Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до\~Залізничного районного\~суду м.\~Львоваіз заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що [PERSON] належить трудова книжка серії [NUMBER] від 17.04.1985 року, виданої Голопристанською районною лікарнею на ім`я [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що 04.11.2024 року вона звернулася до територіального органу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для реалізації свого права на призначення пенсії за віком, однак їй було відмовлено у цьому, так як до страхового стажу не було зараховано періоди роботи, зазначені у трудовій книжці [NUMBER] від 17.04.1985 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки її ім`я вказане російською мовою як « [PERSON] », що не збігається із записом російською мовою її імені у паспорті громадянина України, де воно зазначено як « [PERSON] ». Неправильне зазначення її анкетних даних у трудовій книжці [NUMBER] , яка була заповнена 17.04.1985 року, перешкоджає їй підтвердити трудовий стаж для призначення пенсії за віком, іншої можливості встановити факт належності їй трудової книжки немає, у зв`язку із чим заявниця просить задовольнити заяву. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Одеській областів судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за її відсутності, відніс вирішення даної справи на розсуд суду. 12.03.2025 року представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подала письмові пояснення на заяву [PERSON] про встановлення факту належності заявниці трудової книжки, в яких, зазначила, що встановлення зазначеного факту тягне за особою не тільки встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів, а й поширюється на інші правовідносини, пов`язані із перерахунком пенсії, про що заперечує Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що свідчить про наявність спору про право у зазначеному питанні та підлягає розгляду в порядку позовного провадження. Відповідно до вимог ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 12 даної Постанови роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема трудової книжки. Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, у редакції, чинній на час трудової діяльності заявника, трудова книжка була основним документом про трудову діяльність працівника. Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58 (далі Інструкція), визначено порядок встановлення факту належності трудової книжки та внесення до неї змін. Пунктом 2.13. Інструкції визначено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 290/412/17 та від 08 лютого\~2023 року у справі № 938/792/21, провадження № 61-5405 св 22 Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 12\~серпня 1993\~року №\~637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. Згідно із п. 26 зазначеного Порядку № 637 якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Висновки про можливість вирішення даного питання у порядку окремого провадження містяться у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19), від 10\~червня 2020\~року у справі N 347/576/18 (провадження N 61-45995св18), від 15 вересня 2021 року у справі № 733/324/21 (провадження № 61-11108св21). Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України та картки фізичної особи платника податків прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено [PERSON] , [INFO] , а російською мовою [PERSON] /а. с. 3/. З трудової книжки [NUMBER] (дата заповнення 17.04.1985) вбачається, що ім`я заявника зазначено на російській мові як « [PERSON] »\~та зазначено\~дату народження\~« [INFO] » (вказано російською мовою) /а. с. 10/. Останнім місцем праці заявника є КП «Голопристанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Голопристанської міської ради. З рішення про відмову у призначенні пенсії № 134550030422 від 12.11.2024 року вбачається, що страховий стаж заявниці становить 19 років 6 місяців 20 днів, якого недостатньо для призначення пенсії та зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно із записами в трудовій книжці [NUMBER] , оскільки ім`я зазначене на титульній сторінці не відповідає паспортним даним заявника /а.с. 9/. Відповідно до п.п. 2.1, 2.11.-2.12. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Водночас, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. У правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17 (провадження № К/9901/110/17) зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Таким чином, за результатом дослідження вищевказаних документів суд встановив, що саме [PERSON] , [INFO] , належить трудова книжка [NUMBER] , заповнена 17 квітня 1985 року, на ім`я « [PERSON] », де відомості про заявника зазначено неправильно, за що остання не може нести відповідальності. Суд критично\~оцінює твердження\~представника заінтересованої\~особи про\~наявність спору\~про право,\~оскільки у\~даному випадку\~заявником не\~ставиться питання\~щодо розміру\~чи порядку\~перерахунку пенсії,\~а лише\~про належність\~їй відповідного\~документа про трудову діяльність. На підставі викладеного, того, що останнім місцем праці заявника є КП «Голопристанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Голопристанської міської ради, 27 лютого 2022 року місто Гола Пристань було окуповане російськими військами, а отже заявник не має змоги звернутись за останнім місцем роботи про зміну записів у трудовій книжці відповідно до п. 2.13. Інструкції, тому виходячи з аналізу вищевказаних документів, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає задоволенню.

Outcome: approved