Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

10.02.2025 позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що в період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо від дитини, матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча є працездатною особою, який не має на утриманні інших осіб, а тому має можливість надавати допомогу на утримання сина, у зв`язку із чим позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала суду заяву в якій просила суд розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, а також вказала про відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення суду. Відповідач, будучи повідомленим про день та час розгляду справи відповідно до вимог ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та заяв з процесуальних питань не надав. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі,\~ відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів у силу\~ст. 280 ЦПК України. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що в період шлюбу між сторонами, у них народився син - [PERSON] , [INFO] , батьками якого у свідоцтві про народження записані сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва народження дитини (а.с. 4). Як зазначила позивач у позовній заяві, сторони припинили шлюбні відносини 22 січня 2022 року і з цього часу малолітній син сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 53 від 25.02.2025 року (а.с.8), відповідно до якого позивач [PERSON] разом із своїм сином [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини відповідач не заперечив та не спростував. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~на утримання\~дитини,\~суд враховує\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини,\~платника аліментів,\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~та інші\~обставини,\~які мають\~істотне значення.\~При цьому,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.\~183\~СК України,\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки відповідач є повнолітнім, фізично здоровим чоловіком, який здатен працювати та отримувати заробітну плату, інших аліментних зобов`язань не має, доказів протилежного відповідач суду не надав, тому суд приходить до висновку, що він має можливість та зобов`язаний виконувати обов`язок щодо матеріального забезпечення своєї малолітньої дитини. Беручи до уваги вищевикладені обставини, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розміру аліментів, про стягнення яких просила представник позивач, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільного малолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що забезпечить необхідний та достатній рівень гармонійного розвитку дитини, починаючи стягнення з 10.02.2025 дати звернення позивача із позовом до суду (а.с.1) і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4, абз. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved