Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

27.12.2024 ТОВ «Споживчий центр» звернулося в суд з вказаним позовом, який обґрунтований тим, що 22.02.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №22.02.2024-100001126. За цим договором відповідач отримав грошові кошти в розмірі 6000,00 грн на строк 28 днів до 20.03.2024 та сплатою процентів за ставкою 1,35% (фіксована незмінна процентна ставка) та 1,62% (денна процентна ставка). Товариство свої зобов`язання за договором позики виконало у повному обсязі, надало позичальнику грошові кошти, проте [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 9168 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 грн, заборгованості по процентам в розмірі 2268 грн. Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідача суму заборгованості за цим кредитним договором в розмірі 9168 грн, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 30.12.2024 відкрите провадження у справі за вказаною позовною заявою, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили. В наданому відзиві на позов представник відповідача, посилаючись на те, що матір`ю відповідача сплачено заборгованість по кредитному договору в повному обсязі, просить закрити провадження у справі, а також звільнити відповідача [PERSON] від сплати судового збору з огляду на наявне у нього захворювання, групу інваліності та скрутний матеріальний стан. Представник позивача 17.03.2025 надав суду заяву про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, за відсутності предмету спору, яку обґрунтовує тим, що відповідач повністю розрахувався з ТОВ «Споживчий центр» за спірною заборгованістю, отже станом на 17.03.2025 між позивачем та відповідачем в рамках стягнення заборгованості за кредитним договором відсутній предмет спору, просить повернути сплачений судовий збір. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Так, 22.02.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №22.02.2024-100001126 (а.с. 13-16). Товариство свої зобов`язання за договором позики виконало у повному обсязі, надало позичальнику грошові кошти, проте [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 9168 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 грн, заборгованості по процентам в розмірі 2268 грн (а.с. 10, 12). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №СВ09129621/1 від 03.03.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №22.02.2024-100001126 від 27.12.2024 перед ТОВ «Споживчий центр» погашена в повному обсязі (9168,00 грн). В той же час закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення, за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань ( постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо (постанова ВС від 23.12.2020 у справі 522/8782/16-ц). З матеріалів справи вбачається, що на час пред`явлення позову до суду і на час відкриття провадження у даній справі, предмет спору існував та був задоволений відповідачем після відкриття провадження у справі. Отже, відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України за відсутністю предмету спору. З відповідними заявами про залишення позову без розгляду, відмови від позову представник позивача не звертався. Разом з тим, у зв`язку з наявністю доказів оплати заборгованості за кредитним договором №22.02.2024-100001126 від 27.12.2024, позов ТОВ «Споживчий центр» задоволенню не підлягає. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, суд залишає за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed