Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Представник позивача вказує, що [INFO] в с.Старий Любар Любарського району Житомирської області помер батько його довірителя [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) розміром 1,81 умовних кадастрових гектарів із земель ВАТ «Любарське» с.Громада Житомирського району, що належало померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0252200 від 18.12.1997 року. Представник позивача вважає, що [PERSON] має право на земельну частку (пай), оскільки після смерті батька [PERSON] прийняв спадщину, а тому, просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 1,81 га. в умовних кадастрових гектарах із земель ВАТ «Любарське» с.Громада Житомирського району, що належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0252200 від 18.12.1997 року. Представник позивача у судове засідання на розгляд справи не з`явився, однак у поданій ним заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та просить справу слухати у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання на розгляд справи не з`явилися, однак у заявах, що надійшли на адресу суду зазначили, що проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечують та просять справу слухати у їх відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [INFO] в с.Старий Любар Любарського району у віці 66 років помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, спадкоємцем якого у відповідності до закону, є його син [PERSON] , який вступив у фактичне володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав з ним, вів спільне господарство, проводив його поховання, що підтверджується довідками, виданими Стрижівським старостинським округом №1369 від 30.09.2021 (а.с.19), №407 від 10.08.2023 (а.с.20). Крім того, рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 19.09.2024 за [PERSON] , [INFO] , громадянином України, РНОКПП: [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] (а.с.24-25). Встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 1,81 умовних кадастрових гектарів із земель ВАТ «Любарське» с.Громада Житомирського району, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0252200 від 18.12.1997 року (а.с.26). Відповідно до постанови державного нотаріуса Любарської державної нотаріальної контори №217/02-31 від 14.11.2024 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 1,81 умовних кадастрових гектарів із земель ВАТ «Любарське» с.Громада Житомирського району (а.с.14, 15). Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2009 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач фактично прийняв спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON] , однак у нього існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved