Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

30 липня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства\~«ТАСКОМБАНК»\~ заборгованість у розмірі 926076,71 гривень та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.12.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УЛФ-ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір фінансового лізингу №12694/12/21-Г. 07.02.2022 року права вимоги за Договором були відступлені до нового кредитора АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Додатку від 07.02.2022 року «Перелік Договорів фінансового лізингу до Договору відступлення прав вимоги (цесії) № 21/07-2017 від 21.07.2017 року». 28.10.2022 року лізингоодержувачу було направлено Повідомлення №19053/31.1 про відмову (розірвання) від Договору фінансового лізингу з вимогою повернення Об`єкта лізингу до 11.11.2022 року Лізингодавцю. Згідно даного повідомлення Договір фінансового лізингу вважається розірваним з 11.11.2022 року. Зазначає, що [PERSON] не виконав вимогу про повернення Об`єкта лізингу, яка зазначена у повідомленні №19053/31.1 від 28.10.2022 року про відмову (розірвання) від Договору фінансового лізингу, та більше ніж 20 календарних місяців продовжує незаконно експлуатувати Об`єкт лізингу на безоплатній основі. Заборгованість [PERSON] перед АТ «ТАСКОМБАНК» станом на 10.07.2024 року по розірваному Договору фінансового лізингу №12694/12/21-Г від 17.12.2021 року, з урахуванням штрафних санкцій становить 926 076,71 грн., яка складається з: 92 852,55 грн. заборгованість по сплаті лізингових платежів; 309 508,41 грн. розмір всіх майбутніх лізингових платежів у частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу; 412 678,00 грн. неустойка; 9 977,82 грн. штраф 10%; 78 319,46 грн. пеня; 5 761,77 грн. 3% річних; 16 978,70 грн. інфляційні нарахування. У зв`язку з чим представник позивача просить стягнути заборгованість з відповідача. Ухвалою судді\~\~від 02.08.2024\~року \~відкрито\~ провадження по\~справі\~та\~призначено підготовче\~\~судове засідання на 26.09.2024 року на 12.45 год. У зв`язку\~з неявкою\~сторін у\~підготовче\~\~судове засідання\~на 26.09.2024\~року на\~12.45\~год.,\~розгляд справи\~було відкладено\~до 06.11.2024\~року до 11.30 год. 05.11.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» - Гончарова Дмитра Олександровича надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти закриття підготовчого судового засідання та призначення до судового засідання по суті не заперечував. Ухвалою суду від 06.11.2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду по суті у судове засідання на 10.12.2024 року о 10.30 год. Судове засідання, призначене на 10.12.2024 року було відкладено за клопотання відповідача для ознайомлення з матеріалами справи до 22.01.2025 року до 10.30 год. 10.12.2024 року до канцелярії суду надійшло клопотання від відповідача [PERSON] про зупинення провадження по справі, в якому він повідомив, що перебуваєте на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 27.09.2022 року. Суд, ознайомившись з клопотанням, а також ретельно дослідивши матеріали справи, вважає, що воно не може бути вирішено, оскільки відповідачем не надано письмових доказів перебування у складі Збройних Сил України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Судом було повідомлено відповідача про неможливість розгляду клопотання про зупинення провадження по справі та у зв`язку з неявкою відповідача, судове засідання, призначене на 22.01.2025 року було відкладено на 20.02.2025 року до 11.45 год. 14.02.2025 року через систему «Електронний суд» (зареєстровано 17.02.2025 року, передано судді 18.02.2025 року), надійшло клопотання представника позивача Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» Гончарова Дмитра Олександровича, в якому він просив провести судове засідання по цій справі, призначене на 20.02.2025 року, в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 18.02.2025 року у задоволенні клопотання представника позивача Акціонерного товариства\~«ТАСКОМБАНК» Гончарова Дмитра Олександровича про участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції по цивільній справі відмовлено. У зв`язку з неявкою представника позивача у судове засідання, призначене на 20.02.2025 року, розгляд справи було відкладено до 18.03.2025 року до 12.30 год. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» - Гончаров Дмитро Олександрович у судовому засіданні, призначеному на 18.03.2025 року, позовні вимоги підтримав в повному обсязі,\~проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.\~223\~та ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував представник позивача по справі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що 17.12.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УЛФ-ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір фінансового лізингу №12694/12/21-Г. Згідно ч. 1\~ст. 626 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ч. 1\~ст. 628 ЦК України). Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями\~Цивільного кодексу України\~про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом (ч. 1\~ст. 2 Закону № 723/97-ВР). Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Згідно ч.1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1\~ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно п.13 Договору фінансового лізингу, Договір фінансового лізингу набуває чинності з моменту його підписання обома Сторонами та скріплення печатками Сторін (у разі їх наявності) та діє протягом перебігу Строку лізингу (крім випадків, коли з підстав та в порядку, передбаченому цим Договором, Сторона відмовиться від Договору в односторонньому порядку або Сторони досягнуть згоди про дострокове припинення/ розірвання цього Договору). Зобов`язання за Договором, у разі його можливого порушення, не припиняються із закінченням строку його дії та припиняються їх повним виконанням. Згідно п.14 Договору фінансового лізингу, підписанням цього Договору фінансового лізингу Лізингоодержувач приєднується до Загальних умов договору фінансового лізингу, які є публічною частиною Договору фінансового лізингу. Своїм підписом в цьому документі Лізингоодержувач підтверджує, що він належним чином ознайомлений та погоджується з умовами Договору фінансового лізингу (включаючи Загальні умови) щодо порядку та розміру сплати лізингових та інших платежів, що можуть змінюватися відповідно до Договору, щодо відповідальності та розміру штрафних санкцій, щодо зміни, припинення Договору, порядку та суми дострокового викупу Об`єкта лізингу тощо. Лізингоодержувач підтверджує, що йому зрозумілі наслідки укладення цього Договору (включаючи Загальні умови) та зобов`язується дотримуватися усіх його умов. Згідно п.15 Договору фінансового лізингу, своїм підписом на Договорі Лізингоодержувач підтверджує факт отримання Договору фінансового лізингу в дату його укладення та запевняє, що на дату підписання Договору ознайомився та має доступ до Загальних умов договору фінансового лізингу», які розміщені на офіційному веб-сайті Лізингодавця та є діючими на дату укладання Договору, а також підтверджує отримання перед укладанням Договору інформації, передбаченої ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Згідно п. 1.1. Загальних умов, Лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування замовлене Лізингоодержувачем майно, яке перебувало в експлуатації (далі по тексту «Об`єкт лізингу), найменування, марка, модель, рік випуску, ціна постачальника, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у Договорі, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Об`єкт лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов Договору, а в кінці строку дії Договору має право придбати Об`єкт лізингу у власність за викупною вартістю, визначеною у Договорі. Свої зобов`язання позивач виконав своєчасно, належним чином і в повному обсязі, зокрема, набув у свою власність та передав 21 грудня 2021 року, згідно акту прийому-передачі на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування замовлений Лізингоодержувачем бувший у використанні транспортний засіб марки Ford, комерційний опис FUSION, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , вартістю на суму 350 481 (триста п`ятдесят тисяч чотириста вісімдесят одна) гривня, у т.ч. ПДВ: 1 413,50 (тисяча чотириста тринадцять гривень п`ятдесят копійок) гривень, який зареєстрований 21.12.2021 року за ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» (ідентифікаційний номер 41110750) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого ТСЦ 5141, а відповідач зобов`язався прийняти Об`єкт лізингу та своєчасно сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов Договору фінансового лізингу та вимог Закону України «Про фінансовий лізинг». В свою чергу, відповідач сплатив перший лізинговий платіж, прийняв від позивача у платне володіння та користування замовлений предмет лізингу та вже на другому лізинговому платежу допустив поострочку у тридцять шість днів та продовжував систематично допускати прострочки по оплаті лізингових платежів. Отже, Лізингоодержувач порушив взяті на себе за Договором фінансового лізингу зобов`язання щодо сплати лізингових платежів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, котра не була погашена відповідачем добровільно. \~ \~ \~ \~ 07.02.2022 року права вимоги за Договором були відступлені до нового кредитора АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Додатку від 07.02.2022 року «Перелік Договорів фінансового лізингу до Договору відступлення прав вимоги (цесії) № 21/07-2017 від 21.07.2017 року». З метою врегулювання спору в досудовому порядку, 22.06.2022 року Лізингоодержувачу була направлена Досудова вимога №9256/31.1 про сплату виниклої заборгованості з попередженням розірвання Договору фінансового лізингу в односторонньому порядку та подальшим зверненням до суду з відповідним позовом про стягнення в примусовому порядку заборгованості з урахуванням усіх штрафних санкцій, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої заборгованості та будь-яких інших збитків, що матимуть місце при вирішенні спору. Умовами п. 11.2.1. Загальних умов передбачено, що Лізингодавець має право достроково, в односторонньому порядку розірвати Договір (відмовитися від Договору та вилучити Об`єкт лізингу у випадку, коли Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) та/або інший платіж, передбачений Договором, та прострочення оплати становить більше 60 (шістдесяти) календарних днів з дня настання строку платежу, встановленого графіком платежів. Також, право на дострокову відмову (розірвання) Лізингодавцем (Позивачем) від Договору передбачено ст.ст. 611, 615 та ч. 2 ст. 598 ЦК України. 28.10.2022 року лізингоодержувачу було направлено Повідомлення №19053/31.1 про відмову (розірвання) від Договору фінансового лізингу з вимогою повернення Об`єкта лізингу до 11.11.2022 року Лізингодавцю. Згідно даного повідомлення Договір фінансового лізингу вважається розірваним з 11.11.2022 року. Зазначає, що [PERSON] не виконав вимогу про повернення Об`єкта лізингу, яка зазначена у повідомленні №19053/31.1 від 28.10.2022 року про відмову (розірвання) від Договору фінансового лізингу, та більше ніж 20 календарних місяців продовжує незаконно експлуатувати Об`єкт лізингу на безоплатній основі. Станом на 11.11.2022 року (дату розірвання Договору фінансового лізингу) прострочена заборгованість відповідача перед позивачем по лізинговим платежам складала 92 852,55 гривень. Згідно п.7.1.2. Загальних умов, у разі прострочення (затримки) сплати лізингових платежів та інших платежів за Договором понад 15 (п`ятнадцять) календарних днів, крім пені, передбаченої п.7.1.1. Загальних умов, Лізингоодержувач оплачує штраф у розмірі 10% від суми простроченої заборгованості. Згідно п.11.8. Загальних умов, вилучення Об`єкта лізингу, припинення (відмова від Договору) не звільняє Лізингоодержувача від сплати всіх нарахованих та несплачених платежів згідно з Договором. Сторони досягли згоди, що у разі односторонньої відмови Лізингодавця від Договору (розірвання Договору) Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити Лізингодавцю всі належні до сплати та несплачені лізингові платежі згідно з Графіком платежів; витрати, понесені Лізингодавцем у зв`язку з виконанням Договору (у тому числі у зв`язку з вилученням, транспортуванням, зберіганням, витрати на здійснення виконавчого напису нотаріуса, тощо), а також передбачені Договором або чинним законодавством України штрафні санкції та збитки згідно п.7.3. Загальних умов. Згідно п. 7.1.9. Загальних умов, при нарахуванні штрафних санкцій та неустойки, положення ч.6 ст.232 Господарського кодексу України та ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України до Договору не застосовуються. Неустойка та інші штрафні санкції нараховується за весь період прострочення виконання зобов`язань. До вимог про стягнення штрафних санкцій застосовується позовна давність три роки. Згідно ч. 2\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана з правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей\~759,\~762,\~763 ЦК України, статей\~283,\~284,\~286 ГК України. З припиненням договірних відносин у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ. Відповідні висновки є застосовними і до відносин лізингу у випадках дострокового припинення договору у зв`язку з порушеннями лізингоодержувача. Отже, з моменту розірвання договору фінансового лізингу з ініціативи лізингодавця в лізингоодержувача припиняється обов`язок сплачувати лізингові платежі, натомість виникає обов`язок негайно повернути об`єкт лізингу у відповідному стані. Доказів у підтвердження повернення об`єкта лізингу лізингодавцю відповідач не надав. Після припинення дії договору лізингу невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірні дії лізингоодержувача. Тому права та обов`язки лізингодавця та лізингоодержувача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням відповідно до умов договору та положень законодавства, які регламентують наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення предмета лізингу. Відповідно до ч. 2\~ст. 785 ЦК України\~якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Верховний Суду у постанові від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19 зазначив, що невиконання наймачем передбаченого частиною першою\~статті 785 ЦК України\~обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов Договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до частини другої\~статті 785 ЦК України\~такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Отже, відповідно до\~статті 614 ЦК України, для застосування наслідків, передбачених частиною другою\~статті 785 цього Кодексу, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Враховуючи положення ч. 2\~ст. 806 ЦК України, яка передбачає, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом, частини ч 2\~ст. 785 ЦК України, з огляду на ненадання відповідачем доказів вжиття заходів щодо належного виконання зобов`язання з повернення предмета лізингу, позивач має право вимагати від відповідача сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Таким чином, заборгованість [PERSON] перед АТ «ТАСКОМБАНК» станом на 10.07.2024 року по розірваному Договору фінансового лізингу №12694/12/21-Г від 17.12.2021 року, складає 926076,71 гривень, з яких: 92852,55 гривень заборгованість по сплаті лізингових платежів; 309508,41 грн. розмір всіх майбутніх лізингових платежів у частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу; 412678 гривень неустойка; 9 977,82 гривень штраф 10%; 78 319,46 гривень пеня; 5 761,77 гривень 3% річних; 16 978,70 гривень інфляційні нарахування. Суд встановив при відкритті провадження у справі факт зарахування суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат по оплаті судового збору у розмірі 13891,15 гривень.

Outcome: approved