Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача. 31 грудня 2024 року ТОВ «Фінпром маркет» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов мотивований тим, що 19 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений договір позики № 75313648, відповідно до якого, [PERSON] наданий кредит у сумі 5 000,00 грн на строк до 03 вересня 2021 року. 21 грудня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 2112, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 75313648 від 19 серпня 2021 року, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 31 березня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ та «Фінпром маркет» уклали договір факторингу №310323-ФМ, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром маркет» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75313648 від 19 серпня 2021 року, що укладений між ТОВ«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Відповідачка порушила умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 14\~497,38 грн. Позивач,\~посилаючись на\~статті 11,\~203,\~205,\~207,\~512,\~514,\~517,\~526,\~536,\~610,\~612,\~629,\~638,\~639,\~652,\~1049,\~1054,\~1055\~ЦК України,\~статті 4,\~10,\~12-13,\~81,\~89,\~141,\~211,\~223,\~247,\~258-259,\~263-265,\~279,\~280-282\~ЦПК України,\~статті 3,\~11-12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~просить: стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованість за договором позики № 75313648 в розмірі 14 497,38 грн, з яких 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 497,38 грн сума заборгованості за відсотками; 2\~422,40 грн сплаченого судового збору; 3\~500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідачка відзив на позовну заяву не подала. 2.Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, була викликана в судове засідання через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України. 3.Інші процесуальні дії. Згідно з ухвалою від 25 березня 2025 року суд постановив здійснити заочний розгляд справи. 4.Фактичні обставини\~справи,\~встановлені судом. Суд встановив, що 19 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений Договір позики № 75313648, відповідно до якого, [PERSON] наданий кредит у сумі 5 000,00 грн на строк до 09 вересня 2021 року, зі сплатою процентів 1,99, який підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (п. 12. Договору позики), зазначено рахунок позичальника [NUMBER] (Додаток № 1 до договору позики) (арк. с. 14, 16). Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250106/2962-БТ від 06 січня 2025 року та виписки за договором № б/н за період з 19 серпня 2021 року до 22 серпня 2021 року, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), 19 серпня 2021 року на карту [PERSON] зараховані грошові кошти в сумі 5\~000,00 грн (арк. с. 71-72). 21 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу №2112, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до боржників за договорами позики в тому числі за договором\~№ 75313648 від 19 серпня 2021 (арк. с. 31-39). Згідно із реєстром прав вимог № 4 до договору факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року, за № 1701 значиться\~ [PERSON] , сума заборгованості 14\~497,38 грн (арк. с. 39-40). 31 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» було укладено договір факторингу № 310323-ФМ, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило на користь ТОВ «Фінпром маркет» права грошової вимоги за договором № 75313648 від 19 серпня 2021, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та\~ [PERSON] (арк. с. 42-50). Згідно із реєстром боржників до договору № 310323-ФМ від 31 березня 2023 року, який є додатком № 1 до вказаного договору, за № 1697 значиться\~ [PERSON] , сума заборгованості 14\~497,38 грн (арк. с. 50-51). Згідно із розрахунком суми заборгованості у відповідачки [PERSON] наявний борг на суму 14 497,38 грн., що складається із заборгованості за тілом позики у сумі 5 000 грн, заборгованості за процентами у сумі 9 497,38 грн (арк. с. 9-11). 5.Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За нормою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої, третьої, четвертої, сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин першої, третьої статті 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд встановив, що 19 серпня 2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений Договір позики № 75313648 в електронній формі шляхом надсилання позикодавцем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка не виконала умови кредитного договору, не повернула кредит та не сплатила відсотки за користування кредитом. У договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки. Відповідачка, заперечуючи проти позову, не подала докази, які б підтвердили виконання нею умов договору позики. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором позики № 75313648 від 19 серпня 2021 року у розмірі 14 497,38 грн, яка складається з: 5 000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 9 497,38 грн заборгованості за відсотками. При вирішенні заяви позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Порядок розподілу судових витрат визначений у статті 141 ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представництво інтересів позивача у даному провадженні здійснював адвокат Ткаченко Ю. О. на підставі Договору про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року, ордеру серії АХ № 1149961 від 01 листопада 2024 року (арк. с. 52-55, 59). На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до позовної заяви додано витяг з акту № 2-П приймання-передачі від 06 грудня 2024 року наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року; акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (арк. с. 56-57). Суд дійшов висновку, що обсяг та розмір наданих адвокатом позивача послуг та виконаних робіт, який зазначений у договорі, акті виконаних робіт є обґрунтованими, оскільки у повній мірі узгоджується з матеріалами справи, тому необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача 3\~500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Також суд дійшов висновку стягнути з відповідачки на користь позивача 2 422,40 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved