Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком та просить визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , з батьком за місцем реєстрації його проживання або перебування. В обгрунтування позову зазначає, що в період з 2014 року по 2020 рік перебував у близьких стосунках з [PERSON] та проживали однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу. За період перебування у стосунках народилась спільна дитини: [PERSON] , [INFO] . Із серпня 2020 року стосунки між сторонами розладились і через постійні конфлікти було прийнято рішення про припинення стосунків та окреме проживання. З серпня 2020 року по листопад 2020 рік малолітній син [PERSON] проживав з матір`ю та своїм братом (старший син відповідачки від першого шлюбу) за адресою: [ADDRESS] . 18.11.2020р., як зазначає позивач, йому вдалося вмовити відповідача забрати сина до себе та зайнятись його лікуванням, оскільки відповідачу займатись його лікуванням, з її слів, через роботу не було часу, в той час як син хворів на ГРВІ, гострий трахеїт та гострий бронхіт. Майже півроку відповідачка не приїздила до сина, не вітала його зі святами, не цікавилась ні життям, ні здоров`ям свого сина і навіть навпаки, коли за рекомендацією лікарів, позивач мав намір з метою зміцнення імунітету [PERSON] тимчасово вивезти його до закордонного курорту, відповідачка не надала дозволу, а, переслідуючи виключно свої корисливі мотиви, поставила умову про можливість такого відпочинку лише разом з нею. Позивач вказує, що ніколи не перешкоджав і не має наміру в подальшому перешкоджати спілкуванню рідної матері з дитиною, але на сьогоднішній день часті сварки з відповідачкою, її байдужість та безвідповідальність щодо здоров`я дитини та її погрози відібрати дитину та зникнути в невідомому напрямку ускладнюють виконання усних домовленостей, досягнутих при розірванні шлюбних відносин. Психологічно син не готовий проживати разом з матір`ю, адже боїться її через те, що за дитячі пустощі відповідачка часто та дуже суворо його карала. Крім того, позивач зазначає, що між ним та сином існує тісний зв`язок батька та дитини і прив`язаність саме до батька, він повністю віддає дитині свою любов і турботу, велику увагу приділяє його всебічному розвитку, відвідують разом спортивну секцію боксу, дитина відвідує приватні заняття з гри на фортепіано. За період, що син проживає з позивачем, неодноразово відвідували лікаря-логопеда та завдяки його рекомендаціям, наполегливій праці з дитиною [PERSON] став значно чіткіше розмовляти. Також позивач вказує про те, що має фінансову можливість забезпечити [PERSON] необхідні та належні умови для життя та його повноцінного розвитку, починаючи від одягу, якісних продуктів харчування, придбання іграшок та розвиваючих книг, забезпечення кращих вчителів та репетиторів, відвідування гуртків і спортивних секцій та закінчуючи оздоровленням на закордонних курортах. Позивач вважає, що проживання сина разом з ним відповідає інтересам дитини. До того ж, із сином позивач проживає в орендований 4-х кімнатній квартирі, де син має окрему кімнату, облаштовану необхідними меблями. В кімнаті йому облаштоване окреме місце для розвитку та ігор. Дитина повністю забезпечена одягом та розвиваючими іграшками відповідного віку. Позивач має вільний графік роботи, що дає йому можливість максимально займатись вихованням та розвитком сина. Позивач має стабільний дохід за основним місцем роботи, а також паралельно займається підприємницькою діяльністю. Натомість відповідачка після припинення стосунків з позивачем має дуже щільний графік роботи, працює швачкою вдома, шиючи на замовлення, прибиральницею у приватних підприємців та манікюрницею в салонах, що, з урахуванням утримання відповідачем іншого малолітнього сина, унеможливлює повноцінне виконання нею материнських обов`язків щодо другої дитини та унеможливлює якнайкраще забезпечення інтересів [PERSON] , як у вихованні, так і у всебічному розвитку. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 07.06.2021р. у складі судді Чередніченко Н.П. відкрито провадження в даній справі, постановлено розглядати її в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява, за якою позивач за зустрічним позовом просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO], з його матір`ю [PERSON] . В обгрунтування зустрічного позову зазначено, що в 2015р. позивачка за зустрічним позовом разом з сином [PERSON] переїхала з м. Луганська до м. Києва. Після переїзду народила іншого сина - [PERSON] . Його батько [PERSON] переїхав до Києва одночасно з позивачкою за зустрічним позовом у 2015р. Починаючи з жовтня 2015р. сторони у справі, а також діти [PERSON] та [PERSON] проживали спільно за адресою: [ADDRESS] . Приблизно через півроку відповідач за зустрічним позовом переїхав та став мешкати за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю дружиною, яка в цей час переїхала до м. Києва з м. Харкова. Батько [PERSON] мав змогу спілкуватися із сином та брати участь в його утриманні і вихованні. Однак у грудні 2020 році батько самовільно, без згоди матері забрав сина та переселив його за адресою: [ADDRESS] . З того часу, як зазначає позивач за зустрічним позовом, вона не має жодної можливості спілкуватись із дитиною. Всі звернення про надання можливості спілкування із сином відповідач за зустрічним позовом ігнорує та відверто знущається. Внаслідок чого позивач за зустрічним позовом змушена звертатись до Служби у справах дітей як Голосіївської, так і Шевченківської районних у м. Києві державних адміністрацій. Позивач за зустрічним позовом вважає, що в інтересах сина проживати саме з позивачем за зустрічним позовом, а не батьком, та вказує, що офіційно працевлаштована, має час проводити з дитиною, піклуватись про неї. Має стабільний дохід, може в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини. У той час як батько дитини не має достатнього офіційного постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання [PERSON] , мешкає у квартирі, де позивач за зустрічним позовом жодного разу не була та куди її не допускають. Батько дитини разом зі своєю нинішньою дружиною налаштовують дитину проти матері, що само собі свідчить про негативну психологічну обстановку в сім`ї, де мешкає син [PERSON] , та про негативний психологічний стан дитини внаслідок постійного деструктивного психологічного впливу на нього з боку батька. Позивач за зустрічним позовом вказує, що спиртними напоями не зловживає, не палить, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до сина та вважає, що перебування сина в сім`ї його батька негативно впливає на виховання та здоров`я, в тому числі, психологічне [PERSON] . За таких обставин, сину буде краще з матір`ю. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20.09.2021р. зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю прийнято до спільного розгляду з позовом [PERSON] . Відповідачем за зустрічним позовом подано відзив, за яким він просить відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви. Зазначає, що твердження, наведені в зустрічній позовній заяві, не відповідають дійсності, адже [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних стосунках з 2014 року по серпень 2020 року, при цьому [PERSON] повністю матеріально забезпечував та утримував як [PERSON] із сином [PERSON] , так і другу дитину позивачки за зустрічним позовом - [PERSON] . Також роздруківками електронного листування між сторонами з мобільного додатку Viber від 18.11.2020р. чітко підтверджується, що мати дитини добровільно віддала батьку хворого сина [PERSON] , оскільки займатись його лікуванням не було часу. До того, майже півроку вона не цікавилась життям дитини, не телефонувала йому і не писала, не цікавилась ні почуттям дитини, ні здоров`ям. Відповідач за зустрічним позовом ніколи не перешкоджав і не має наміру в подальшому перешкоджати спілкуванню рідної матері з дитиною, але дитина сама не бажає бачитись із матір`ю, оскільки пам`ятає як вона його била, коли він жив з нею. Окрім того, відповідач за зустрічним позовом неодноразово пропонував [PERSON] зустрітись із сином [PERSON] в його присутності або у присутності його довірених осіб, проте такі пропозиції позивачка за зустрічним позовом відхиляла та обирала взагалі не бачитись із дитиною. Також позивачем за зустрічним позовом не долучено жодного доказу її самостійного та стабільного доходу, з отримання якого вона може забезпечити сину [PERSON] необхідні умови для життя та розвитку. Також відповідач за зустрічним позовом звертає увагу на те, що з долученого позивачем за зустрічним позовом Договору оренди житла від 01.12.2020р. вбачається, що строк оренди квартири закінчився ще 31.05.2021р., а тому [PERSON] може в будь- який час виселена з квартири [ADDRESS] та залишитись без житла, а її діти без належних умов. До зустрічної позовної заяви долучені копії письмових пояснень сусідів (як про те вказано в переліку долучених додатків) [PERSON] , [PERSON] , однак вони не є її сусідами, а тому бути обізнаними про життя сторін не можуть, а можуть хіба володіти певною інформацією виключно зі слів позивача за зустрічним позовом. Позивачка за зустрічним позовом не надала жодної медичної документації на підтвердження свого фізичного стану здоров`я, відсутності в неї алкогольної чи наркотичної залежності, а також доказів відсутності психічних розладів. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08.02.2022р. призначено у справі судову психологічну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 22.09.2022р. провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 10.11.2022р. призначено у справі судову психологічну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 15.11.2023р. поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання. Розпорядженням керівника апарату суду від 29.01.2024р. №166 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» у зв`язку з тим, що [PERSON] звільнено з посади судді Голосіївського районного суду міста Києва за рішенням Вищої ради правосуддя №70/0/15-24 від 11.01.2024р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №752/13557/21. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справи між суддями від 30.01.2024р. справу розподілено на суддю Ольшевську І.О. Ухвалою від 02.02.2024р. суддя Ольшевська І.О. прийняла до свого провадження справу, призначила підготовче засідання. 05.06.2024р. судом зареєстрована позовна заява [PERSON] в новій редакції, за якою позивач за первісним позовом просить визначити місце проживання сина [PERSON] з батьком [PERSON] , за місцем реєстрації його проживання або перебування, встановити факт, що батько, громадянин України, [PERSON] з листопада 2020 року здійснює самостійно виховання та утримання свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 05.06.2024р. прийнято до розгляду заяву [PERSON] про збільшення розміру позовних вимог. Ухвалою суду від 04.09.2024р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 24.03.2025р. зустрічну позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду. Від представника позивача за первісним позовом надійшла заява про розгляд даної справи за відсутності позивача та його адвоката. У заяві вказано, що сторона позивача за первісним позовом підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Частина 1 ст. 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у місті Києва відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) 25.11.2020р. повторно, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , громадянин України, та [PERSON] , громадянка України. Згідно з вимогами ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Частина 4 ст. 29 Цивільного кодексу України визначає, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно з ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.07.2021 у справі № 404/3499/17. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Так, ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 (далі за текстом - Конвенція), визначено, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з положеннями ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до принципа 6 Декларації прав дитини, затвердженої резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у справі «М.С. проти України» у рішенні від 11.07.2017 (заява № 2091/13) вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, в найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, в найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Аналіз наведених норм права та практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що при розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. З наданих суду доказів встановлено, що малолітня дитина сторін [PERSON] , [INFO] , з листопада 2020 року проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики, наданої Спеціалізованою школою №І-ІІІ ступенів №97 імені О. Теліги з поглибленим вивченням англійської мови Шевченківського району м. Києва від 22.04.2024р. №05-03/146, [PERSON] навчається у вказаному закладі з 01.09.2021р. Хлопчик спокійний, врівноважений, доброзичливий, щедрий. Має рівні стосунки з однолітками. У позаурочний час [PERSON] відвідує спортивні секції. Дитину приводить і забирає зі шкоди тато, [PERSON] . Батько постійно цікавиться успіхами сина, відвідує батьківські конференції, підтримує тісний контакт з класним керівником. Хлопчик має все необхідне для навчання та відпочинку. У період з 01.09.2021р. і по даний час мама [PERSON] жодного разу не цікавилася успіхами дитини, до закладу освіти не приходила, з класним керівником не спілкувалася. Згідно довідки ГО «Динамо Фемілі» [PERSON] разом із малолітнім сином [PERSON] відвідують спортивну секцію з боксу. [PERSON] та [PERSON] беруть активну участь у житті клубу та займаються спортом з січня місяця та показують гарні результати в навчанні. Відповідно до Довідки від 24.05.2021р. ТОВ «Світ Будівель» [PERSON] дійсно працює на посаді начальника служби безпеки ТОВ «Світ Будівель» з 04.12.2020р. Форма організації - дистанційна. За характеристикою з місця роботи [PERSON] від початку роботи зарекомендував себе як привітний, чемний, цілеспрямований, пунктуальний та компетентний спеціаліст. Працює старанно і відповідально підходить до виконання завдань, дотримується термінів виконання. У керівництва користується довірою. Працює продуктивно, відрізняється загальною культурою і високими моральними якостями. За якісне виконання своїх посадових обов`язків неодноразово нагороджувався грамотами компанії і грошовими преміями. Постійно проходить навчальні курси і відвідує професійні конференції. Жодних скарг чи порушень стосовно [PERSON] не зафіксовано. З колегами і клієнтами спілкується ввічливо і підтримує дружні стосунки. За характеристикою Громадської організації «Шевченківська народна самооборона» від 12.04.2021р. [PERSON] з 2015 року по сьогоднішній час є членом громадської організації. За цей час проявив себе як активний учасник громади: займався волонтерською діяльністю, брав активну участь у забезпеченні безпеки Шевченківського району. Проявив себе як відповідальний громадянин України, користується повагою та авторитетом серед членів громади. Сумлінно допомагає мешканцям Шевченківського району. Має дружні стосунки з сусідами, комунікабельний. Указані вище обставини в сукупності свідчать про те, що позивач позитивно характеризується за місцем роботи, а також, що останній належним чином здійснює свої обов`язки щодо виховання дитини, проживання дитини разом з позивачем позитивно впливає на формування дитини як особистості. Відповідно Довідки серії ІІА №2419542 Міністерства внутрішніх справ України за обліками МВС [PERSON] на території України станом на 28.04.2021р. до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. За сертифікатом серії РРТ №592806 про проходження профілактичного наркологічного огляду в [PERSON] ознак наркологічних захворювань не виявлено. Згідно Медичної довідки серії ААН №236984 про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів психіатричної паталогії в [PERSON] не виявлено. Також згідно Довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр медико-санітарної допомоги №2» Дарницького району м. Києва [PERSON] на «Д» обліку в сімейного лікаря не перебуває. Згідно Акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] , затвердженого начальником Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 16.03.2021р., на підставі заяви [PERSON] проведено обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що умови проживання добрі, квартира орендована, необхідні меблі та побутова технічка є в наявності. Дитина має окрему кімнату, кімната облаштована окремим спальним ліжком, комодом для одягу, місцем для ігор та розвитку. Дитина забезпечена сезонним одягом, розвиваючими іграшками. Для дитини створені всі належні умови для розвитку та навчання. За Висновком №47 від 11.05.2021р. психологічного обстеження Міського центру дитини Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) малолітнього [PERSON] , [INFO] , встановлено, що [PERSON] щирий, позитивний, цілеспрямований хлопчик, досить активний та дружелюбний, цікавиться новим оточенням, взаємодіє з дорослими. Емоційно-вольова сфера залишається збереженою, присутня позитивна спрямованість та відкритість. [PERSON] намагається не включатися у проблеми та відносини дорослих та адекватно сприймає ситуацію, в якій знаходиться на даний час, дитині спокійно та комфортно в родині, якій проживає, там про нього піклуються люблячі дорослі. [PERSON] розповідає про батька та [PERSON] , відображає їх у всіх діагностичних матеріалах, як повноцінну люблячу родину. За результатами роботи в ряді методик у дитини чітко діагностується надійний тип прив`язаності до батька, до якого відчує довіру та отримує підтримку, любов, турботу, а також його дружини [PERSON] , яку вважає за матір, хлопчик вважає їх найріднішими. До матері в дитини діагностовано негативні спогади: «Я не хочу к маме [PERSON] … она меня била… она меня не любит, потому что бросила меня и не хочет со мной встречаться», хлопчик нервує, коли говорить про матір. Спільної зустрічі хлопчика з матір`ю на території Центру не було згідно заяви батька. Враховуючи результати діагностики та спостереження, інтереси та потреби малолітнього, а також те, що між батьками існує конфлікт щодо питань виховання, проживання, розвитку та утримання дитини рекомендовано матері [PERSON] та батьку [PERSON] скористатися сімейною медіацією для вирішення спірних питань, пов`язаних з місцем проживання дитини та участі кожного з батьків у вихованні сина, мирним шляхом; для повноцінного психічного розвитку хлопчика необхідно надати йому можливість проживати у спокійному і безпечному оточенні та налагодити взаємовідносини малолітнього з матір`ю. Дитина повинна мати змогу спілкуватися та зустрічатися з кожним із батьків. Згідно Висновку від 02.08.2021р. №40-1767 Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації вважає, що малолітньому [PERSON] доцільно проживати з батьком [PERSON] . Органом опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації складено Висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від 01.12.2021р. №109/04/40-8627, за яким орган опіки дійшов висновку позовну заяву [PERSON] не підтримувати. Забезпечити матері безперешкодну реалізацію права на виховання дитини та належного виконання батьківських обов`язків. Дитина повинна мати змогу спілкуватися та зустрічатися з кожним із батьків, що забезпечить найкращі інтереси дитини. Окрім того, батькам було рекомендовано закінчити курс сімейної медіації для врегулювання та стабілізації відносин для забезпечення найкращих інтересів дитини. У вказаному Висновку зазначено, що з наданих документів стало відомо, що з 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували у близьких стосунках та проживали однієї сім`єю без державної реєстрації шлюбу. За період перебування у стосунках народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] . З серпня 2020 року між батьками почалися конфлікти та було прийняте рішення про припинення стосунків. Батьки проживають окремо. У листопаді 2020 року за згодою матері батько забрав хворого сина за місцем свого проживання - [ADDRESS] та займався його лікуванням, але згодом за проханням матері дитину не повернув. З тих пір, а саме з 18.11.2020 року дитина проживає за вказаною адресою, а вихованням та розвитком займається батько та його дружина [PERSON] . Зі слів матері, дитину самовільно обмежують у спілкуванні з нею, що порушує право дитини на достатній рівень спілкування з матір`ю для нормального самоусвідомлення та перешкоджає реалізації права на виховання дитини та належного виконання батьківських обов`язків. 29.09.2021р. комісією з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в м. Києві державній адміністрації було прийнято рішення про створення робочої групи у складі працівника Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, психолога Київського міського центру дитини виконавчого органу Київської міської ради, представника Шевченківського районного центру соціальних служб для підготовки пропозицій з питань визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Після проведення запланованих заходів, робочою групою зазначено, що [PERSON] може проживати за адресою: [ADDRESS] , разом з батьком, але для повноцінного психічного розвитку дитини необхідно налагоджувати взаємовідносини з матір`ю та братом, які протягом останнього року були обмежені у спілкування з дитиною. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.11.2022р. була призначена судова психологічна експертиза, за результатами якої судовим експертом надано Висновок експерта від 07.11.2023р. №СЕ-19-23/5010-ПС. Так, судовим експертом зроблено наступний висновок: ставлення дитини [PERSON] , [INFO] , до батька [PERSON] доброзичливе, товариське, шанобливе, наявна довіра, що зумовлено відчуттям активної залученості батька в життя дитини, позитивним сприйняттям на емоційному рівні, безпечною прив`язаністю. Ставлення дитини до матері [PERSON] характеризується наявністю образи на неї за те, що вона не підтримує з ним спілкування, емоційним відторгненням, наявністю дистанціювання, порушення прив`язаністю; сприйняття дитиною виховного процесу батька позитивним, дитина дотримується правил, встановлених батьком, та приймає їх. Виховання з боку матері [PERSON] на момент проведення дослідження з дитиною відсутнє, оскільки відсутня взаємодія з ними. На емоційному рівні ставлення дитини [PERSON] до батька [PERSON] характеризується позитивним емоційним впливом. Емоційне ставлення дитини до матері [PERSON] характеризується емоційним відторгненням. Індивідуально-психологічні особливості батька та його вихований вплив сприяють сприятливому емоційному стану, психічному розвитку та відчуттю благополуччя дитини. У зв`язку з тим, що матір [PERSON] не з`явилась на дослідження, то вплив її індивідуально-психологічних особливостей та виховного стилю на дитину не виявилось можливим дослідити. Однак, відсутність ініціативи щодо комунікації з дитиною та відсутність залученості в житті дитини має негативний вплив на психоемоційний стан дитини. Умови виховання батька мають сприятливий вплив на психологічний стан та розвиток дитини. Умови виховання матері не вдалося дослідити у зв`язку з тим, що вона не з`явилась на дослідження. Формування думки дитини щодо сімейної ситуації не є повністю самостійним, а залежить від думок, оцінок значущих близьких, з урахуванням безпосередньої взаємодії дитини з батьком. З урахуванням найкращих інтересів дитини в ситуації, що склалася, та беручи до уваги актуальне ставлення дитини до матері, рекомендується не змінювати місце проживання дитини, у зв`язку з тим, що дитина вже три роки проживає з батьком, має сприятливе соціальне середовище для психоемоційного стану та розвитку; ініціювання щодо відновлення контакту та стосунків з дитиною з боку матері, які мають відбуватися у дружній для дитини атмосфері взаємоповаги до всіх членів родини; із поступовим та системним контактом матері із батьком щодо особливостей відновлення та комунікації з дитиною. Неможливо надати відповідь на питання «Проживання з ким із батьків створить для дитини [PERSON] максимально сприятливе середовище для його гармонійного розвитку та виховання?», у зв`язку з тим, що [PERSON] не прибула на дослідження. Однак, створені батьком умови проживання для дитини мають сприятливе середовище для її гармонічного розвитку та виховання. У випадку зміни місця проживання дитини це призведе до її психотравмування. За результатами проведеного дослідження не було виявлено ознак відчуження дитини від матері ні в поведінці та висловах дитини, ні в поведінці та висловах батька. У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07.12.2006р. зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважити над інтересами батьків. Зокрема, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю та розвитку дитини. Міжнародні та національні норми права не містять положень, які б наділяли будь-якого з батьків пріоритетними правом на проживання з дитиною. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 у справі № 377/128/18, постанові у справі від 24 листопада 2021р. у справі №754/16535/19 зазначено, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що [PERSON] належними, допустимими та достатніми доказами доведено, що проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з ним відповідатиме найкращим інтересам дитини та забезпечить її належний фізичний і духовний розвиток. При цьому встановлено, що дитина [PERSON] з листопада 2020р. проживає разом з батьком та батько здійснює самостійне виховання та утримання дитини. Доказів на спростування доводів позивача за первісним позовом суду не надано. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2 119,20 грн. підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом.

Outcome: approved