Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У лютому 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Рогатинської міської ради, в якому просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай), як спадкоємцем за законом. Позов обгрунтований тим, що у зв`язку із смертю [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно - земельну частку (пай), розміром 19,81 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебувала у колективній власності спілки власників селянських господарств «Виспа» та знаходиться на території Рогатинської міської ради Івано-Франківської області. Зазначає, що він є єдиним спадкоємцем, який має право на спадкування за законом у першу чергу. Спадщину прийняв, однак через втрату земельного сертифікату не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, його представник адвокат Іваськевич Ю.С. подав клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності . Рогатинська міська рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи За змістом частин 3 та 4\~ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~статтею 206\~ цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази в підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову з огляду на таке. [PERSON] набула право на земельну частку (пай) в розмірі\~ 19,81 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебувала у колективній власності спілки власників селянських господарств «Виспа» в с. Виспа Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується включенням її до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серії II- IФ №000086 , виданого спілці власників селянських господарств «Виспа» Рогатинського району Івано-Франківської області та листом Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 9-0.351-69/238-25 від 30 січня 2025 року. [INFO] [PERSON] померла в с. Виспа, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Висп`янською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. У зв`язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну частку (пай), яка знаходиться на території Рогатинської міської ради Івано-Франківської області. Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 03 лютого 2025 року №8/35 та довідки Фразького старостинського округу виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 10 лютого 2025 року №17-55/11, місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] . На день її смерті разом із нею проживав [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] у Виспянській сільській раді не посвідчувався. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80156259 від 18 лютого 2025 року, спадкова справа до майна [PERSON] заведена 18 лютого 2025 року приватним нотаріусом Дзерою М.Л. Постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Дзери М.Л. від 19 лютого 2025 року № 182/02-3, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) після смерті матері [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно матеріалів спадкової справи № 24/2025 єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є [PERSON] . Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи \~ \~ \~ \~Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. \~ \~ \~ \~Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені \~\~в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України 1990 року кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право. \~ \~ \~ \~У частині другій статті 23 цього Кодексу визначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян.До державного акта додається список цих громадян. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~Згідно з частинами першою, другою статті 2 вказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є:\~свідоцтво про право на спадщину;\~посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);\~рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). \~ \~ \~ \~Згідно з пунктом 2 цього Указу \~право на частку (пай) мають члени\~колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. \~ \~ \~ \~Таким чином, право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: 1) перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; 2) отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; 3) включення особи до списку, доданого до цього акта. \~ \~ \~ \~Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 02 березня 2020 року у справі № 573/813/19-ц , від 13 травня 2020 року у справі № 627/66/17, від 20 травня 2020 року у справі № 384/642/17 , від 02 вересня 2020 року у справі № 530/311/19, від 22 жовтня 2020 року у справі № 149/2978/18, від 23 грудня 2020 року у справі № 609/1117/18, від 16 червня 2021 року у справі № 137/1642/19 . \~ \~ \~ \~За матеріалами справи встановлено, що [PERSON] за життя була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що додавався до державного акта на право колективної власності на землю, тобто вона набула право на земельну частку (пай) у колективній власності спілки власників селянських господарств «Виспа» і це право входить до складу спадщини. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правилаЦивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР). Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Статтею 524\~ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимогст.\~548\~ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст.\~549\~ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Право власності на землю гарантується відповідно до положень\~ст.14 Конституції України. Відповідно до п.г ч.1\~ст.81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно положень\~ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі\~наведеного,\~суд дійшов\~висновку,\~що оскільки\~спадкодавець [PERSON] \~набула право на земельну частку (пай) у колективній власності спілки власників селянських господарств «Виспа»,\~а спадкоємець\~ [PERSON] \~ \~прийняв спадщину,\~однак не\~може отримати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом \~на земельну\~частку (пай)\~у зв`язку\~з відсутністю документа, що засвідчує право власності, тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved