Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

До Печерського районного суду м. Києва надійшов вищевказаний позов [PERSON] (далі - позивач) до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондаренко Галина Олександрівна про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Вимоги позову обґрунтовуються тим, що [INFO] померла мати позивача, після її смерті залишилось спадкове майно. Спадкодавець за життя заповіту не складала, а позивач є єдиною спадкоємицею після її смерті. 20.11.2023 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Вищевказана постанова нотаріуса, якою завершена процедура нотаріального розгляду заяви, перешкоджає позивачу захистити свої спадкові права у позасудовий спосіб і є підставою для визнання за позивачем права власності на успадковану майно. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.02.2024 року позов [PERSON] , залишено без руху. 26.02.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.02.2024 року продовжено строк залишення без руху позовної заяви [PERSON] . Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 757/7606/24-ц та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2024 року занесеною до протоколу судового засідання не видаляючись до нарадчої кімнати відмовлено представнику позивача у задоволенні клопотання про витребування доказів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивачів не з`явилася, про місце день і час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, разом з тим, в матеріалах справи міститься заява від представника позивача про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. У судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. У судове засідання третя особа не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 22.02.2023 Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №182 - [INFO] померла [PERSON] , [INFO] у віці 80 років. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склала, а тому спадкування після її смерті повинно здійснюватися за законом. За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Як убачається з довідки №159/01-16 від 10.08.2023 виданої приватним нотаріусом КМНО Бондаренко Г.О. позивач є спадкоємицею за законом, окрім неї інших спадкоємців у померлої немає. До складу спадкового майна входить, зокрема, 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] . Так, згідно з Інформації з Державного реєстру на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартира, право власності на вище зазначене нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] , підстава для державної реєстрації права власності на квартиру - свідоцтво про право на спадщину №1с-573 спадщину виданого 05.08.1994 Шостою Київською державною нотаріальною конторою. За приписами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно с. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Матеріали справи містять відомості про те, що позивачем було дотримано встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини. Судом приймається до уваги, що відповідно до пп.4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з пп.4.18 п.4 Глави 10 Розділу ІІ зазначеного вище порядку за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. 20.11.2023 приватним нотаріусом КМНО Бондаренко Г.О., за результатами розгляду заяви, поданої від імені [PERSON] про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підстава відмови - подання документів не в повному обсязі, відсутність правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право на спадщину виданого 05.08.1994 Шостою Київською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1с-572 та свідоцтва про право на спадщину виданого 05.08.1994 Шостою Київською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1с-573. Згідно відповіді №1235/01-16 від 27.09.2023 наданої в.о. завідувача Шостої київської державної нотаріальної контори, видача дубліката свідоцтва про право на спадщину від 05.08.1994 за №1с-573 є неможливою, оскільки спадкова справа №12/94 до майна померлого [INFO] [PERSON] була направлена до Шевченківського районного суду м. Києва та після розгляду справи у суді не повернулась. Як зазначається у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У частині 5 ст. 1268 ЦК України вказано, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем першої черги, а тому суд вважає за можливе визнати в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частини квартири, за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved