Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» (надалі - ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ»), місце знаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, звернулось до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] , про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 635 грн. та судового збору у розмірі 2422,40 грн. У позовній заяві позивач посилається на ту обставину, що 17.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» (надалі - ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП») та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК» «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 до договору факторингу № 02-17/02/2022 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Стосовно фактичних обставин справи позивач указує, що 26.04.2021 між первісним кредитором ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 29845 (надалі - Кредитний договір) про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма його умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 3000 гривень; дата надання кредиту 26.04.2021; строк кредиту 18 днів; валюта кредиту UAH; стандартна процентна ставка - 2,5% в день або 912,5% річних. Як зауважив позивач, на виконання Кредитного договору на картковий рахунок відповідача 26.04.2021 перераховано кредитні кошти в сумі 3000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 29845 від 26.04.2021, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога відповідачем залишена без виконання. Посилаючись на виписку з особового рахунку за Кредитним договором, позивач зазначає, що за станом на 22.07.2024 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 15 635 грн. 23.01.2025 через підсистему «Електронний суд» представником позивача на адресу суду подано заяву, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500 (десять тисяч п`ятсот ) гривень 00 копійок. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30.12.2024 відкрито провадження у вказаній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі, встановлено строк відповідачу для подання до суду відзиву разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень. У вказаний в ухвалі строк, а також станом на дату ухвалення судом рішення, відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав. В судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] . В судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановлений законом спосіб, у тому числі, востаннє шляхом розміщення відповідного повідомлення на веб-порталі Судова влада України. Копія ухвали про відкриття провадження, а також судові повістки відповідачці надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Однак відповідне поштове відправлення повернуте на адресу суду неврученим відповідачці з відміткою про причину повернення - адресат відсутній за вказаною адресою. Враховуючи, що судом вжито належних заходів, спрямованих на повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення у вказаній справі заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив таке. Матеріалами справи підтверджено, що 26.04.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 29845. Даний Кредитний договір укладено в електронній формі, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», відповідно до якої [PERSON] ідентифіковано за допомогою одноразового ідентифікатора KL1976 (дата відправки ідентифікатору позичальнику 26.04.2021, номер телефону, на який відправлено ідентифікатор 380982368415), а також Індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № 29845 від 26.04.2021 (надалі також - Індивідуальна частина договору), з якої убачається, що клієнтом такого договору є [PERSON] , ідентифікаційний код: [NUMBER] , дата народження [INFO] , паспортні дані: серія [NUMBER] , місце прописки: [ADDRESS] , тел. [NUMBER] , електронна пошта: [INFO] , рахунок Позичальника №: [NUMBER] , фізична особа: [PERSON] , електронний підпис [NUMBER] . Підписуючи договір, відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, що підтверджується п. 6.7. Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 29845, підписаною відповідачкою за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора. Відповідно до п. 1.1 п. 1 Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 29845 Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. В п. 1.2 п. 1 Індивідуальної частини договору встановлено, що кредит надається строком на 18 днів, тобто до 13.05.2021. Строк дії договору 18 днів. Але в будь-якому випадку договір діє до повного його виконання сторонами. Згідно з вимогами вказаного договору, встановленими в його п.п. 1.3 - 1.6 п. 1 за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. За використання Системи для дистанційного отримання фінансового кредиту клієнт зобов`язаний сплатити Товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту. Датою укладення цього Договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» від 21.05.2024 за вих. №4624/05, відповідно до якої 26.04.2021 о 15:30:07 на платіжну картку номер [NUMBER] перераховано кошти в сумі 3000 грн. Опис - видача кредиту №29845. В додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 29845 від 26.04.2021 між сторонами узгоджено графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до якого між сторонами узгоджено: строк на який надано кредит - 18 днів; суму кредиту - 3000 грн.; суму комісії за користування системою 15% - 450 грн.; фіксовану процентну ставка за день користування - 2,5%; суму нарахованих процентів за користування кредитом - 1350 грн.; суму нарахованої пені - 5%; до оплати (всього) - 4800 грн. 17.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія» АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «КЕШТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022, відповідно до якого до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право грошової вимоги, зокрема до відповідачки, за Договором про надання фінансового кредиту №29845 від 26.04.2021, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17.02.2022, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», з якого вбачається, що позивач набув право грошової вимоги до відповідачки згідно з кредитним договором №29845 від 26.04.2021 на суму 15635,00 грн. Згідно з випискою з особового рахунка за Кредитним договором № 29845 за період з 26.04.2021 - 22.05.2024 заборгованість у відповідачки перед позивачем станом на 25.06.2024 становить 15635, 00 грн., з яких 3000 грн. складає заборгованість за простроченим тілом кредиту, а 12635 грн. - прострочені відсотки. 21.05.2024 позивачем на адресу [PERSON] надіслано вимогу про виконання зобов`язань за Кредитним договором № 29845 від 26.04.2021 в розмірі 16085, 00 грн., з яких 3000 грн. складає заборгованість за сумою кредиту, 12635, 00 грн. - заборгованість за комісіями та відсотками, заборгованість по штрафах/по пені 450, 00 грн. Як зазначено у позовній заяві, за станом на дату подачі позову зазначена вимога відповідачкою залишена без виконання. У зв`язку з невиконанням відповідачем вимог за кредитним договором щодо погашення заборгованості позивач звернувся до суду з даним позовом. Вирішуючи порушений у позові спір, суд виходить з такого. На законодавчому рівні визначено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін,спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва;виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 вбачається, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наданих позивачем доказів дає підстави для висновку, що належними та допустимими доказами у справі доведено факт укладення Кредитного договору №29845 від 26.04.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] , факт отримання відповідачем кредиту в розмірі 3000 грн., невиконання останнім умов кредитного договору, що призвело до порушення графіку погашення кредиту за кредитним договором, виникнення у зв`язку з цим заборгованості по кредиту та нарахування відповідних процентів. Крім того, належними та допустимими доказами у справі підтверджено факт переходу права вимоги від ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» до позивача. Зважаючи на наведене, з огляду на ту обставину, що відповідач доказів, які б спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу суду не надав, як і не надав доказів, підтверджуючих виконання ним умов кредитного договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, у зв`язку з чим такі підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача в користь позивача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги, слід зазначити таке. Відповідно до ч.1, 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч. ч. 4 6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2023 між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В. укладено договір про надання правової допомоги. Згідно з актом про отримання правової допомоги від 21.01.2025 адвокат Пархомчук С.В. та ТОВ « ФК «КЕШ ТУ ГОУ» уклали цей акт про отримання правової допомоги про наступне: у відповідності до розділу 3 Договору, адвокат надав а клієнт прийняв правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з [PERSON] за Кредитним договором №29845 від 26.04.2021, згідно наведеним розрахунком обсягу та вартості послуг з правової допомоги адвокатом. Згідно з актом про надання правової допомоги від 21.01.2025 загальна вартість за послуги з надання правової допомоги, наданої адвокатом складає 10500 грн. З платіжної інструкції № 34394 від 21.01.2025 убачається, що ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» сплатив Пархомчуку С.В. 10500 грн. за надання правової допомоги згідно акта про отримання правової допомоги від 21.01.25, рахунку від 21.01.2025-3 та договору від 29.12.2023. Таким чином, судом встановлено, що позивач користувався правовою допомогою, поніс витрати на правничу допомогу, при цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial