Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат по сплаті комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є фактичними власником та основним квартиронаймачем квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] та зареєстрований в зазначеній квартирі з 09.07.2001 р. по цей день, про що має відповідний запис в паспорті громадянина України. На позивача за вказаною адресою також оформлено всі договори з комунальними службами. 10.08.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Після шлюбу та народження доньки, позивач зареєстрував їх місце проживання в зазначеній вище спірній квартирі. Відповідно до довідки про зареєстрованих в квартирі осіб від 04.10.2023 року, в спірній квартирі наразі зареєстровані три особи: [PERSON] , [INFO] основний квартиронаймач; [PERSON] , [INFO] колишня дружина; [PERSON] , [INFO] донька. Шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2018 року. Наразі відповідач має прізвище [PERSON] , замість [PERSON] , так як після розірвання шлюбу з позивачем, а саме 11.08.2022 року, відповідач уклала шлюб із [PERSON] . Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, їх донька та відповідач залишились проживати в спірній квартирі, так як в них не було іншого житла. Позивач з червня 2018 року по цей час проживав окремо, та в спірній квартирі з того часу не мешкав. За час проживання відповідача в спірній квартирі накопились борги по комунальним послугам, які відповідач не сплачувала та які наявні по цей день, та які сплачувати відмовляється. З квітня 2022 року відповідач з донькою переїхали проживати за іншою адресою та у спірній квартирі не проживають уже більше ніж півтора року. З квартири їх позивач не виганяв, в проживанні в квартирі не перешкоджав. Їх речей в квартирі не має. Як відомо, відповідач з донькою виїхали зі спірної квартири у зв`язку з тим, що відповідач знайшла чоловіка та переїхала жити до нього. Залишивши по собі на позивача численні борги по комунальним послугам, які накопились за час її проживання в спірній квартирі, якими вона користувалась, та які вона відмовляється добровільно сплатити. Так, за час проживання відповідача в спірній квартирі накопились борги в розмірі: 31 618,13 грн. за постачання теплової енергії; 760,84 грн. за абонентське обслуговування; 15 506,11 грн. за послуги з централізованого водовідведення, абонентське обслуговування водопостачання та абонентське обслуговування водовідведення. Разом борг відповідача за комунальні послуги становить: 47 885,08 грн. Станом на день складання даної позовної заяви відповідач зареєстрована у спірній квартирі. Починаючи з квітня 2022 року по це день відповідач не мешкає у спірній квартирі, що підтверджується актом про не проживання від 08.11.2023 року. Однак відповідач залишила по собі на позивача чималі борги за комунальні послуги. Борги які залишились після відповідача наразі сплачуються самостійно позивачем. Позивач зазначив, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи складається з: 1073,60 грн. судовий збір за вимогу немайнового характеру; 7000 грн. витрати на професійну допомогу адвоката; 43 грн. - витрати на надсилання позову з додатками відповідачу. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті комунальних послуг в розмірі 47 885 гривень 08 коп. та судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.01.2024 р. прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у даній справі. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, за участю його представника адвоката Дрожак Ю.М. Представник позивача [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у позові, просила його задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] , Карлаш І.А., в судовому засіданні вважав позовні вимоги безпідставними, а тому такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування відзиву зазначив, що як вбачається з позовної заяви, позивач є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] . Квартира є неприватизованою та перебуває у власності територіальної громади. Як вбачається позовної заяви, позивач просить стягнути на його користь заборгованість за комунальні послуги в розмірі 47 885 грн. 08 коп. Позивач та відповідачка обидва несуть солідарні обов`язки щодо сплати комунальних послуг. До позовної заяви додані квитанції, згідно з якими позивач сплатив заборгованість за комунальні послуги в загальному розмірі 14 690 грн. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за комунальні послуги в розмірі 47 885 грн. 08 коп., тобто й частину, яка ще ним не сплачена. Право солідарного боржника на зворотну вимогу є можливим виключно в частині вже виконаного обов`язку, в той час як позивач просить суд стягнути ще не оплачену ним частину заборгованості, що є безпідставним. Крім того, за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», право на отримання плати за надані комунальні послуги має їх надавач (виконавець), а тому лише він має право звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості до відповідачки і аж ніяк не позивач. Оплата послуг за постачання теплової енергії здійснюється навіть у разі не проживання споживача. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість з постачання теплової енергії становить 31 618,13 грн. Враховуючи викладене, позивач повинен оплатити половину (31 618,13 грн. / 2 = 15 809 грн. 06 коп.) зазначеної заборгованості навіть у разі не проживання (п. 6 ч. 1 статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). На погашення цієї заборгованості позивачем сплачено: 15.11.2023 р. 3 900 грн.; 19.12.2023 р. 6 530 грн.; разом: 10 430 грн. Таким чином, позивач не сплатив заборгованість навіть за себе, не кажучи вже про оплату заборгованості за відповідачку. Враховуючи викладене, позивач не має права вимагати стягнення з відповідачки будь-якої заборгованості з оплати комунальних послуг з теплопостачання, адже сплачені ним 10 430 грн. є сплатою боргу за себе, вимагати сплати залишку заборгованості він не може, адже не є належним позивачем, яким є надавач комунальних послуг. Плата за водопостачання нараховувалась і на позивача також, адже він був зареєстрований в квартирі. З огляду на зазначене і він повинен сплачувати половину заборгованості за водопостачання. Згідно з позовною заявою заборгованість з водопостачання складає 15506,11 грн. Згідно з квитанціями, які надав позивач, він сплатив заборгованість з водопостачання в загальному розмірі 3 500 грн. Таким чином, зазначена оплата пішла на погашення його частини заборгованості і не може бути стягнута з відповідачки. А несплачену частину, як вже зазначалось вище, він не може вимагати стягнути через те, що він не є належним позивачем (надавачем послуг). Також зазначає, що згідно з квитанціями, що додаються, відповідачка сплатила за послуги з водопостачання 900 грн. Як вбачається з позову, заборгованість за абонентське обслуговування складає 760 грн. 84 коп., яку позивач оплатив згідно з квитанцією від 15.11.2023 р. Відповідно до абз. 2 п. 39 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 05.07.2019 р. № 690, споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг. З огляду на зазначене, половина цієї суми є частиною, що припадає на позивача. Заявляючи вимоги про стягнення заборгованості за комунальні послуги, позивач не надав доказів за який період виникла заборгованість. Зазначене має принципове значення, адже, наприклад, якщо по всій або частині заборгованості спливла позовна давність, то відповідачка не зобов`язана її сплачувати. А можливо заборгованість виникла ще до вселення в квартиру Відповідачки, тоді лише позивач повинен сплачувати її. Звертає увагу суду, що розмір заборгованості з водопостачання 15506,68 грн. визначено на підставі п. 1.1 Договору про реструктуризацію заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення від 19.09.2023 р., який є в матеріалах справи. Згідно з п. 1.1 Договору, зазначена заборгованість обчислюється станом на 01.09.2023 р., а заборгованість з теплопостачання визначена на підставі «платіжки» № 527904 за жовтень 2023 р. Згідно з актом про не проживання від 08.11.2023 р., який наданий позивачем, відповідачка не проживає з квітня 2022 р. Таким чином, позивач вважає, що якщо він не проживає в квартирі, то і за комунальні послуги не повинен платити, однак в цей же час, намагається стягнути заборгованість з відповідачки за період після того як вона виселилась з квартири після квітня 2022 р. Враховуючи викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Судові витрати, які розраховує понести Відповідачка складаються з витрат на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 10 000 грн. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Суд, вислухавши представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, згідно форми «А», основним квартиронаймачем є квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] (а.с.9 зворот - 10). 27.03.2008 р. ДП «Житлово-експлуатаційне управління» ВАТ транспортного будівництва «Дніпротрансбуд» видано ордер №3 [PERSON] підприємцю, родина якого складається з 2 людей на право зайняття 2 кімнат №80 площею 49,9 кв.м. в житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення адміністрації ДП ЖЕУ. Склад родини: [PERSON] основний квартиронаймач, [PERSON] - тітка (а.с.67). Згідно договору найму житла в будинках житлового фонду ДП ЖЕУ ВАТ «Дніпротрансбуд» від 27.03.2008 р., укладеного між ДП ЖЕУ ВАТ «Дніпротрансбуд» та [PERSON] наймачем наймодавець надає наймачу та членам його сім`ї [PERSON] у безстрокове користування житло за адресою: [ADDRESS] , житлове приміщення загальною площею 77,2 кв.м., що складається з 2 кімнат житловою площею 45,9 кв.м. (а.с.68-69). Згідно свідоцтва про народження серія № [NUMBER] , виданого 10.07.2013 р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №901, [PERSON] народилася [INFO] . Батьки: [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.зворот 10). Згідно органу самоорганізації населення Будинковий комітет «Караваєва-1» від 04.10.2025 р. №22, за адресою [ADDRESS] (загальна площа 77,2 м.кв.) зареєстровані три особи: [PERSON] , [INFO] , з 09.07.2001 р. основний квартиронаймач, [PERSON] , [INFO] донька, [PERSON] , [INFO] колишня дружина (а.с.11). Згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.10.2018 р. №205/6662/18, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу залишено без змін (а.с.11 зворот - 12). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11.08.2022 р. Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №1247, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Прізвища після державної реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с. зворот 12). Згідно квитанції ЄРЦ КП «Теплоенерго» заборгованість по оплаті послуг з постачання теплової енергії та абонобслуговування становить 31618,13 грн. (а.с.13). Згідно договору реструктуризації заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення від 19.09.2023 р., укладеного між КП «Дніпроводоканал» та [PERSON] підприємство надає боржникам в розстрочку солідарно з усіма повнолітніми особами, зареєстрованими у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , на щомісячне рівномірне погашення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, згідно графіку внесення щомісячних платежів, утворилась станом на 01.09.2023 р. у розмірі 15506,68 грн. по особовому рахунку № [NUMBER] , згідно з наступним графіком: з 01.09.2023 р. до 31.08.2026 р. щомісяця 430,74 грн. до 10 числа (а.с. зворот 13 - 14). Згідно акту від 08.11.2023 р. [PERSON] з червня 2018 р. та до теперішнього часу не проживав за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] не проживають з квітня 2022 р. та до теперішнього часу за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно платіжної інструкції від 15.11.2023 р. [PERSON] сплатив на користь КП «Теплоенерго» особовий рахунок 702-7750180 - 3900,00 грн. (а.с.17). Згідно платіжної інструкції від 15.11.2023 р. [PERSON] сплатив на користь КП «Теплоенерго» особовий рахунок 702-7750180 760,84,00 грн. (а.с.зворот 17). Згідно платіжної інструкції від 19.12.2023 р. [PERSON] сплатив на користь КП «Теплоенерго» особовий рахунок 702-7750180 - 6530,00 грн. (а.с.зворот 18). Згідно платіжної інструкції від 19.12.2023 р. [PERSON] сплатив на користь КП «Теплоенерго» особовий рахунок 702-7750180 - 33,65 грн. (а.с.73). Згідно платіжної інструкції від 18.01.2024 р. [PERSON] сплатив на користь КП «Теплоенерго» особовий рахунок 702-7750180 5000,00 грн. (а.с.72). Згідно платіжної інструкції від 15.02.2024 р. [PERSON] сплатив на користь КП «Теплоенерго» особовий рахунок 702-7750180 5779,34 грн. (а.с.70). Згідно платіжної інструкції від 15.02.2024 р. [PERSON] сплатив на користь КП «Теплоенерго» особовий рахунок 702-7750180 36,34 грн. (а.с.зворот 71). Згідно платіжної інструкції від 20.03.2024 р. [PERSON] сплатив на користь КП «Теплоенерго» особовий рахунок 702-7750180 4338,41 грн. (а.с.зворот 73). Згідно платіжної інструкції від 20.03.2024 р. [PERSON] сплатив на користь КП «Теплоенерго» особовий рахунок 702-7750180 36,34 грн. (а.с.зворот 74). Згідно платіжної інструкції від 11.11.2023 р. [PERSON] сплатив на користь КП «Дніпроводоканал» ДМР особовий рахунок [NUMBER] - 500,00 грн. (а.с.18). Згідно платіжної інструкції від 06.12.2023 р. [PERSON] сплатив на користь КП «Дніпроводоканал» ДМР особовий рахунок [NUMBER] - 1000,00 грн. (а.с. зворот 16). Згідно платіжної інструкції від 19.12.2023 р. [PERSON] сплатив на користь КП «Дніпроводоканал» ДМР особовий рахунок [NUMBER] - 2000,00 грн. (а.с.16). Згідно платіжної інструкції від 05.01.2024 р. [PERSON] сплатив на користь КП «Дніпроводоканал» ДМР особовий рахунок [NUMBER] 680,00 грн. (а.с.зворот 72). Згідно платіжної інструкції від 18.01.2024 р. [PERSON] сплатив на користь КП «Дніпроводоканал» ДМР особовий рахунок [NUMBER] 1760,00 грн. (а.с.71). Згідно платіжної інструкції від 15.02.2024 р. [PERSON] сплатив на користь КП «Дніпроводоканал» ДМР особовий рахунок [NUMBER] 2750,28 грн. (а.с.зворот 70). Згідно платіжної інструкції від 20.03.2024 р. [PERSON] сплатив на користь КП «Дніпроводоканал» ДМР особовий рахунок [NUMBER] 2647,14 грн. (а.с.74). Згідно квитанції від 24.04.2018 р. [PERSON] сплатила на користь КП «Дніпроводоканал» за послуги водоспоживання та водовідведення 100 грн. (а.с.зворот 49). Згідно квитанції від 14.06.2018 р. [PERSON] сплатила на користь КП «Дніпроводоканал» за послуги водоспоживання та водовідведення 100 грн. (а.с.50). Згідно квитанції від 11.12.2018 р. [PERSON] сплатила на користь КП «Дніпроводоканал» за послуги водоспоживання та водовідведення 100 грн. (а.с.50). Згідно квитанції від 16.01.2019 р. [PERSON] сплатила на користь КП «Дніпроводоканал» за послуги водоспоживання та водовідведення 200 грн. (а.с.зворот 48). Згідно квитанції від 23.04.2019 р. [PERSON] сплатила на користь КП «Дніпроводоканал» за послуги водоспоживання та водовідведення 200 грн. (а.с.зворот 48). Згідно квитанції від 25.05.2019 р. [PERSON] сплатила на користь КП «Дніпроводоканал» за послуги водоспоживання та водовідведення 100 грн. (а.с.49). Згідно квитанції від 01.07.2019 р. [PERSON] сплатила на користь КП «Дніпроводоканал» за послуги водоспоживання та водовідведення 100 грн. (а.с.зворот 48). Згідно листа №475/11.2-14 від 22.03.2024 р. КП «Дніпроводоканал», згідно бази даних КП «Дніпроводоканал» за адресою: [ADDRESS] відсутній прилад обліку холодної води. Лічильник немає можливості встановити та прийняти до обліку за даною адресою, через наявність точок водозбору спільного користування. Нарахування за послуги водопостачання та водовідведення здійснюється згідно встановлених тарифів та норми відповідно до кількості зареєстрованих осіб, а саме до 20.11.2016 р. на 1 зареєстровану особу з 22.11.2016 р. на 3-х зареєстрованих осіб (а.с.57). Згідно відповіді КП «Дніпроводоканал» від 03.09.2024 р. №1298/11.2-4, за адресою: [ADDRESS] за період з 01.06.2018 р. по 01.04.2022 р. здійснено нарахування за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в загальному розмірі 12019,85 грн., з них: 7084,61 грн. за послуги з централізованого водопостачання, 4837,91 грн. за послуги централізованого водовідведення, 53,16 грн. за абонентське обслуговування з централізованого водопостачання, 50,28 грн. - за абонентське обслуговування з централізованого водовідведення. Розмір грошових коштів, які не сплачені у період з 01.06.2018 р. по 01.04.2022 р. складає 1350 грн. На підставі підтвердження здійснених нарахувань та оплат за період з 01.06.2018 р. по 31.03.2022 р. надано розрахунок, в якому відображені нарахування та оплати як в загальному розмірі так і помісячно: 7084,61 грн. за послуги з централізованого водопостачання, 4837,91 грн. за послуги централізованого водовідведення, 53,16 грн. за абонентське обслуговування з централізованого водопостачання, 50,28 грн. - за абонентське обслуговування з централізованого водовідведення, сплачено 1350,00 грн. Станом на 03.09.2024 р. заборгованість за вказаною адресою відсутня. До сплати підлягають нарахування у розмірі 770,96 грн., які були нараховані за надані послуги у серпні 2024 р. (а.с.107, 108-109). Згідно листа №1842 від 29.10.2024 р. КП «Теплоенерго», надано роздруківку за особовим рахунком 702-7750180, за адресою: [ADDRESS] , за період починаючи з червня 2018 р. по квітень 2022 р. щомісячне нарахування за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, перерахунки, оплати, та суми боргу на кінець кожного місяця: нараховано опалення 28248,43 грн., абонентська плата 181,86 грн. Корректовано опалення 198,53 грн., всього опалення 28049,90 грн. сплачено 1850,00 грн. Згідно з частиною першою статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). За змістом статті 15\~ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу. Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позивач має довести порушення права, а обраний спосіб його захисту має відповідати змісту порушеного права, забезпечувати реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , в силу норм\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~та\~ЖК України\~мають обов`язок солідарно сплачувати за отримані комунальні послуги. При цьому судом враховано, що позивач [PERSON] з червня 2018 р., а відповідач [PERSON] з квітня 2022 року у спірній квартирі не проживають, тому не користується послугами з газопостачання, водовідведення та водопостачання, а також постачання електричної енергії. Згідно з частиною 1\~статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Пунктом 5 частини 2 статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.179 ЖК України\~користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.п. 7,10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 08.10.1992\~року №\~572 (з наступними змінами та доповненнями) власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі), мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнаннями. За відсутності згоди між мешканцями квартири щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар). Таким чином, порядок розподілу витрат на утримання квартири та житлово-комунальні послуги, за умови, що у квартирі мешкає декілька користувачів, та при наявності спору з цього питання, визначений зазначеним нормативним документом у викладеному порядку. Відповідно до\~ст. 541 ЦК України\~солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Статтею\~543\~ЦК України передбачено, що у\~разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом,так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Право боржника, який виконав солідарний обов`язок, на зворотну вимогу передбачено статтею 544 ЦК України згідно з якою боржник, який виконав солідарний обов`язок,має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.\~Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці. Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18) та від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц (провадження № 61-7289св20). Відповідно до\~статті 360 ЦК України\~співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до\~ст. 58 Житлового кодексу України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. За приписами\~ст. 61 Житлового кодексу України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до\~ст. 63 Житлового кодексу України\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Вказані норми встановлюють правові наслідки виконання солідарного обов`язку одним із боржників. Такий боржник набуває права на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти боржників у рівній частці ( інше може бути встановлено договором або законом) за вирахуванням частки, яка припадає на нього. При реалізації боржником, який виконав солідарний обов`язок, права на зворотну вимогу відбувається трансформація (перетворення) зобов`язання, а саме основне солідарне зобов`язання перетворюється на регрес не часткове, а боржник, який виконав солідарний обов`язок за основним зобов`язанням, набуває статусу кредитора по відношенню до інших боржників за регресним зобов`язанням. Таким чином, чинне законодавство визначає обов`язок для співвласника, незалежно від фактичного проживання, сплачувати комунальні послуги на утримання житла, у зв`язку з цим, інші співвласники, які належним чином сплачують комунальні послуги як за себе, так і за іншого співвласника, вправі вимагати через суд стягнення в порядку регресу частину понесених витрат з недобросовісного співвласника. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з позовом до відповідача [PERSON] , як до солідарного боржника, про стягнення частини сплачених коштів, не надав до суду доказів на підтвердження обставини повного виконання ним зобов`язань. Надані позивачем квитанції про здійснення ним оплати за отримані комунальні послуги свідчать про сплату ним за послуги за період з листопад, грудень 2023 р., лютий, березень 2024 р.р. Натомість, надані до суду позивачем матеріали свідчать про те, що станом на квітень 2022 р. та на теперішній час за адресою місця реєстрації сторін по справі в квартирі [ADDRESS] , існувала заборгованість зі сплати за комунальні послуги, що дає суду підстави вважати, що позивачем такий обов`язок повністю не виконано. Матеріали справи не містять даних про повну оплату позивачем суми грошових коштів на квітень 2022 р. та на теперішній час, які підлягали сплаті за отримані сторонами по справі комунальні послуги, який розмір з нарахованих сум було сплачено. Відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що відповідач не здійснювала оплату послуг. Надані відповідачкою квитанції про здійснення нею оплати за отримані комунальні послуги свідчать про сплату нею за послуги за період з квітень, червень, грудень 2018 р., січень, квітень, липень 2019 р.р. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставину повного виконання зобов`язань зі сплати за отримані комунальні послуги за певний період, суд позбавлений можливості на підставі наявних доказів встановити обсяг відповідальності відповідача. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до відповідача [PERSON] про стягнення витрат по сплаті комунальних послуг не підлягають задоволенню. У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~понесені ним судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed