Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

У грудні 2024 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Кудіна А.В. звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості у загальному розмірі 43 947,95 грн за наступними кредитними зобов`язаннями: договором про споживчий кредит № 7554086 від 25.08.2023; договором про надання фінансового кредиту № 10188-09/2023 від 28.09.2023; договором позики № 6227967 від 28.08.2023. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7554086,\~ який укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. 29.01.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 29012024,\~\~ у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан»\~ передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а тому позивач, відповідно до реєстру боржників № 1 від 29.01.2024\~ до Договору факторингу № 29012024\~ від 29.01.2024\~ набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 25722,20 грн. Крім того, 28 вересня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] , було укладено договір про надання фінансового кредиту № 10188-09/2023, в електронній формі, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 26.02.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 26022024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар Файненс Груп» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а тому позивач, відповідно до реєстру боржників\~ до Договору факторингу № 26022024 набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 11731,75,00 грн. Також, 28 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 6227967.Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить розділ 9 Договору позики. 11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Маніфою» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, зокрема і за договором позики № 6227967. Відповідач є боржником за вказаними трьома кредитними договорами, порушила свої зобов`язання, а тому позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 08.01.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив справу до розгляду (а.с. 83). Позивач в судове засідання не направив свого представника, у прохальній частині позовних вимог представник позивача просила\~ розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов до суду не подала. Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 1.Судом встановлено, що 25.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7554086,\~ який укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та допустимий зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору. За умовами вказаного договору відповідач отримала кредит у сумі 8 800,00 грн (п. 1.2 договору), строком на 120 днів (30 днів пільговий період та 90 днів поточний період) зі сплатою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом пільгового періоду та 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом протягом поточного користування кредитом (п. п. 1.5.2, 1.5. 3). Договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора. Відповідно до пункту 2.1. договору, кредит надається позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Згідно із пунктом 3.3.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.5. та п. 2.4. цього договору. 29.01.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29012024,\~\~ у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан»\~ передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача (а.с.16-17). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 29012024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 25 722,20 грн., з яких: 6 336,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 186,20 грн. - сума заборгованості за відсотками, 200,00 грн сума заборгованості за комісією (а.с. 19). 2. Встановлено, що 28 вересня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] , було укладено договір про надання фінансового кредиту № 10188-09/2023, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі\~ 3000 грн. на строк 360 днів із датою повернення 21.09.2024, з процентною ставкою 2,50 %, що застосовується у межах строку кредиту. 26.02.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 26022024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар Файненс Груп» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «Стар Файненс Груп» і Боржниками (а.с. 32-33). Так, відповідно до витягу з Реєстру боржників від 26.02.2024 року до договору факторингу № 26022024ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 11731,75 грн, з яких: 2 810,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8921,75 грн - сума заборгованості за відсотками. 3. Встановлено, що 28 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 6227967, відповідно до умов якого відповідач отримала у позику 2000,00 грн\~ (п. 2.3.3 договору), строком на 80 днів до 17.12.2023 (п. 2.3.4 договору). В межах строку позики застосовується акційна процентна ставка 0,01000 % на день, базова процентна ставка 2,49000 %, основна процентна ставка 3,00000 % (пункти 2.4.1, 2.4.2, 2.4.3 договору) Договір укладено в інформаційно-телекомунікаційній системі позикодавця, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», шляхом попереднього розміщення позикодавцем в особистому кабінеті позичальника договору позики для вивчення та прийняття його умов позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого позикодавцем договору у відповідне поле (п. 9.1 договору). 11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024 (а.с. 53-55), у відповідності до умов якого, ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Маніфою» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. Так, відповідно до витягу з Реєстру боржників № 3 від 10.04.2024\~ до договору факторингу № 11-01/2024\~ ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 6494,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4494,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Вищевказані договори позики і кредитний договір підписані відповідачем електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19). Отже, встановлено, що договір про споживчий кредит № 7554086 від 25.08.2023; договір про надання фінансового кредиту № 10188-09/2023 від 28.09.2023; договір\~ позики № 6227967 від 28.08.2023, підписані сторонами договорів, є чинними, у встановленому законом порядку недійсними не визнавалися, сторони визначили всі істотні умови цих договорів, а отже між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. Всупереч умовам Договорів позики та кредитному договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення наданих йому коштів в строки, що передбачені умовами цих договорів, тобто існує заборгованість, право вимоги якої, набув позивач. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подала. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит № 7554086 від 25.08.2023 у розмірі 25 722,20 грн; договором про надання фінансового кредиту № 10188-09/2023 від 28.09.2023 11731,75 грн; договором позики № 6227967 від 28.08.2023 у розмірі 6 494,00 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 3028,00 грн (а.с. 1).

Outcome: approved