Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, в якій (з урахуванням подальшого уточнення) вказувала, що з 2012 по 2018 роки вона проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилося двоє спільних дітей: [INFO] - син [PERSON] ; [INFO] - син [PERSON] . Проте, оскільки заявниця не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , батьки не подали спільної заяви про визнання батьківства, а тому відомості про батька [PERSON] та [PERSON] були внесені органом державної реєстрації актів цивільного стану до актових записів про народження дітей на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. [INFO] [PERSON] помер. Тому [PERSON] просила в судовому порядку встановити факт, що [PERSON] є рідним батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON] , та внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей. Встановлення такого факту заявниця мотивувала необхідністю забезпечення обізнаності дітей про свого біологічного батька, а також оформлення відповідної державної допомоги. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представниця [PERSON] заяву про встановлення факту батьківства підтримали. Представниця заінтересованої особи - Вознесенського відділу ДРАЦС в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Оскільки матеріали містять достатньо інформації та доказів, необхідних для розгляду справи, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заінтересованої особи [PERSON] , а також представниці заінтересованої особи - Вознесенського відділу ДРАЦС. Заслухавши пояснення заявниці [PERSON] , її представниці [PERSON] , показання свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір?ю дитини (ст. 130 СК України). Згідно роз`яснень, які надав Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (п.п. 1, 15) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Крім цього, згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Суд встановив, що з 2012 до 2018 роки [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилося двоє спільних дітей: [INFO] - син [PERSON] ; [INFO] - син [PERSON] . Проте, оскільки заявниця не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , батьки не подали спільної заяви про визнання батьківства, а тому відомості про батька [PERSON] та [PERSON] були внесені органом державної реєстрації актів цивільного стану до актових записів про народження дітей на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. Факт батьківства [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні наступними доказами: - показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що [PERSON] та [PERSON] з 2011 по 2018 роки постійно проживали однією сім`єю, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Під час спільного проживання у них народилося сини [PERSON] та [PERSON] . Під час вагітності заявниці [PERSON] піклувався про дружину, підтримував її, після народження синів забрав їх з пологового будинку, дуже радів народженню дітей, проводив з ними багато часу, називав їх своїми дітьми; - Актом комісійного обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 27 вересня 2024 року (а.с. 11), у якому зафіксовано, що з 2012 по 2018 роки [PERSON] та [PERSON] проживали у громадянському шлюбі, під час якого у них народилися сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти знаходилися на утриманні [PERSON] ; - фотокарткою із спільним зображенням заявниці, [PERSON] та їх спільного сина (а.с. 14); - характеристикою Трикратненської ЗДО №4 «Веселка» від 26 листопада 2024 року (а.с. 31) на [PERSON] , у якій підтверджено, що під час виховання [PERSON] у закладі дошкільної освіти приводив та забирав дитину [PERSON] . Останній також приймав іншу активну участь у житті [PERSON] ; - іншими доказами в сукупності. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що факт батьківства підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами, а тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. На підставі викладеного,

Outcome: approved