Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

представник позивачки адвокат Юсубова Д.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 29 червня 2023 року Гайсинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 216. Позов обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 29.06.2023. Подружнє життя спочатку склалося добре, але згодом у сторін почали виникати конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що разом вони не проживають, перебувають у стадії розлучення, однією сім`єю не мешкають. Подружніх стосунків сторони не мають давно, спільне господарство не ведуть. Позивачка не має змоги проживати з відповідачем таким подружнім життям, підстав для збереження сім`ї не вбачає. Примирення не можливе. Залишення у зареєстрованому шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивачки, які мають істотне значення. Спільних дітей сторони не мають. Оскільки сторони не спілкуються і не бажають цього робити, розірвати шлюб через органи РАЦС є неможливим. Відповідачвідзиву на позов не подав. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 06.03.2025 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Юсубова Д.В. в судове засідання не з`явилися. В позовній заяві представник позивачки просила розглянути справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій визнав позов. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у пункті 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України. Таким чином необхідно повернути позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору в сумі 605,60 гривень. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору в сумі 605,60 гривень.

Outcome: approved