, … технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п. 10.1 ПДР - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, п. 16.13 ПДР - перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч, п. 31.4.5 (г) ПДР - на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів), внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21101, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі прямо. 23.11.2022 близько 15.00 год [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ-21101, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по пр. Соборному у м. Олександрії до перехрестя з вул. Першотравневою, порушив п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 12.3, 12.4, 12.9 (б) ПДР (п. 1.3 ПДР - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, п. 1.5 ПДР - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п. 2.3 (б) ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, п. 12.3 ПДР - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, п. 12.4 ПДР - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год, п. 12.9 (б) ПДР - водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, …), внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-2101, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який, рухаючись по пр. Соборному у зустрічному напрямку, виконував поворот ліворуч на вул. Першотравневу. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ-2101, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які в комплексі, згідно висновку судово-медичної експертизи № 3 від 06.02.2023, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що викликали розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] у період з 23.11.2022 по 06.12.2022 перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.04.2023, яка набрала законної сили 12.04.2023, у справі № 3981002/23 [PERSON] та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України,на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою [PERSON] , кримінальне провадження закрите. Відповідно до листів Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 11.03.2024 № 84/9/23/6 та КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради від 07.03.2024 № 570 окремо Олександрійська міська рада Кіровоградської області та КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради не звертались до суду з позовом до відповідачів про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] . У вказаному листі від 07.03.2024 № 570 КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради просило керівника Олександрійської окружної прокуратури здійснити представництво в суді законних інтересів держави шляхом подання позову про стягнення з [PERSON] та [PERSON] витрат на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] . Згідно з довідкою-розрахунком КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради від 02.02.2023 № 332, на лікування потерпілої [PERSON] у період з 23.11.2022 по 06.12.2022 (13 ліжко-днів) витрачено кошти у розмірі 28\~089,19 грн. відповідно калькуляції витрат на лікування. При цьому, зазначено, що вартість одного ліжко-дня у листопаді 2022 року складала 1\~855,98 грн., у грудні 2022 року 2\~648,27 грн. Відповідно до статуту КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 29.07.2021 № 590, КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради є багатопрофільним лікарняним закладом охорони здоров`я з поліклінікою комунальним унітарним некомерційним підприємством, яке надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам у порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим статутом (п. 1.1 статуту). Підприємство створене за рішенням Олександрійської міської ради від 28.05.2019 № 736 (п. 2 статуту). Підприємство належить до об`єктів комунальної власності, користується майном, що належить до комунальної власності Олександрійської територіальної громади (п. 4 статуту). Власником та засновником підприємства є Олександрійська територіальна громада в особі Олександрійської міської ради (п. 6 статуту). Підприємство є підпорядкованим управлінню охорони здоров`я Олександрійської міської ради (п. 7 статуту). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ст.\~1206\~ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Як визначено у ч. 2 ст. 1191 ЦК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Питання відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, врегульовано статтею 1206 ЦК України, Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Згідно правової позиції, яка закріплена у п. 3 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №11\~від 7\~липня 1995року\~«Про відшкодування\~витрат на\~стаціонарне лікування\~особи,\~яка потерпіла\~від злочину\~та судових\~витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 р. (далі-Порядок). Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить заклад. Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Відповідно до п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Згідно зі ст.18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів,коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері. Відповідно до пп. «а» п.3 ч.1 ст. 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать, зокрема видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки). Невідшкодування витрат лікарняного закладу спричиняє шкоду економічним інтересам держави, порушує порядок надходження, акумулювання та використання коштів бюджету, що може призвести до неможливості фінансування видатків та необхідності в додатковому фінансуванні установи з бюджету. Як закріплено у п. 3 ст.\~131-1\~Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ч. 3 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України «Про прокуратуру». Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч. 1 ст.\~23\~Закону України\~«Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Рішенням Конституційного\~Суду України\~№3-рп/99\~від 08\~квітня 1999\~року встановлено, що поняття «інтереси держави» є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Відповідно до статті 10\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Стаття 18-1\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» встановлює, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Вказані положення Закону надають КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради право на захист інтересів громади щодо забезпечення належного матеріально-технічного та фінансового забезпечення галузі охорони здоров`я, у тому числі право на звернення до суду у спосіб, передбачений статтею 16 ЦК України. Як передбачено в п. 3-5 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Як встановлено судом, внаслідок неправомірних дій відповідачів [PERSON] та [PERSON] , державі в особі Олександрійської міської ради спричинено шкоду у розмірі 28\~089,19 грн, які були витрачені на лікування потерпілої КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради. КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради на запит прокурора повідомило, що самостійних заходів щодо відшкодування збитків, завданих медичній установі, у розумні строки не вживало. Отже, прокурор підставно звернувся до суду з цим позовом на захист інтересів держави в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». До того ж, у даному спорі інтереси держави полягають у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізується у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи (постанова Верховного Суду від 08.02.2019 у справі № 915/20/18). Ненадходження до бюджету коштів, затрачених на лікування потерпілого від злочину, негативним чином впливає на дохідну частину бюджету та фінансування видатків держави, у тому числі і на соціальну сферу в частині охорони здоров`я, що відповідно порушує інтереси держави. Розрахунок витрат на лікування потерпілої був визначений відповідно до встановленого законом порядку та наведений у відповідному розрахунку лікувального закладу. Доказів на спростування розміру таких витрат відповідачами або їх представниками суду не надано. Відповідно до статей 12, 13, 81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи представника відповідача про неналежність доказів, наданих прокурором, суд вважає припущеннями, які не підтверджені відповідними доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» від 01 липня 2003 року № 37801/97, § 36,). Враховуючи вищевикладене, суд

Outcome: approved