Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 11 жовтня 2008 року було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 163. Від цього шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, батьками якого вказані позивач та відповідач. Рішенням Березанського міського суду Київської області від 06.07.2022 (справа № 356/81/22) шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Березанського міського суду Київської області від 06.03.2024 (справа № 356/646/23) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.08.2023 року. Вказане рішення набрало законної сили 11.07.2024 після перегляду в апеляційній інстанції. Як стверджує позивач [PERSON] , син [PERSON] зареєстрований та проживає в будинку позивача по [ADDRESS] , має окрему кімнату і має всі належні умови для проживання, фізичного і духовного розвитку, живе в атмосфері любові і турботі. Позивач повністю утримує сина. Депутатом Березанської міської ради 25.03.2024 складено акт № 481 обстеження місця проживання [PERSON] . В акті зазначено, що син [PERSON] , [PERSON] при спілкуванні в день складення акту підтвердив, що постійно проживає з батьком. Про що додатково засвідчили сусіди: [PERSON] та [PERSON] . Як зазначено у позовній заяві, у березні 2024 року [PERSON] подав до Березанського міського суду позов до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Березанської міської ради, про визначення місця проживання дитини. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 23.05.2024 по справі № 356/255/2 відкрито провадження по справі. Згідно з висновком про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Березанської міської ради 14.06.2024 № 126 зазначено, що: на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 11.06.2024 було заслухано малолітнього [PERSON] , який повідомив, що бажає проживати з батьком. Під час розгляду питання встановлено та не оспорюється сторонами, що наразі дитина проживає разом з батьком, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладені обставини, а саме те, що на даний час неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком, перебуває на його утриманні, тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, позивач вважає за необхідне захистити його порушене право шляхом припинення стягнення на користь матері аліментів, бо сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а саме син [PERSON] проживає разом з батьком. Крім того, [PERSON] просить суд стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , оскільки на даний час дитина знаходиться на утриманні позивача. Отже, позивач просить суд припинити з 25.03.2024 стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.08.2023. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 13.09.2024 було залишено вказану вище позовну заяву без руху. 25.09.2024 ухвалою Березанського міського суду Київської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі. 03.12.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено вказану вище цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні Березанського міського суду Київської області, про що винесено відповідну ухвалу суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, у ньому наведених, пояснив суду, що врегулювати в позасудовому порядку спосіб участі кожного з батьків в утриманні спільної дитини [PERSON] вони з відповідачем не змогли. Додав, що син постійно проживає з ним, відтак, відсутні підстави для стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання сина. Представник позивача адвокат Шелудько Л.Г. в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, пояснила, що бере участь в утриманні сина, надає йому кошти, купує речі. Син періодично приходить до неї, проте переважно проживає з батьком. Проти стягнення з неї аліментів заперечує, оскільки має обґрунтовані сумніви щодо того, куди саме будуть витрачені стягнені з неї кошти, вона вважає, що кошти будуть витрачені не на утримання сина. Відповідач висловила думку, що позивач неналежно утримує сина. 02.12.2024 до канцелярії суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] (зареєстровано канцелярією суду за вх. № 4003 від 02.12.2024), у якому остання, серед іншого, довела до відома суду, що виконавчий лист, виданий відповідно до рішення Березанського міського суду у справі № 356/646/23 від 06.03.2024, залишеного без змін рішенням Київського апеляційного суду від 11 липня 2024 року про стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] нею відкликаний і виконавче провадження закрито. Рішенням Березанського міського суду Київської області від 30 жовтня 2024 року у справі № 356/255/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини [PERSON] , відмовлено (а.с. 57). 03.03.2025 до канцелярії суду разом із клопотанням про долучення доказів відповідач [PERSON] надала копію свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 04.10.2024, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , змінила ім`я, про що 04.10.2024 Баришівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було складено відповідний актовий № 11. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: [PERSON] (а.с. 100). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дав такі показання: свідок проживає по [ADDRESS] і бачить постійно, що [PERSON] проживає разом з батьком, який возить його до школи, батько за ним доглядає. Свідок [PERSON] дав показання про те, що знає позивача [PERSON] , оскільки він є його сусідом. [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] по [ADDRESS] [PERSON] возить сина до школи. В судовому засіданні за клопотанням позивача в порядку ст. 232 ЦПК України було допитано неповнолітнього [PERSON] у присутності батьків та представника служби у справах дітей Виконавчого комітету Березанської міської ради Верес Л.О. [PERSON] дав показання такого змісту: він проживає разом з батьком по [ADDRESS] . Додав, що разом з ним та батьком також проживає тітка [PERSON] та її дочка. До мами він лише приїздить в гості, на вихідних. [PERSON] пояснив, що він сам обрав проживати разом з батьком, до цього його ніхто не примушував. З мамою часу проводить мало. Наразі не відвідує ніякі гуртки, вільний час проводить з батьком, допомагає лагодити автомобіль, ходять на риболовлю. Для того, щоб щось купити в магазині в основному дає кошти тато, мама переказує кошти на картку рідше. Одяг купує батько, мама теж купує одяг. Наприклад, мама подарувала куртку, костюм. Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України. Відповідач [PERSON] не скористалася своїм правом, наданим ст. 178 ЦПК України, та не подала відзив. 19.03.2025 у судовому засіданні суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення до 25.03.2025 до 12 години 50 хвилин. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 15 ЦК України закріплює право особи на захист цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що 10.11.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області було зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації народжень за № 176 та видано 10.11.2010 свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 6). Згідно з копією рішення Березанського міського суду Київської області від 06.07.2022 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили 08.08.2023 (а.с. 10-11). Як вбачається з копії рішення Березанського міського суду Київської області від 06.03.2024 у справі № 356/646/23 роздруківка з Єдиного державного реєстру судових рішень, первісний позов про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх з відповідачем неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.08.2023. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць (а.с. 12-14, 125). Відповідно до копії акту № 481 від 25.03.2024 обстеження місця проживання громадянина м. Березань [PERSON] , складеного депутатом Березанської міської ради VIII скликання Дмитренко П.М., [PERSON] , [INFO] , з його слів проживає в [ADDRESS] зі своїм сином, [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] , [PERSON] при спілкуванні в день складання акту підтвердив, що постійно проживає разом з батьком. Про що додатково засвідчують сусіди: [PERSON] , [PERSON] (а.с. 15). Позивачем долучено\~до позовної\~заяви копію\~рішення Виконавчого\~комітету Березанської\~міської ради\~Броварського району\~Київської області\~№ 126\~від 14.06.2024\~«Про надання\~висновку про\~визначення місця\~проживання [PERSON] »\~та копію\~висновку про\~визначення місця\~проживання малолітнього\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у якому\~вказано,\~що згідно\~з ухвалою\~Березанського міського\~суду Київської\~області від\~23.05.2024\~по справі\~№356/255/24,\~відкрито провадження\~у справі\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] ,\~третя особа\~ Служба\~у справах\~дітей Березанської\~міської ради\~про визначення\~місця проживання\~дитини.\~Вивчивши матеріали\~справи,\~виконавчий комітет\~(органом\~опіки та\~піклування)\~Березанської міської\~ради не\~вбачає існування\~між батьками\~спору щодо\~місця проживання\~малолітнього [PERSON] ,\~ [INFO] , матеріалами справи не доведено існування спору, оскільки мати не заперечує проти проживання дитини з батьком, так само як батько не має заперечень щодо проживання дитини з батьком, так само як батько не має заперечень щодо проживання дитини з матір`ю. Крім того, [PERSON] не надав доказів на підтвердження того, що [PERSON] чинить перешкоди у проживанні дитини разом з ним, чи вчиняє дії, спрямовані на зміну місця проживання дитини окремо від батька (а.с. 17-18). [PERSON] , [INFO] , згідно з копією Витягу з реєстру територіальної громади № 2023/006974209 від 01.09.2023, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до копії Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/00333841 від 03.04.2024 [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі\~статтею 141\~СК України\~мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Частинами 1-3 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю\~між батьками\~дитини той\~із них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпеченні речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. З урахуванням предмета спору (припинення стягнення аліментів на дитину), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно до\~частин першої,\~шостої статті\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем доведено, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , що, зокрема, підтверджується: показаннями допитаних у судовому засіданні свідків, показаннями допитаного в порядку ст. 232 ЦПК України свідка [PERSON] , копією акту № 481 від 25.03.2024 обстеження місця проживання [PERSON] . За таких обставин наявні правові підстави для припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , що стягуються на підставі рішення Березанського міського суду Київської області від 06.03.2024 у справі № 356/646/23 з часу звернення позивача до суду з цим позовом. Враховуючи встановлені обставини, що означає зміну сімейного стану особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, зважаючи на встановлені обставини та враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про припинення стягнення аліментів підлягають задоволенню з часу звернення його до суду, тобто з 06.09.2024, оскільки на цей час дитина проживала з ним та він ніс витрати на її утримання. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю (одержувачем аліментів), суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Подібний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 186/126/21. При цьому суд не вбачає підстав припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 25.03.2024, оскільки у позовній заяві належним чином не обґрунтовано, чому саме з цієї дати слід припинити таке стягнення. Відтак, позов в цій частині підлягає до часткового задоволення. Щодо позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, суд виходить з такого. Відповідно до статті 51\~Конституції України та статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 3\~Конвенції про\~права дитини\~від 20\~листопада 1989\~року,\~ратифікованої Постановою\~Верховної Ради\~України №\~789-ХІІ\~від 27.02.1991\~(набула\~чинності для\~України 27.09.1991)\~передбачає,\~що в\~усіх діях\~щодо дітей,\~незалежно від\~того,\~здійснюються вони\~державними чи\~приватними установами,\~що займаються\~питаннями соціального\~забезпечення,\~судами,\~адміністративними чи\~законодавчими органами,\~першочергова увага\~приділяється якнайкращому\~забезпеченню інтересів\~дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~27\~Конвенції про\~права дитини\~держави-учасниці\~визнають право\~кожної дитини\~на рівень\~життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан здоров`я\~та матеріальне\~ становище\~платника аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до частини 5 статті 183\~Сімейного кодексу\~України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З огляду на те, що [PERSON] , [INFO] , на момент звернення у вересні 2024 року позивачем до суду з цим позовом проживає разом з батьком [PERSON] та знаходиться на його утриманні, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині. Під час розгляду справи судом було встановлено, що мати періодично бере участь в утриманні дитини, купує йому одяг, дає кишенькові кошти, але це носить несистематичний характер. Суд вважає, що розмір аліментів на одну дитину 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення\~з дня\~пред`явлення позову\~і до\~досягнення дитиною повноліття є достатнім та не буде порушувати майнових прав дитини. Доказів того, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача не дозволяє їй сплачувати аліменти на утримання дитини у такому розмірі суду не надано. Не надано відповідачем і доказів наявності у неї на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків тощо. Щодо встановлення дати стягнення аліментів з матері суд дійшов висновку, що такий має відраховуватися від дня пред`явлення позову, оскільки судом установлено, і сторонами не заперечувалось, що станом на час звернення до суду [PERSON] з позовом неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком позивачем [PERSON] . Відповідно до п. 1) ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В силу приписів ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при пред`явленні позову до суду сплатив судовий збір в сумі 1211,20 гривень за позовну вимогу щодо припинення стягнення аліментів (а.с. 1). Однак, вимоги про стягнення судових витрат з відповідача позивач не заявив, тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. В силу\~приписів п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~270,\~ч.\~2\~ст.\~270\~ЦПК України\~суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може за\~заявою учасників\~справи чи\~з власної\~ініціативи ухвалити\~додаткове рішення,\~якщо судом\~не вирішено\~питання про\~судові витрати . Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~"Про\~судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з огляду на задоволення позову в частині стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial