Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя, в порядку ст. 31 ЦПК України, за підсудністю з Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Фінтраст Україна»до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 79700,00 грн. та судових витрат у розмірі 12422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.01.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», було укладено електронний Договір №6245510 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом No205-ОД від 10.02.2022, року та розміщених сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 20000,00 грн. (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] . 25.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за зазначеним Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Отже, до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного Договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №6245510 від 05.01.2023. Заборгованість за Кредитним договором Відповідача склала: 20000,00 грн. тіло кредиту, 35820,00 грн. нараховані проценти та 23880,00 грн. - нараховані проценти за 60 календарних днів, а всього 79700,00 грн. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2024 по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився\~повторно,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~у встановленому\~процесуальним законом\~порядку.Будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 05.01.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №6245510 про надання споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог ч. 6, ч. 8 ст. 11 і ст.. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», а саме: за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М3123», після чого відповідач отримав кредит в сумі 20000,00 грн. на свою платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується Договором №6245510 про надання споживчого кредиту від 05.01.2023 ( а.с. 40-50). Згідно п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.5.1. умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 20000,00 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за кредитним договором №6245510 виконало, та надало йому кредит в сумі 20000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 23.12.2024 №20.1.0.0.0/7-241219/498-БТ та довідкою платіжного провайдера. З Картки обліку Договору №6245510 від 05.01.2023 ( розрахунку заборгованості) вбачається, що відповідач взагалі не здійснював оплати за кредитним договором ( а.с. 19-32). Згідно з частиною 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі\~статтею 514 ЦК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя\~статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга\~статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача. 25.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за зазначеним Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Отже, до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного Договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №6245510 від 05.01.2023 ( а.с. 94 119). Позивачем, який є правонаступником ТОВ «Авентус Україна» виконані умови договору, а саме надано відповідачу кредитні кошти, у свою чергу, позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, як новим кредитором. Відповідно Картки обліку Договору №6245510 від 05.01.2023 ( розрахунку заборгованості) вбачається, що заборгованість відповідача по кредитному договору не сплачена і складає: 20000,00 грн. тіло кредиту, 35820,00 грн. нараховані проценти та 23880,00 грн. - нараховані проценти за 60 календарних днів, а всього 79700,00 грн. Вказані докази не спростовані відповідачем. Відповідно до ст. ст.\~526,\~527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ч.1 ЦК України). Згідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами, суд виходить з наступного. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі\~статтею 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1\~ст. 141 ЦПК України). Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України). Позивачем за звернення до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. У відповідності до ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається\~ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання ним правової допомоги позивачеві підтверджено договором про надання правової допомоги № 28/03-2024 від 28.03.2024, укладеним між позивачем та адвокатом Городніщевої Є.О., свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю , серія ЗР №21/3145 від 18.05.2023, рахунком на оплату по замовленню, який, зокрема, містить детальний опис наданих адвокатом позивачеві послу на загальну суму - 10000 грн. 00 коп.; звітом про надання правової допомоги від 21.06.2024 та платіжною інструкцією від 21.06.2024 №5423, що підтверджує сплату позивачем гонорару представникові в сумі 10000,00 грн. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 910/4881/18, від 03.04.2020 у справі № 920/653/19. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved