Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Представник позивача звернувся\~до суду\~із вказаним\~позовом,\~в обґрунтування\~якого зазначив, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1821186500:06:001:0323, загальною площею 3,6489 га, що знаходиться на території Фасівської сільської ради Хорошівського району Житомирської області, щодо якої вона уклала договір оренди землі б/н від 29.04.2008 року з ПП "ВВ\~Агро", а у подальшому додаткову угоду до договору, за якою строк договору складає 17 років. За умовами договору оренди орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня поточного року, однак відповідач порушує істотні умови договору та систематично протягом 2022, 2023 та 2024 років не виплачує орендну плату, а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач просить\~суд розірвати договір оренди землі б/н, укладений 29 квітня 2008 року між [PERSON] та ПП «ВВ Агро» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1821186500:06:001:0323, загальною площею 3,6489 га, що розташована на території Фасівської сільської ради Хорошівського району Житомирської області, стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 03 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача Дорофєєв Д.О. направив до суду заяву, в якій просить провести судове засідання без його участі та без участі позивача, не заперечує щодо постановлення заочного рішення у справі. Відповідач, будучи відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на зазначене вище, враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання та не подав відзив, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1\~статті 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1821186500:06:001:0323, загальною площею 3,6489 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Фасівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №425127 виданого Володарсько-Волинською районною державною адміністрацією 22.03.2005 року (а.с. 6). Згідно копії договору оренди землі від 29.04.2008 року, укладеного між [PERSON] та ПП «ВВ Агро», з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою про внесення змін до договору оренди, що укладена між [PERSON] та ПП «ВВ Агро» 22.03.2018 року, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,6489 га, кадастровий номер 1821186500:06:001:0323, яка розташована на території Фасівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком дії договору 17 років, та згідно п.11 Договору оренди вносить орендну плату до 31 грудня поточного року. Орендна плата за кожен рік користування земельною ділянкою складає 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що вноситься орендарем у грошовій формі, а за наявності згоди орендаря розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватися у натуральній формі в межах розміру орендної плати, передача сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати оформляється відповідним актом приймання-передачі, який підписується сторонами (а.с. 7-10). Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №120258267 від 11.04.2018 року слідує, що державна реєстрація речового права права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1821186500:06:001:0323 проведена 05.04.2018 року, номер запису про інше речове право: 25668540, строк: 17 років, орендодавець: [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), орендар: ПП «ВВ Агро», код ЄДРПОУ: 35689130 (а.с. 11). \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~Частиною 1\~ст. 14 ЦК України\~визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах,\~встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із\~ст. 629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 \~ст. 651 ЦК України,\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі»\~в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13\~Закону України «Про оренду землі»,\~договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про оренду землі»\~істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями ст.ст. 21, 22\~Закону України «Про оренду землі»,\~орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі. Відповідно до ч.1\~ст. 32 Закону України «Про оренду землі»\~у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених\~ст.ст. 24\~і\~25\~цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~Земельним кодексом України\~та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої\~статті 141 ЗК України,\~підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Правова позиція Верховного суду з даного приводу викладена в постанові від 25.04.2018 року по справі № 378/556/16-ц, в якій зазначено, що системний аналіз зазначених положень законодавства та порядок врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема положень ЦК України, дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. У зобов`язанні з виплати орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою позивач є кредитором, відповідач є боржником. З огляду на це в частині виконання цього зобов`язання саме відповідач був зобов`язаний довести його належне виконання, вчинене вчасно та у повному обсязі. Доказів цього суду не надано, такі обставини не встановлено. В оцінці поведінки цієї сторони Верховним Судом має бути враховано, взявши до уваги, що таке зобов`язання є грошовим, що боржник не використав альтернативний спосіб виконання свого зобов`язання шляхом внесення суми боргу в депозит нотаріуса, що мало ним бути застосовано за правилами статті 537 ЦК України. Проте, відповідач, в порушення свого обов`язку, встановленого статтею 81 ЦПК України, жодних доказів на підтвердження належного виконання свого обов`язку по сплаті орендної плати та заперечень щодо наявності заборгованості до суду не надав. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Крім того, пунктом 36 укладеного між сторонами договору встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Судом встановлено, що ПП «ВВ Агро» не виконує взяті на себе зобов`язання за договором оренди землі від 29.04.2008 року, а саме не здійснює виплату орендної плати три роки поспіль (2022-2024 роки), виплата якої є істотною умовою договору оренди, що свідчить про систематичність порушення вказаним товариством, як орендарем, умов договору та є підставою для його розірвання. З урахуванням наявних у справі доказів, якими підтверджується належність на праві власності земельної ділянки позивачу, враховуючи ненадання відповідачем до суду доказів на підтвердження факту виплати орендної плати протягом 2022-2024 років, суд вважає наявними підстави для висновку про систематичну несплату визначеної договором орендної плати за користування земельною ділянкою, а тому\~позов про розірвання договору оренди землі підлягає задоволенню. На підставі\~статті 141\~ЦПК\~України суд\~стягує з\~відповідача на\~користь позивача\~судовий збір\~пропорційно задоволеним\~позовним вимогам,\~а саме\~у розмірі\~1211,20\~гривень.

Outcome: approved