Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог. 03.04.2024 року представник заявника- адвокат Гаранжа М.О. звернулася до суду з вказаною заявою, мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] є сином [PERSON] , який рішенням Охтирського міськрайонного суду №583/2841/19 від 09.10.2019 року визнаний недієздатним та призначено опікуном його доньку [PERSON] . На даний час остання перебуває за межами України, а саме у Чехії. Дружина [PERSON] [PERSON] з 30.11.2021 року також проживає у Чехії. [PERSON] є єдиним близьким родичем, який має бажання та можливість здійснювати догляд за батьком. На підставі вищевикладеного просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити [PERSON] його опікуном. Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.04.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.05.2024 року призначено по справі амбулаторну судово-психіатричну експертизу стосовно [PERSON] з метою встановлення його психічного стану. 28.10.2024 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 679 від 01.08.2024 року. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.11.2024 року поновлено провадження у справі. В судовому засіданні заявник та його представник свої вимоги підтримали повністю. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області заперечувала проти задоволення заяви, зазначила, що [PERSON] з 2015 року перебуває в лікарні, в червні 2024 року за місцем реєстрації [PERSON] за вказаною в заяві адресою не перебував, а був у закладі, який ним опікується. [PERSON] в суді пояснив, що хворіє давно, років 15, весь час перебуває в психіатричній лікарні, його опікуном була дочка, з нею та з дружиною він спілкувався телефоном, вони поїхали в Чехію, син його відвідує. Адвокат Єфіменко Л.І. в суді пояснила, що [PERSON] потребує опіки, з поданням органу опіки і піклування не погоджується. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.09.1985 року (а.с.10). Згідно довідки квартального уповноваженого від 24.02.2024 року за № 3 заявник [PERSON] мешкає за адресою [ADDRESS] та має наступний склад сім`ї: дружина [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання з 01 листопада 2006 року (а.с.15), в послідуючому повторно безтерміново йому встановлена інвалідність (а.с.16-19), що підтверджується відповідними медичними документами. Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 09 жовтня 2019 року [PERSON] був визнаний недієздатним та призначено йому опікуна [PERSON] , яка є його дочкою (а.с.14). Згідно висновку судово-психіатричного експерта №679 від 01.08.2024 року [PERSON] страждає хронічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг із стабільним дефектом. За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З вказаного висновку встановлено, що [PERSON] страждає на психічне захворювання, перебуває на обліку в психіатра з 2005 року, з діагнозом «Шизофренія». Вперше перебував на лікуванні в ОСПЛ №2 з 29.09.2005 по 15.11.2005, діагноз: гострий шизофреноподібний психотичний розлад. У подальшому неодноразово лікувався стаціонарно з галюцинаторно-параноїдною симптоматикою. Амбулаторно постійно приймає медикаментозне лікування, вдома не утримується 81-84). Згідно подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області від 27.08.2024 року за № 01-05/1973 орган опіки та піклування вважає не доцільним призначення [PERSON] опікуном [PERSON] (а.с.91). Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою\~статті 8 Конституції України\~передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша\~статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих\~Конституцією\~і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Так, відповідно до\~ст. 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частина друга зазначеної статті передбачає, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абз. 3 підп. 2.2 п. 2 мотивувальної частини\~Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016). Враховуючи, що рішенням суду від 09 жовтня 2019 року [PERSON] був визнаний недієздатним, а в розумінні ст. 300 ч. 6 ЦПК України строк дії рішення не може перевищувати двох років, оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що маються законні підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Згідно з\~ст. 58 ЦК України\~над фізичними особами, які визнанні недієздатними, встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1\~ст. 55 ЦК України\~опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з ч. 1\~ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування . Відповідно до ч. 1\~ст. 300 ЦПК України\~суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклувальника або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 (далі - Правила), передбачено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Положеннями\~ст. 63 ЦК України\~передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Згідно з ч. 3\~ст. 296 ЦПК України\~заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог\~Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Аналізуючи норми\~ЦК України\~та\~ЦПК України\~щодо даного питанні, слід звернути увагу, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому із змісту норм\~ЦК\~та ЦПК слідує, що вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, полягає в тому, що саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Встановлено, що за поданням органу опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області 27.08.2024 року за № 01-05/1973 орган опіки та піклування вважає не доцільним призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Суд приймає до уваги вказане подання, оскільки воно хоча і має рекомендаційний характер, але узгоджується з фактичними обставинами справи. Суд зауважує, що на даний час саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений\~ст. 65 Конституції України\~обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном. Суд критично оцінює довідку квартального уповноваженого від 24.02.2024 року за № 3 про склад сім`ї, надану до заяви при зверненні до суду, так як вона не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки судом встановлено, що з 2005 року і по даний час [PERSON] хворіє, з 2016 року йому встановлено безтерміново другу групу інвалідності за психічним захворюванням, постійно приймає медикаментозне лікування, перебуває в закладі з надання психіатричної допомоги, тобто разом з заявником не проживає, що свідчить про те, що фактично [PERSON] став ініціювати призначення його опікуном над батьком лише тоді, коли в країні введено воєнний стан, його заява містить формальний характер, так як фактично батько постійно знаходиться в психіатричному закладі. Твердження заявника про те, що [PERSON] виписаний з психлікарні та перебуває в нього вдома, не підтверджуються належними доказами, а також враховуючи тривалий період лікування [PERSON] в психзакладі, який постійно перебуває на лікуванні, вказані доводи є сумнівними, а тому суд не може прийняти їх до уваги. Суд зауважує, що заява [PERSON] щодо призначення його опікуном, найімовірніше, базується на особистих мотивах в отриманні статусу опікуна недієздатної особи (призовний вік, оголошена мобілізація через військовий стан в країні), про що свідчить і попереднє рішення суду, з якого вбачається, що [PERSON] на час не ініціював питання про призначення його опікуном. Згідно\~ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається опікунам осіб, визнаних судом недієздатними. На переконання суду, конституційний обов`язок боронити незалежність та територіальну цілісність України, має перевагу над бажанням заявника призовного віку бути опікуном недієздатної особи. Крім того, судом встановлено, що в [PERSON] є інші родичі, близькі особи, а саме дружина [PERSON] та донька [PERSON] , які можуть здійснювати опіку над [PERSON] . Вказаних осіб заявником не було залучено до справи в якості заінтересованих осіб. Надані копії закордонних паспортів [PERSON] та [PERSON] , а також копії трудового договору, суд не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують можливість останніх бути опікунами над [PERSON] . Інші твердження заявника та його представника не заслуговують на увагу суду. Висновок суду. Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, виваженості, справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, в задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити за необгрунтованістю. Згідно ч.6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч.2\~ст.299 ЦПК України\~судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial