Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/380805/82/817523 від 12.02.2020 у розмірі 72041,60 грн., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12.02.2020 між [PERSON] та Акціонерним товариством "Райффайзен Банк", був укладений договір про відкриття поточного рахунку та надання Кредиту "Кредит готівкою" № 014/380805/82/817523, відповідно до якого, Банк відкриває клієнту поточний рахунок у гривні, зобов`язується надати кредит в сумі 24733,81 грн. з яких: 22300,00 грн. - кредит, 2433,18 грн. - страховий платіж, а клієнт зобов`язується повернути Банку кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 49,9 % річних. Строк кредитування становить 72 місяці, тобто до 12.02.2026. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Кредитного договору. [PERSON] , у порушення умов договору, заборгованість за договором не погашає, проценти за користування кредитними коштами не сплачує, у зв`язку з чим у неї обліковується прострочена заборгованість, яка станом на час звернення до суду становить 72041,60 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 23810,02 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27659,21 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 20572,37 грн., яку позивач просить стягнути на його користь, оскільки право вимоги за кредитним договором № 014/380805/82/817523 від 12.02.2020 перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 114/2-47 від 30.11.2021, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», а також відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав разом з позовною заявою клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст.ст.128-131 ЦПК України повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань, заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзиву до суду не подавала. У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 12.02.2020 між [PERSON] та Акціонерним товариством "Райффайзен Банк", був укладений договір про відкриття поточного рахунку та надання Кредиту "Кредит готівкою" № 014/380805/82/817523, відповідно до якого, Банк відкриває клієнту поточний рахунок у гривні, зобов`язується надати кредит в сумі 24733,81 грн. з яких: 22300,00 грн. - кредит, 2433,18 грн. - страховий платіж, а клієнт зобов`язується повернути Банку кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі: на період з 12.02.2020 по 12.05.2020 - 14% річних; з 13.05.2020 - 49,9 % річних. Строк кредитування становить 72 місяці, з 12.02.2020 (дата надання кредиту) по визначену Графіком дату останнього щомісячного ануїтентного платежу. Дата сплати щомісячного ануїтентного платежу - 12 числа кожного календарного місяця згідно Графіка. З метою виконання грошових зобов`язань за кредитом Клієнт доручає Банку здійснювати 07 числа кожного місця договірне списання коштів з КР на Поточний рахунок в сумі 1086,32 грн., яка дорівнює сумі ануїтентного платежу згідно Графіка. Тобто Сторони кредитного договору погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснити повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту згідно графіку платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. 30.11.2021 між AT «Райфайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №114/2-47, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками AT «Райфайзен Банк». 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір факторингу №10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками AT «Райфайзен Банк». Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 014/380805/82/817523 від 12.02.2020 станом на час звернення до суду становить 72041,60 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 23810,02 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27659,21 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 20572,37 грн. Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не оспорена та не спростована. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Частиною 2\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачка не виконала зобов`язання за договором, а тому вимоги ТОВ «Коллект Центр» про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 72041,60 грн. підлягають до задоволення. Задовольняючи позов повністю суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2422,40 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідачки 16000,00 грн. витрат на правову допомогу. До позовної заяви додано договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 01.07.2024, прайс-лист, заявку на надання юридичної допомоги № 570 від 14.08.2024, витяг з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024. Із документів вбачається, що загальна вартість наданих Адвокатським об`єднанням послуг з примусового стягнення заборгованості з [PERSON] становить 16 000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також\~чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved