Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай) площею 9,29 умовних кадастрових гектар, без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі із земель, що перебували в колективній власності КСП «Мрія». Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що [INFO] померла її тітка [PERSON] . За життя [PERSON] залишила заповіт яким заповідала все належне на десь смерті майно - позивачці [PERSON] .. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на частку(пай) площею 10.8 умовних кадастрових гектарів. Покійна тривалий час була членом колгоспу ім. Дзержинського, Комінтернівського району, Одеської області. Рішенням №116 від 16.11.1992 р. виконкомом Кремидівської сільської ради було вилучено землю із колгоспу «Дзержинський» і передано в резерв Кремидівської сільської раді, в зв`язку з тим, що на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу імені Дзержинського було створено СП «Мрія» на базі колгоспу «Дзержинського». При розпаюванні земель КСП «Мрія» [PERSON] , була внесена до списку членів КСП, як така, що має право на пай, але сертифікат на право на земельну частку ( пай) не отримала через смерть. У зв`язку із неотриманнями померлою сертифікату позивач позбавлена можливості оформити спадщину у позасудовому порядку. В судове засідання представник позивачка адвокат Редванська Н.В. не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 січня 1996 року виданим Виконавчим комітетом Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21.08.2000 року на цілий жилий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , та складається з однієї черепашникової будівлі, зазначеної під літ. "А" на схематичному плані жилою площею - 25,4 кв.м, загальною площею - 30,8 кв.м, а також надвірних господарчих споруд: літ. "Б"- баня, літ. "В" - комора, літ. Т" - сарай, літ. "Д"- гараж, літ. "Е": - погріб, літ. "Ж" - літня кухня, І- цистерна, № 1-2 - огорожа, розташованих на земельній ділянці площею-1247 кв.м. Сектор №2 відділу №5 головного управління Держгеокадастру в Одеській області у відповідь на запит державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області проінформував, що відповідно запису в Книзі реєстрації сертифікатів за гр. [PERSON] значиться запис про реєстрацію сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 9,29 умовних кадастрових гектарах КСП «Мрія», серії №0560334, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №6702 від 27.03.2003р, підпис про отримання відсутній. Згідно наявних у [PERSON] записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та других примірників державних актів станом на 31.12.2012 р. за гр. [PERSON] відсутня інформація, щодо реєстрації правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності або користування вищевказаною земельною ділянкою. Копію сертифікату серії №0560334, на ім`я [PERSON] виданого на підставі рішення Комінтернівської райдержадміністрації від 09.09.1997 року №865, про право на отримання земельної частки (паю) із земель КСП «Мрія» розміром 9,29 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі - надано до матеріалів справи. Підпис про отримання сертифікату відсутній. У відповідності до довідки виданої [PERSON] (позивачу) головою ТОВ «Мрія» - померлій [PERSON] належить право на земельну частку(пай) розміром 9,29 га. умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості, яка перебуває у колективній власності ТОВ «Мрія» яка є правонаступником КСП «Мрія», Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з того, що матеріалами справи підтверджується факт існування сертифікату на земельну частку (пай) виданого на ім`я [PERSON] , та підтверджується факт того, що [PERSON] спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом та відсутність оригіналу сертифіката перешкоджає їй у оформленні права на спадкове майно. Відповідно до положень Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК (в редакції 2004 року), якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, тобто в даному випадку підлягає застосуванню положення ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки спадщина відкрилась у 1997 році. Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 526 ЦК України в редакції 1963 року, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 553 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Відповідно до ст. 6 ЦК України в редакції 1963 року, захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку, зокрема, судом шляхом визнання цих прав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування ". Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст.ст. 22, 23 ЗК України від 1990 року, п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, у тому числі й пенсіонерів, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства. У роз`ясненнях, що містяться у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Таким чином, для набуття права на земельний пай необхідна наявність таких умов: перебування у членах КСП на момент паювання землі, включення до списку осіб, долучених до державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акту. Як слідує з наведених норм права член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта та не залежить від неотримання такою особою з різних причин сертифікату на право на земельну частку (пай). Оскільки позивач включена до списку громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю), на її ім`я було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 9,29 умовних кадастрових гектарах КСП «Мрія», серії №0560334, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №6702 від 27.03.2003р., який вона не отримала у зв`язку зі смертю [INFO] то є підстави для визнання за нею права на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах, визначених для членів КСП «Мрія». Як слідує з наведених норм права член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта та не залежить від неотримання такою особою з різних причин сертифікату на право на земельну частку (пай). Законом України 2498-VIII від 10 липня 2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", що набрав чинності 01.01.2019 року, вказаний Закон "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" N 899-IV було доповнено статтею 14-1, згідно з якою повноваження щодо організації розподілу земель, що залишилися у колективній власності, залишені за сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані. Відповідно до ст.ст. 22, 23 ЗК України від 1990 року, п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Законом України 2498-VIII від 10 липня 2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", що набрав чинності 01.01.2019 року, вказаний Закон "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" N 899-IV було доповнено статтею 14-1, згідно з якою повноваження щодо організації розподілу земель, що залишилися у колективній власності, залишені за сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Outcome: approved