Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 06 червня 2019 року Відповідач, [PERSON] , взяв у позивача, [PERSON] , у борг гроші в сумі 2 500 000,00 грн. (два мільйони п`ятсот тисяч гривень 00 копійок), та зобов`язався повернути вищевказану суму до 06 червня 2024 року, про що власноручно написав розписку. Проте, станом на день подання позовної заяви, Відповідач свої зобов`язання не виконав, на зв`язок не виходить, борг не повертає. Враховуючи викладене, [PERSON] , змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана в оригіналі розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного суду України від 18.09.2013 року у справі №6-63цс13, від 02.07.2014 року у справі №6-79цс14, від 13.12.2017 у справі №6-99цс17, які підтримані Великою Палатою Верховного суду у Постанові від 16.01.2019 року у справі №464/3790/16-ц. Враховуючи вищевикладене, з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути борг 2 500 000,00 грн. На підставі викладеного, позивач просив Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг у розмірі 2 500 000 (Два мільйони п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок та судові витрати покласти на Відповідача. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 10.12.2024 суддя ухвалою відкрила провадження у справі № 727/12793/24 та призначила справу до розгляду. 31.12.2024 позивач надав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути без його участі, позов підтримав. 20.01.2025 відповідач надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов визнав. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач неналежним чином виконав умови договору позики, результаті чого має заборгованість, яку в добровільному порядку не погашає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, до суду подав письмове клопотання, у якому просив справу розглядати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, до суду надав клопотання про визнання позову в повному обсязі, зазначив, що не може повернути через війну та обов`язкове все поверне як буде мати змогу. Просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом установлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд уважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. У зв`язку з розглядом подання без участі осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд установив такі фактичні обставини. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з розпискою від 06.06.2019 [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 2 500 000 (Два мільйони п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок 06.06.2019. Зобов`язується повернути гроші в строк до 06.06.2024. Розписка написана ним власноручно. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання це правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до положень ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно\~не повернув\~суму позики,\~він зобов`язаний\~сплатити грошову\~суму відповідно\~до статті 625 цього Кодексу.\~Якщо договором\~встановлений обов`язок\~позичальника повернути\~позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року у справі № 6-1103цс16. Зміст розписки, що міститься в матеріалах справи, свідчить про те, що 06 червня 2019 року [PERSON] отримав у борг кошти в сумі 2500000,00 грн. Розпискою також визначені строки погашення даної заборгованості. Судом встановлено, що розписка від 06.06.2019 про отримання коштів підписана позичальником [PERSON] .. Суд приймає її в якості доказу укладання договору позики, його умов та факту отримання боржником коштів. Відповідно до ч. 1\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За змістом\~ст. 551 ЦК України\~предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.\~\~Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства . Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи наведене і визнання позову відповідачем, суд доходить висновку, що позов\~підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу\~ судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 156481153 від 11.11.2024 про сплату судового збору в сумі 15140,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 7570,00 грн., а 50 відсотків судового збору у сумі 7570,00 грн. повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved