Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

17.02.2025 року заявниця звернулася до суду з даною заявою, в якій посилається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] (копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , свідоцтва про народження серія [NUMBER] та свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] додаються). Після смерті матері заявниці залишилось не успадковане нерухоме майно, зокрема і земельна ділянка (копія Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку № 9025470 додається). З часу смерті її матері, спадкова справа не відкривалась (копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 74020997 додається). Так, на звернення заявниці Державний нотаріус Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк I.В., листом № 997/01-16 від 20.09.2023 року повідомила її про те, що вона пропустила установлений законом строк для прийняття спадщини та на момент смерті матері і не проживала разом з нею, відтак відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендувала звернутись до. Відповідно до змісту довідки № 24/25.1-07 від 30.01.2025 року померла її мати - [PERSON] на момент смерті [INFO] , була зареєстрована: [ADDRESS] . [PERSON] , - дочка, була зареєстрована за адресою:: [ADDRESS] , вела постійний догляд за своєю мамою та займалась похованням після її смерті. Разом із померлою, [PERSON] , на момент смерті, яка померла [INFO] , проживала та вела спільне господарство дочка, [PERSON] , 1957 року народження. Відтак, метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Оскільки заявник не може надати документи, які підтверджують його фактичне проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, інформує суд про те, що вона постійно проживала разом із своєю матір?ю задовго до дня смерті (й на час смерті останньої). Мати заявниці потребувала постійного догляду. Так, по день смерті матері вона доглядала за нею, допомагала їй у всьому і так як вона потребувала постійного догляду, заявниця з матір?ю фактично спільно постійно проживали разом в будинку в [ADDRESS] . Факт її постійного спільного проживання із матір?ю до дня смерті останньої підтверджує довідка Сідлищенського старостинського округу (підписана Старостою с. Сідлище). З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те. що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. У даних правовідносинах заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з матір?ю на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов?язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Тому, просить встановити факт, що [PERSON] , постійно проживала на день відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Від заявниці надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі. Від Отинійської селищної ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Отинійської селищної ради, заперечують проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши докази, беручи до уваги думку заявника та заінтересованих осіб, та письмові клопотання сторін, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 10, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 16.09.2013 року (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 01.02.1965 року, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: [PERSON] , та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 5 (а.с. 5). Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 15.11.1975 року, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 15.11.1975 року укладено шлюб, після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис № 18 (а.с. 6). Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку № 9025470 від 12.01.2009 року, [PERSON] , передано у приватну власність земельну ділянку, що розташована на території Сідлиищенської сільської ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7). Згідно з копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74020997 від 20.09.2023 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкові справи не відкривались та не видавались свідоцтва про право на спадщину (а.с. 9). Відповідно до копії Листа № 997/01-16 від 20.09.2023 року, направленого державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В., [PERSON] , вказано, що оскільки заявниця не проживала разом з померлою [PERSON] , на день смерті, а тому повинна була звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 14.03.2014 року. Оскільки заявниця пропустила строк для прийняття спадщини, нотаріус не вправі прийняти заяву про прийняття спадщини, а згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України має право звернутися до суду з позовом про надання нового (додаткового) строку про прийняття спадщини. Якщо судом буде прийнято рішення про надання нового (додаткового) строку для подачі заяви до нотаріальної контори, в тому випадку від неї буде прийнята заява про прийняття спадщини (а.с. 10). Згідно з копією Довідки № 24/25.1-07 від 30.01.2025 року, виданої Отинійською селищною радою Сідлищенським старостинським округом Коломийського району Івано-Франківської області, до дня своєї смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті в будинку були зареєстровані: [PERSON] 1976 року народження - онука; [PERSON] 1997 року народження правнучка. [PERSON] , вела постійний догляд за своєю мамою та займалася похованням після її смерті. Разом з померлою, [PERSON] , на момент смерті, яка померла [INFO] , проживала та вела спільне господарство, дочка - [PERSON] , 1957 року народження. Заповіт від імені [PERSON] , не посвідчувався в виконавчому комітеті Сідлищенської сільської ради (а.с. 11). Відповідно до ч. 1\~ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З наведених доказів суд вважає доведеним факт, що заявниця постійно проживала зі спадкодавцем, на час відкриття спадщини, а тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved