Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

\~ \~\~ 02 грудня 2024 року до Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 518157 від 11 грудня 2022 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 грудня 2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, що визначені умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. Крім того, відповідно до умов кредитного договору передбачено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання [PERSON] зобов`язань за ним. 01 лютого 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» уклали договір про відступлення права вимоги № 01022024. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою, заборгованість відповідача перед позивачем становить 44600, 00 грн, яка складається з : заборгованості за тілом кредиту 5000,00 грн; заборгованості по відсотка 39600,00 грн. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, однак відповідачем пропозиції залишені без задоволення. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не повернута заборгованість по кредиту, позивач звернувся до суду з наступним позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість.Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 2422,40 грн, сплачені ним при подачі позову до суду. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2024 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 518157 (далі Кредитний договір). (а.с.20-37) Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачено, що на умовах, встановлених договором, ТОВ «Селфі Кредит» надає [PERSON] як споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Із змісту п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.5.1, 1.5.2, 1.7.1, 1.7.2, 1.8.1 та 1.8.2 суд встановив, що сума кредиту складає 5000,00 грн. строк кредиту 365 днів, а періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; тип процентної ставки фіксований; стандартна процентна ставка 2,2 % в день, що застосовується у межах строку кредиту; знижена процентна ставка 0,01 % в день, що застосовується, якщо споживач до 10 січня 2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не меншій першого платежу, визначеного в графіку платежів; за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом розмір річної ставки обумовлений на рівні 47541,10 %; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, розмір річних відсотків становить 9313,47 %; за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 44600,00 грн. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 41315,00 грн. Із п. 2.1 Кредитного договору встановлено судом, що кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок [PERSON] як споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Крім того із п. 9.6 Кредитного договору встановлено, що цей договір укладений в електронній формі шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони ТОВ «Селфі Кредит» електронним підписом, в особистий кабінет [PERSON] як споживача. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні ТОВ «Селфі Кредит» для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону. Із п. 10 Кредитного договору суд встановив, що у ньому містяться відомості про підписання [PERSON] 11 грудня 2022 року об 10 год. 07 хв. 54 сек. кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором Також суд встановив, що разом із Кредитним договором відповідач на виконання умов означеного правочину, погодився із графіком платежів за договором як додатком № 1 до Кредитного договору шляхом підписання 11 грудня 2022 року о 10 год 07 хв 54 сек Кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а. с. 38). Із довідки ТОВ «Селфі Кредит» про ідентифікацію, що підписана 19 листопада 2024 року директором ТОВ «Селфі Кредит» Кулішем М.П. електронним цифоровим підписом, суд встановив, що відповідач [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено Кредитний договір, ідентифікований ТОВ «Селфі Кредит» . Акцепт підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відомості про одноразовий ідентифікатор наступні: одноразовий ідентифікатор: Е490; дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику: 11 грудня 2022 року о 10 год 07 хв 11 сек; номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор:380959037968 (зворот. а.с. 40). Із листа ТОВ "Пейтек" № 20241030-202 від 30 жовтня 2024 року судом встановлено, що 11 грудня 2022 року ТОВ «Селфі Кредит» через ТОВ "Пейтек" здійснило перерахування грошових коштів в сумі 5000 грн. що відповідає сумі кредиту, отриманого відповідачем на виконання умов Кредитного договору, шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача із призначенням платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] , що відповідає масці картки, що зазначена у п. 2.1 Кредитного договору (зворот. а.с. 41). З розрахунку заборгованості за Договором № 518157 від 11 грудня 2022 року станом на 01 лютого 2024 де позивальником є [PERSON] , заборгованість за вищевказаним кредитним договором складає 44600,00 гривень, з яких: 5000,00 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту; 39600,00 гривень прострочена заборгованість за сумою відсотків. (а.с.42-53) 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 01022024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належні йому права вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 518157 від 11 грудня 2022 року. (а.с. 54-58) Так, згідно із п. 7.1. вищевказаного договору сторони домовились, що фінансування (ціна договору) складає 2262377,25 грн. без ПДВ. 01 лютого 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» було підписано Акт приймання-передачу Реєстру Боржників від 01 лютого 2024 року до договору факторингу № 01022024 від 01 лютого 2024 року. (зворот. а.с.59) Згідно витягу з реєстру боржників до Договору № 01022024 від 01 лютого 2024 року про відступлення прав вимоги [PERSON] має загальну суму заборгованості у розмірі 44600,00 гривень за кредитним договором № 518157 від 11 грудня 2022 року (а.с.59) На виконання вищевказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було у повному обсязі сплачено на користь ТОВ «Селфі Кредит» суму фінансування, що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 01 лютого 2024 № 74875. (а.с.60) 27 листопада 2024 року на адресу відповідача [PERSON] направлено досудову вимогу № 11959 про необхідність погашення заборгованості у сумі 44600,00 гривень. (зворот. а.с.60) Щодо укладення договору про споживний кредит та визначення суми заборгованості, яка підлягає стягненню. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексуУкраїни (далі ЦК України). Статтею 627ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, зобов`язання підлягає виконанню у строк, встановлений договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~6\~Закону України\~"Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладення електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини інших електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. За ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію", електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі. За змістом ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електрону комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електрону комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електрону комерцію", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електрону комерцію"). Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Матеріалами справи підтверджується, що договір про надання споживчого кредиту №518157 від 11 грудня 2022 року, та паспорт споживчого кредиту укладені в електронній формі, що відповідає приписам ст. 207 ЦК України із застосуванням Закону України "Про електронну комерцію", та підписані сторонами відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця засвідчено підписом представника з відтиском печатки, а з боку позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е490, та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Із довідки про ідентифікацію вбачається, що відповідач ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши ТОВ «Селфі Кредит» свої персональні дані, подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Ідентифікація позичальника як споживача фінансових послуг на вебсайті товариства проведена відповідно до закону, оскільки [PERSON] передав кредитору персональні дані паспорта, ідентифікаційного номера, дані банківської картки, на яку слід перерахувати кошти, номер телефону, адресу електронної пошти. Відповідно до Закону України "Про електроннукомерцію" електроний договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом враховано, що ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджено інформацією про зарахування коштів у сумі 5000,00 грн на картку [PERSON] № [NUMBER] . Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого у творилась заборгованість за кредитним договором. Стосовно нарахування відсотків за кредитним договором суд зазначає, що паспортом споживчого кредиту до договору про надання споживчого кредиту № 518157 від 11 грудня 2022 року встановлено строк кредитування 365 днів. До договору про надання споживного кредиту долучено графік платежів та таблицею розрахунків за кредитом, згідно яких нарахування відсотків здійснюється протягом строку дії кредитного договору. Відповідач був ознайомлений з умовами кредитного договору, в тому числі щодо строку дії договору та нарахування відсотків за користування кредитом, що підтверджується його підписом під графіком платежів та таблицею розрахунків. Як вбачається з долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості, нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось за період з 11 грудня 2022 року по 06 грудня 2023 року, тобто в межах строку дії кредитного договору. Таким чином кредитором правомірно здійснено нарахування відсотків за користування кредитом у строки, встановлені договором. При цьому сума та розрахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 518157 від 11 грудня 2022 року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Селфі Кредит» згідно Договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024. Після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося і відсотки були нараховані протягом строку кредитування. З розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 518157 від 11 грудня 2022 року складеного ТОВ «Селфі Кредит», станом на 01 лютого 2024 року заборгованість [PERSON] складає 44600,00 грн. що складається з: заборгованості за тілом кредиту 5000,00 грн. заборгованості за відсотками 39600,00 грн. яка за вказаними обставинами справи підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо укладення договору про відступлення прав вимоги та повідомлення відповідача про зміну кредитора. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 513 цього Кодексу, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до договору факторингу № 01022024 від 01 лютого 2024 року, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (Фактор), на умовах, встановлених цим договором, Фактор набуває права вимоги від Клієнта, та сплачує Клієнту фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників. Відступлення прав вимоги також підтверджується Витягом з реєстру боржників від 01 лютого 2024 року, Актом приймання-передачі реєстру боржників від 01 лютого 2024 року, платіжною інструкцією № 74875 від 01 лютого 2024 року. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу вказаний кредитний договір № 518157 від 11 грудня 2022 року, боржник [PERSON] , розмір заборгованості становить 44600,00 грн. що складається з: заборгованості за тілом кредиту 5000,00 грн. заборгованості за відсотками 39600,00 грн. Таким чином, до ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" перейшло право вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 518157 від 11 грудня 2022 року. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 518157 від 11 грудня 2022 року, ТОВ «Селфі Кредит» відступило право вимоги по договору ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", про що було повідомлено боржнику [PERSON] у вигляді досудової вимоги від 22.11.2024, яка була надіслана йому на адресу реєстрації разом з копіями договорів та документів. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему "Електронний суд", та відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 8022 від 26 листопада 2024 (а. с. 1). За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", тому відповідно до вимог ст. 141ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача

Outcome: approved