Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 10.12.2024 міський голова звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що відомості про батька вищевказаної дитини записані за вказівкою матері відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Сім`я матері [PERSON] перебуває на обліку Малинського міського центру соціальних служб та під соціальним супроводом з 12.12.2023. Під час здійснення соціального супроводу було відмічено, що мати не усвідомлює власних потреб та не здатна самостійно забезпечувати потреби дітей, не дотримується рекомендацій фахівця із соціальної роботи. Фахівцем із соціальної роботи систематично проводилися бесіди щодо приведення у відповідність умов проживання, зокрема: переробити пічне опалення, пофарбувати підлогу в будинку, замінити вікна та підтримувати елементарну чистоту в помешканні. Жодне з поставлених вимог [PERSON] не виконала. Постійно проводилася робота щодо можливості офіційного працевлаштування відповідачки. В подальшому [PERSON] була офіційно працевлаштована до м. Бородянка та поселена в місце компактного розміщення для ВПО, однак її було звільнено через крадіжку та систематичні пропуски без поважних причин. З попередніх місць роботи [PERSON] характеризується негативно через порушення трудової дисципліни. Зі слів керівника місця компактного розміщення для ВПО в м. Малині, де на даний час проживає відповідачка, вона зловживає алкогольними напоями, не прибирає в кімнаті, не дотримується навичок особистої гігієни, веде асоціальний спосіб життя. Згідно з характеристики наданої діловодом Морозівського старостинського округу [PERSON] не працює, іноді зловживає спиртними напоями, умови проживання в будинку не створені для проживання там дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Окрім цього, 12.04.2024 [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП України. З 27.11.2023 [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради. Службою у справах дітей періодично проводились обстеження умов проживання дитини в [ADDRESS] , під час яких було відмічено, що в будинку брудно, безлад, відчувається різкий неприємний запах, речі дітей брудні, в занедбаному стані. Умови проживання не достатні, не задовольняють в повній мірі потреби дітей. Згідно з рішенням виконавчого комітету Малинської ради від 12.04.2024 [PERSON] був влаштований до патронатної сім`ї, де перебуває на даний час. Відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що надалі може негативно вплинути на його фізичний розвиток, як складову частину виховання, недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяння засвоєнню загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Вимогами позову міський голова просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягувати з [PERSON] щомісячно на утримання її сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення ним повноліття; передати [PERSON] , [INFO] , під опіку органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради. Явка та позиція сторін. Представник позивача начальник служби у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради Суханова А.В., яка діє на підставі довіреності № 52/03-23 від 21.01.2025, в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що на момент вилучення дитини з сім`ї, хлопчик був в занедбаному стані, брудний, з неприємним запахом. За цей період, відповідачка не покращила умов проживання, будинок занедбаний та в антисанітарному стані. Тому, повернути дитина не можливо. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечила відносно позовних вимог. Пояснила, що вона кожного дня на зв`язку з сином. При можливості передає йому гроші. Просить не позбавляти її батьківських прав відносно [PERSON] , оскільки вона виправилася і не хоче його втрачати. Зазначає, що усвідомила своє халатнє відношення до виконання батьківських обов`язків та обіцяє виправитись. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, заслухавши пояснення сторін, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Довідкою виконавчого комітету Вишівської сільської ради Малинського району Житомирської області № 6 від 28.07.2011, підтверджено, що відомості про батька в актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , записані за заявою матері згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.6). Відповідно до листа № 236 від 01.10.2024 заступник директора Малинського міського центру соціальних служб Кащук Т. звернулася до Служби у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради з проханням винести на розгляд Комісії питання захисту прав дитини щодо позбавлення матері [PERSON] батьківських прав (а.с.7). Згідно з даним листом встановлено, що на обліку Малинського міського центру соціальних служб та під соціальним супроводом з 12.12.2023 перебуває сім`я матері [PERSON] , яка проживає в с. Трудолюбівка, у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків. Мати самостійно виховує двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В ході моніторингового візиту в сім`ю 19.04.2024 [PERSON] було вилучено з біологічної сім`ї у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю та поміщено в сім`ю патронатного вихователя, де він перебуває і на даний час (а.с.7). Відповідно до довідки-характеристики № 56 від 14.11.2024, встановлено, що за час проживання на території Морозівського старостинського округу в [ADDRESS] , [PERSON] зарекомендувала себе виключно із задовільної сторони, в конфлікт з односельцями не вступає, громадського правопорядку не порушує, грошовий дохід має з того, що заробляє при наданні допомоги пенсіонерам та навіть жителям з інших громад, іноді зловживає спиртними напоями. Умови проживання в будинку не створені для належного проживання в ньому, не завжди контролює місце знаходження своїх дітей. (а.с.9). Згідно з листом за підписом заступника начальника ВП №1 Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області Бондарчука М.М. від 18.11.2024 за № СЕД-74704-2024, [PERSON] , жителька с. Трудолюбівка Коростенського району притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.184 КУпАП 12.04.2024 (а.с.10). Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 12.04.2024, складеного комісією у складі начальника служби у справах Суханової А., головного спеціаліста ССД Новицької О., ст. інспектора ЮП КРУП Савчук О.Р., обстежено умови проживання сім`ї [PERSON] в [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що в будинку брудно, безлад, різкий неприємний запах (а.с.11). В подальшому 14.06.2024 комісією у складі начальника служби у справах Суханової А., фахівця з соціальної роботи ММЦСС Дем`янчук Л., ст. головного спеціаліста ССД Новицької О., повторно обстежено умови проживання сім`ї [PERSON] в [ADDRESS] та встановлено, що умови проживання для повернення дитини в сім`ю матері з сім`ї патронатного вихователя недостатні. Матері рекомендовано зробити генеральне прибирання будинку, навести порядок біля будинку (а.с.12). Відповідно до Висновку виконавчого комітету Малинської міської ради, як органу опіки та піклування, № 45 від 05.02.2025, вирішено за доцільне позбавити батьківських прав матір [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.24-25). Показання свідків: Допитана в якості свідка фахівець з соціальної роботи Малинського міського центру соціальних служб [PERSON] пояснила в суді, що з 12 грудня 2023 року сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом центру у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідачка не може забезпечити належні умови для проживання сина, офіційно не працює, не має постійного заробітку. У с. Трудолюбівка будинок не придатний для проживання, а в приміщення садочку, де вона зараз тимчасово проживає, дитину нема куди забрати. За словами директора садку, [PERSON] періодично вживає пиво, проявляє агресивну поведінку. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 12.04.2025 [PERSON] поступив до неї в патронатну сім`ю в занедбаному стані без особистих речей. Мати до цього часу не привезла дитині ні одягу, ні взуття, лише на день народження подарувала спортивний костюм. З вересня 2024 року була на побаченні з дитиною лише двічі, один раз випадково зустріла його на вулиці, а ще один раз зустрілася в школі. Хлопчик розповідав, що багато працював, щоб заробити на їжу. Свідок вважає, що доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Хлопчик в патронатній сім`ї звик до нормальних умов проживання та харчування. Він любить маму, але [PERSON] не здатна забезпечити потреби дитини. Син відповідачки [PERSON] пояснив суду, що у нього з мамою хороші стосунки. Він хоче в подальшому жити з мамою, бо любить її, вірить , що вона змінить все на краще. Мотиви та застосовані норми права. Між сторонами виник спір щодо позбавлення відповідачку батьківських прав. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст. 12 Закону). Частиною 4 статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, пунктом 2 якої визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини (…) Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає підстави для висновку, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Наслідком позбавлення батьківських прав, як виняткового заходу, є істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини чітко виписано в постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 в пункті 16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Пленум Верховного суду України в п.п.15,16 Постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Саме такого висновку дійшов ВС у справі №753/2025/19 від 06.05.2020. Крім того, в зазначеній постанові ВС вказав, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях. Та, що висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дочки не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 ст. 19 СК України), від його висновку суд має право мотивовано відступити, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком (матір`ю) обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько (мати) ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення матері спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. В даному випадку вбачається, що відповідачка усвідомила всі свої помилки. Наявність родинних відносин між дитиною і матір`ю підтверджено в суді. Враховуючи вік [PERSON] , його потребу в спілкуванні з матір`ю, сум з приводу порізного проживання з нею, суд приходить до переконання про необхідінсть надання шансу [PERSON] на покращення свого ставлення до дітей, в тому числі і [PERSON] . На думку суду, розірвання родинних зв`язків наразі неможливе. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачки відносно сина не забезпечуватиме його інтересів. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати неможливо, оскільки не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим слід відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed