Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 січня 2020 року вона з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ). У позовній заяві зазначає, що разом з відповідачем вони проживали до 30 січня 2023 року. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Це пов`язано з різними характерами та поглядами на сімейне життя, що стало причиною виникнення суперечок та сварок, і позивач втратила довіру до відповідача. Шлюб носить формальний характер, так як шлюбні відносини припинилися з січня 2023 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим. Спору щодо спільного майна немає. Між сторонами досягнуто згоди щодо утримання дитини та вирішено питання щодо проживання дитини з позивачем, та має можливість спілкуватися з батьком. На підставі викладеного вище, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №54. Ухвалою суду від 18.02.2025 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи до суду не надано. Відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання позивач не з`явилася, хоча повідомлялася судом про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Між тим, в позовній заяві просила провести розгляд справи за їх відсутності, так як відповідач знаходиться за кордоном. Крім того, зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча неодноразово судом повідомлявся про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзив на позов не подано. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст.\~280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який повідомлявся у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи та повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, проти цього не заперечує і позивач. Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] ,\~ [INFO] та [PERSON] , \~ [INFO] , зареєстрували шлюб 17.01.2020, про що Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено відповідний актовий запис №\~54 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.01.2020. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка\~ [PERSON] , дружини\~ [PERSON] . Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження від 11.03.2020, актовий запис №462. До того ж, судом не встановлено наявності спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами. Суд враховує позицію позивача про можливість розірвання шлюбу, оскільки сторони разом, як подружжя, не проживають, як зазначено у позові, з січня 2023 року, не мають спільного бюджету, спільне господарство ними не ведеться, намірів зберегти сім`ю не мають. Слід зазначити, що проти таких обставин відповідачем не було подано заперечень, заяв про надання строку на примирення ним подано не було. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.\~12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №\~11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Встановлено, що вони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин, не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається і про це жодна із сторін не заявляли. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті\~110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Частиною другою ст. 112 СК України, встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, примирення між ними неможливе, про що вказує позивач. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, враховуючи позицію відповідача, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved