Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

03.01.2025 року до Новобузького районного суду надійшов цивільний позов [PERSON] , в інтересах якої діяла представник [PERSON] , до відповідача [PERSON] за яким позивач просив ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу зареєстрованого 22.03.1988 року. В обґрунтування позовних вимог вказано, що [PERSON] та [PERSON] 22.03.1988 року зареєстрували шлюб у Новобузькому відділі записі актів громадянського стану. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. З липня 2023 року сторони припинили спільне проживання. Сімейне життя подружжя не склалося, взаєморозуміння та підтримки один до одного сторони не мають, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Посилаючись на викладені обставини та неможливість подальшого збереження шлюбу, позивач просила шлюб розірвати. 13.01.2025 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій підтримала свою позовну заяву, просила її задовольнити, також просила справу слухати без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про перенесення слухання справи, чи про розгляд справи у його відсутність та відзив до суду також не надходили. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, 24.03.2025 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 26.03.1988 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №32 від 26.03.1988 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 26.03.1988 року (а.с.7). Письмові доводи позивача, що видно з тексту позовної заяви, вказують на те, що, що сторони проживають окремо та не підтримують подружні стосунки з липня 2023 року. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved