Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

27 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 14.09.2023 між позивачем та відповідачем, за допомогою Веб-сайту navse.in.ua, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1271-9062 (далі договір), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача та в якому визначаються всі його істотні умови. Однак відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів, а тому станом на 04.12.2024, з урахуванням часткового списання заборгованості за нарахованими процентами за програмою лояльності у розмірі 6 792 грн, утворилася заборгованість у розмірі 57\~000 грн, що складається з: 12 000 грн заборгованості за кредитом та 45 000 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами, яку позивач просить стягнути на свою користь. Також просить стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в своєму позові просив справу розглядати без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Ухвалою суду від 31.01.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено на 25.02.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, його проведення судом було відкладено на 24.03.2025. Відповідач в судове засідання 24.03.2025 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не інформувала, жодних заяв від неї не надходило. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі 496/4633/18, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Отже, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подала, будь-яких клопотань та заяв від неї не надходило, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 вересня 2023 року між позивачем та відповідачем, за допомогою Веб-сайту navse.in.ua, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1271-9062 (а.с.11-17). Укладення договору було здійснено шляхом введення в особистому електронному кабінеті на указаному веб-сайті позивача одноразового ідентифікатора «А2325» (п.12 Договору), який позичальнику було надано для підписання кредитного договору, а також для ознайомлення із Правилами відкриття кредитної лінії (а.с. 18-25) та Паспортом споживчого кредиту (а.с. 25 зворот 27), затвердженими наказом директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс № № 51-П від 28.07.2023. Договір разом з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) та Паспортом споживчого кредиту складає єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким відповідачка була попередньо ознайомлена. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивачем було відкрито для відповідача невідновлювальну кредитну лінію (п. 2.1), за якою надано йому кредит в сумі 12 000 грн. (п. 4.1), зі сплатою наступних відсотків: стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день. (п.4.6). Знижена ставка становить 1,20% (п. п. 10.1, 10.2). Кредит надано на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити проценти, нараховані кредитодавцем за користування ним у порядку, передбаченому цим договором (п. п. 2.2, 2.4). Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього договору та правил (п. 3.10). Сторони узгодили, що кредитодавець надсилає позичальнику підписаний договір у особистий кабінет позичальника та на його електронну адресу (п. 3.11); Строк кредитування - 300 календарних днів, дата повернення кредиту 09.07.2024. Базовий період - 14 днів. Строк договору є рівними строку кредитування, однак в частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. п. 4,4, 4.9). Комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого кредиту (п.4.7). Згідно з п. 4.10 договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 27\~135, 00 процентів. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 61\~967, 58 грн, і включає в себе суму кредиту, комісію за його видачу та проценти за користування кредитом (п. 4.11). Кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок позичальника, вказаний у реквізитах електронного платіжного засобу (п. 4.2). Відповідно до п. 4.6 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми за кожен день користування кредитом, починаючи з дня його видачі до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за такою ставкою: стандартна процентна ставка\~1,50% за кожен день користування кредитом (застосовується протягом всього строку дії договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою). \~ \~ \~ \~Згідно з п. 5.1 договору позичальник зобов`язується повертати кредит в останні дні останніх в базових періодів, визначених згідно з Графіком платежів за договором (а.с. 28-28 зворот). Після прийняття відповідачем умов описаного вище кредитного договору його укладено в електронній формі відповідно за допомогою електронного підпису. Після цього відповідач отримав кредитні кошти на підставі укладеного з позивачем договору на свій картковий рахунок у АТ КБ «ПриватБанк». \~ \~ \~ \~Відповідачем також було підписано одноразовим ідентифікатором Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту із таблицею обчислення загальної вартості кредиту, які є невід`ємними частинами договору. З копії довідки позивача без номера й дати видачі вбачається, що видача коштів за вказаним кредитним договором позивачем здійснювалась за допомогою системи LiqPay, платіж № 2365100001 від 14.09.2023, на суму 12 000 грн на картку № [NUMBER] (арк. 37 зворот). Також перерахування коштів у сумі 12 000 грн з указаними вище реквізитами підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 14.12.2024, яка засвідчена електронною печаткою банку (арк. 31-37). Доказів повного й належного виконання відповідачем умов кредитного договору суду не надано. Натомість на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за договором №1271-9062 станом на 25.11.2024. (арк. 38-41), згідно з яким основний борг відповідача становить 12\~000 грн. За період з 14.09.2023 по 09.07.2024 за користування кредитом нараховано відсотки у розмірі 52 992 грн. Нарахування відсотків, згідно з розрахунком, припинено 09.07.2024. У день видачі кредиту, 02.11.2023, нараховано 1 800 грн комісії. Сплачено відповідачем у рахунок погашення кредиту 3\~000 грн. Згідно з правилами акції під назвою: Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості для споживчих послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», затверджених наказом № 96 від 26.12.2023, позивачем не заявляється до стягнення заборгованість у розмірі 6 792 грн, яка може бути списана за умови погашення решти заборгованості (а.с. 42-44). Таким чином, загальний розмір заборгованості, заявлений позивачем до стягнення, становить 57 000 грн, що складається з: 12 000 грн заборгованості за кредитом та 45 000 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами На підставі дослідження та оцінки наявних у матеріали справи доказів, аналізу норм законодавства, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1\~ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порядок нарахування процентів визначається ст. 1048 ЦК України, згідно з ч. 1 якої, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін. За правилами ч. ч. 1, 2 ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За положеннями ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. ст. 76, 77, 79, 80, 81\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачу при пред`явленні вказаного позову необхідно було довести факти укладення кредитного договору, перерахування коштів позичальнику, неналежного виконання позичальником умов договору. Кредитний договір укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому Позивач через особистий кабінет на веб-сайті позивача подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого позивач надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач і використала для підтвердження підписання договору позики. Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений, цей правочин у розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі № 234/7160/20, від 01.11.2021 року у справі №234/8084/20. Факт перерахування відповідачу коштів підтверджується листом АТ «ПриватБанк», який є офіційним документом, за підробку якого передбачена кримінальна відповідальність. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на основний борг відповідача становить 12\~000 грн, за користування кредитом нараховано 52\~992 грн відсотків, та 1 800 грн одноразової комісії. Сплачено відповідачем у рахунок погашення кредиту 3000 грн. З урахуванням сплачених коштів, заборгованість визначено у 63\~792 грн, з яких 12000 тіло кредиту, 50\~976 залишок відсотків та 816 грн залишок комісії. Згідно з правилами акції під назвою: Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості для споживчих послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», затверджених наказом № 96 від 26.12.2023, позивачем не заявляється до стягнення заборгованість у розмірі 6 792 грн, яка може бути списана за умови погашення решти заборгованості. Отже загальний розмір заборгованості, заявлений позивачем до стягнення, становить 57\~000 грн, з яких 12\~000 тіло кредиту, 45\~000 нараховуваня за процентами. Відповідно до п. 4.6 договору (з урахуванням пункту 10.1), нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/ або пільговою ставкою). Знижена процентна ставка становить 1,20% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору. Як вбачається з матеріалів справи, з 14.09.2023 по 11.10.2023 (включно) нарахування процентів протягом заявлено строку відбувалось за зниженою процентною ставкою 1,2%. З 12.10.2023 року по 09.07.2024 року (включно) застосовано стандартну процентну ставку 1,5 % у зв`язку із простроченою заборгованістю, після чого проценти більше не нараховувалися. Указаний розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. Суд доходить висновку, що факт виникнення між позивачем та відповідачем кредитних правовідносин, отримання відповідачем та використання кредитних коштів, утворення заборгованості по оплаті тіла кредиту та процентами підтверджений належними допустимими та достатніми доказами. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, які необхідно стягнути на користь позивача.

Outcome: approved