Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 15.01.2025 до Віньковецького районного суду Хмельницької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.08.2021 у розмірі 63\~819,65 грн, що складається із 54\~372,87 грн заборгованості за тілом кредиту, 9\~446,78 грн заборгованість за простроченими відсотками. Окрім цього, просить суд стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.08.2021 відповідач [PERSON] ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт споживчого кредиту. Також 25.08.2021 відповідач підписала власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодила наступні умови: - тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 62 000 грн. (п.1.2. Договору); - тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; - строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); - процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 Договору); - кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); - розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); - проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625\~Цивільного кодексу\~України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п.2.1.1.2.12. Договору). Позивач стверджує, що Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ\~від 13.12.2019\~№ 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. Банком на підставі укладено Договору відкрито картковий рахунок, відповідач отримала платіжний інструмент кредитну картку, номер [NUMBER] , строк дії 08/25, тип Універсальна, а згодом відповідач додатково отримала кредитну картку, номер [NUMBER] , строк дії 06/27, тип Універсальна GOLD (Заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 15.05.2023), що підтверджується випискою по рахунку та довідкою про видані картки. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 40,8% річних. Відповідач користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняла операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022, відповідач є власницею рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 11.12.2024 має заборгованість 63\~819,65 грн, яка складається з наступного: 54\~372,87 грн заборгованість за тілом кредиту; 9\~446,78 грн заборгованість за простроченими відсотками. Рух справи в суді та позиція сторін у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2025 для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Голуба О.Є. На виконання вимог ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності здійснив запит щодо інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі. Відповідь на вказаний запит надійшла до суду 24.01.2025. Ухвалою суду від 27.01.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 05.02.2025 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про участь в судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалою суду від 13.02.2025 клопотання представника позивача Коваля О.І. задоволено та постановлено судові засідання в даній справі проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 18.03.2025 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, 18.03.2025 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Разом з цим, згідно ч. 4 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 25.08.2021 відповідач [PERSON] підписавши заяву, приєдналася до умов та правил надання банківських послуг, таким чином, уклала з позивачем АТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг та погодила наступні умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія (п.1.2. Договору); 2. Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 Договору); 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст.\~625\~Цивільного кодексу\~України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.3.5 Договору) (а.с.24-34). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ\~від 13.12.2019\~№ 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. Банком на підставі укладено Договору відкрито картковий рахунок, відповідач отримала платіжний інструмент кредитну картку, номер [NUMBER] , строк дії 08/25, тип Універсальна. Згодом, 15.05.2023 [PERSON] підписавши заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 15.05.2023 (а.с.35-46), відповідач додатково отримала платіжний інструмент кредитну картку, номер [NUMBER] , строк дії 06/27, тип Універсальна GOLD, що підтверджується довідкою про видані картки (а.с.23). Відповідач користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняла операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022, відповідач є власницею рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, а саме згідно п. 1.4. шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредитну картку (-ки), кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 17-21). Матеріали справи містять також копію паспорту споживчого кредиту від 25.08.2021, в якому зазначено: інформацію та контактні дані кредитодавця (банку); інформацію про кредитного посередника; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткову інформації щодо встановленої пені, штрафів, процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, інші платежі; інші важливі правові аспекти, з якого вбачається, що відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту (а.с.47-51). Відповідно до виписки за договором б/н за період з 25.08.2021 по 16.12.2024 відповідач користувалася кредитними картками № 5168755467941544 та [NUMBER] , кредитним лімітом, вчиняла операції, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, однак, припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (а.с.17-21). Згідно з п. 2.1.1.3.5. Договору Сторони узгодили, що в разі порушення Відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст. 212, 611, 651\~Цивільного кодексу\~України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто сторони згідно до ст.\~212\~ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту (а.с. 24-34). Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625\~Цивільного кодексу\~України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості (а.с. 24-34). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.08.2021, станом на 11.12.2024 вбачається, що загальна заборгованість за наданим кредитом становить 63\~819,65 грн, яка складається з наступного: 54\~372,87 грн заборгованість за тілом кредиту; 9\~446,78 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с.10-16). Застосоване судом законодавство. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України). Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.\~76-80\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно зі ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до Постанови НБУ № 151 від 13.12.2019 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України», власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою, це - цифровий власноручний підпис. Згідно з ст.\~6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України). За змістом ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст.\~639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, суд зазначає, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідні висновки викладені у постановах Верховного Суду № 524/5556/19 від 12.01.2021, № 732/670/19 від 09.09.2020, № 404/502/18 від 23.03.2020, №127/33824/19 від 07.10.2020, № 561/77/19 від 16.12.2020. У ст.\~526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями частини 1 статті 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Мотиви прийняття рішення судом та висновки суду. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені. Враховуючи вищезазначене, на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, суд звертає увагу, що відповідач [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та підтвердила свою згоду, надану їй позивачем, тим самим погодившись в цілому з Умовами та Правилами надання банківських послуг та приєднавшись до них, у зв`язку з чим між нею та АТ КБ «Приватбанк» виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків. За умовами укладеного з банком договору відповідач здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Активація відповідачем картки та користування картковим рахунком також свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач підписала паспорт споживчого кредиту від 25.08.2021, в якому також є інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковим рахункам. В матеріалах справи відсутні належні докази заперечень відповідача, як сторони договору щодо розміру відсоткової ставки, при цьому наявні докази часткового погашення заборгованості, що свідчить про обізнаність відповідача з умовами кредитування. Виходячи з наведеного вище, відповідач була належним чином повідомлена про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала, чим допустила заборгованість перед позивачем. Суд наголошує, що наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється їхня воля. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, відповідач належним чином була ознайомлена із умовами надання банківських послуг, доказів протилежного матеріали справи не містять, та відповідачем таких доказів суду не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України, є її процесуальним обов`язком. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Окремо суд зазначає, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18),ст.\~204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Суд враховує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем оспорювався чи визнавався недійсним. З урахуванням принципу тлумачення «favor contractus» (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.03.2021 у справі №607/11746/17 (провадження № 61-18730св20). Як вказано у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) тлумачення ст.\~629\~ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Суд враховує, що відповідно до виписки по рахунку відповідач користувалася кредитним лімітом, вчиняла операції, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, однак, припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що також має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022, відповідач є власницею рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Отже, позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредитну картку (-ки), кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується матеріалами справи, в тому числі випискою по рахунку та довідкою про видані картки. Натомість відповідач порушила умови виконання укладеного договору. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунках, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. У свою чергу відповідачем позовні вимоги визнано повністю та не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, чи які б спростовували суму заборгованості перед позивачем або позовні вимоги в цілому. Отже, беручи до уваги те, що відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, у зв`язку з чим вважається такою, що прострочила виконання зобов`язання, позовні вимоги визнала, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.08.2021 у розмірі 63\~819,65 грн. Щодо судового збору. За змістом ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при поданні позову позивачем АТ КБ «ПриватБанк» сплачено 2422,40 грн судового збору (а.с.7). Беручи до уваги, що позов задоволено, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача 2422,40 грн судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову з урахування ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved