Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 114266,16 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позов обгрунтований тим, що відповідач є платником аліментів на утримання дитини сторін- [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду від 24 вересня 2014 року у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), по якому позивач отримала виконавчий лист 08 жовтня 2014 року, і по якому було відкрито у ВДВС виконавче провадження 16 січня 2015 року. Відповідач тривалий час офіційно не працював і матеріальної допомоги на дочку не надавав. Згідно з розрахунком позивача пеня по аліментах за період з 09 вересня 2014 року по 18 вересня 2022 року становить 256334,12 грн. Відповідно до довідки-розрахунку від 06 жовтня 2022 року, наданої Подільським ВДВС у місті Києві, заборгованість зі сплати аліментів у ВП №46047309 становить 228532,32 грн. 07 жовтня 2022 року постановою державного виконавця із відповідача стягнуто штраф на користь [PERSON] у розмірі 50% від суми боргу, що становить 114266,16 грн. Максимальний розмір пені складає різницю між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання,-114266,16 грн. На даний час відповідач є військовослужбовцем у в/ч [NUMBER] за мобілізацією. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 09 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 09-00 год 04 квітня 2023 року. Ухвалою суду від 04 квітня 2023 року провадження у справі зупинене до припинення військової служби відповідачем [PERSON] .. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 29 грудня 2023 року вказану справу через відставку попереднього складу суду передано судді Олійнику В.П., яким відповідно до ухвали від 02 липня 2024 року відновлено провадження у справі із її призначенням для продовження судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання на 10 год 30 хв 22 серпня 2024 року. Заперечення сторін щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження відсутні. У судовому засіданні 16 січня 2025 року позивач [PERSON] підтримала позов за викладених у позовній заяві обставинах, пояснивши, що відповідач ухилявся від сплати аліментів, змінював місця роботи, розраховувався і знову працевлаштовувався; дочку [PERSON] утримувала і виховувала самостійно, неодноразово зверталась до відповідача із вимогою щодо утримання дочки, останній вказував, що сплатить заборгованість; штраф на її користь відповідач сплатив 20 жовтня 2022 року; у даний час відповідач аліменти сплачує регулярно; спільно нажите майно відсутнє, придбаний нею автомобіль після розлучення за домовленістю залишений у неї. Представник відповідача [PERSON] адвокат Деменкова Є.С. у судовому засіданні позов не визнала з підстав відсутності вини відповідача, який був працевлаштований і не чинив будь-яких перешкод у сплаті аліментів, також відповідач після знаття арешту заборгованість по аліментах погасив упродовж 7 днів, також відповідач звертався до органу опіки щодо цільового використання сплачених ним аліментів. Відповідно до клопотання від 20 березня 2025 року представник позивача адвокат Івашко В.В. позов підтримує, подальший судовий розгляд просить провести за відсутності. Відповідно до заяви та клопотання від 20 березня 2025 року представник відповідача адвокат Деменкова Є.С. просить провести судове засідання 20 березня 2025 року за відсутності та ухвалити законне і справедливе судове рішення, вказує, що у відповідача упродовж судового розгляду з`явилася ще третя дитина, всі діти, зокрема [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] знаходяться на його матеріальному забезпеченні, тобто у відповідача змінився сімейний і матеріальний стан, останній здійснив переплату аліментів на дочку Маргариту у розімірі 70101,13 грн (станом на 01 лютого 2025 року); просить зменшити розмір неустойки; штраф накладений виконавцем автоматично, а матеріали виконавчого провадження містять недостовірну інформацію щодо розшуку транспортних засобів, які у власності чи володінні відповідача ніколи не перебували. Інші заяви, клопотання сторін станом на 20 березня 2025 року відсутні. Фіксування судового процесу 20 березня 2025 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснюється. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебували у зареєстрованому шлюбі і який розірваний за рішенням суду від 09 жовтня 2014 року, є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із відповідачем [PERSON] і перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] згідно з рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 24 вересня 2014 року, яке набрало законної сили 07 жовтня 2014 року, є платником аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття (справа №740/3997/14), виконавчий лист по якому виданий 08 жовтня 2014 року. Згідно з матеріалами виконавчого провадження за №46047309, які надані Подільським ВДВС у місті Києві 18 лютого 2025 року на неодноразові звернення суду (запити та ухвали про витребування), наявні зокрема: заява [PERSON] від 13 жовтня 2014 року (отриманої ДВС у Бахмацькому районі Чернігівської області 16 жовтня 2014 року) про прийняття виконавчого листа №740/3997/14 від 24 вересня 2014 року до примусового виконання, виконавче провадження по якому 29 грудня 2014 року направлене до ВДВС Голосіївського РУЮ у місті Києві (встановлено, що [PERSON] працює в ПАТ «Київський маргариновий завод»); розрахунок заборгованості державного виконавця станом на жовтень 2018 року-46381,01 грн, станом на 27 квітня 2018 року-47547 грн; постанова державного виконавця Голосіївського РВ ДВС міста Києва від 22 травня 2018 року про передачу виконавчого листа Бахмацькому РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області (боржник проживає в с.Бахмач-2 Чернігівської області); постанова державного виконавця Бахмацького РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області від 27 листопада 2018 року про передачу виконавчого листа Подільському РВ ДВС міста Києва (боржник фактично проживає в [ADDRESS] ); довідка-розрахунок від 03 липня 2020 року-загальна заборгованість по аліментах за період з 09 вересня 2014 року по 03 липня 2020 року становить 125604,03 грн; довідка-розрахунок від 24 травня 2021 року-загальна заборгованість по аліментах за період з 09 вересня 2014 року по 01 травня 2021 року становить 171753,76 грн; довідка-розрахунок від 06 жовтня 2022 року-загальна заборгованість по аліментах за період з 09 вересня 2014 року по 18 вересня 2022 року становить 228532,32 грн; постанови державного виконавця Подільського РВ ДВС міста Києва від 07 жовтня 2022 року, 13 лютого 2023 року про стягнення із боржника [PERSON] на користь стягувача [PERSON] відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження) штрафу у розмірі 50% від суми боргу (228532,32)-114266,16 грн (заборгованість зі сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за три роки); розрахунок державного виконавця заборгованості зі сплати аліментів від 05 серпня 2024 року: станом на липень 2024 року сукупний розмір заборгованості- -67636,48 грн, зокрема сплачено боржником у жовтні 2022 року- 342798,16 грн. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, наслідком чого є відповідальність у вигляді неустойки. Також відповідно до ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі\~застосування до\~особи,\~яка зобов`язана\~сплачувати аліменти\~за рішенням\~суду,\~заходів,\~передбачених ч.14\~ст.71\~Закону України\~"Про\~виконавче провадження",\~максимальний розмір\~пені повинен\~дорівнювати різниці\~між сумою\~заборгованості та\~розміром застосованих\~заходів примусового\~виконання,\~передбачених ч.14\~ст.71\~даного Закону. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Частиною 14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абз.1 ч.1 ст.196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Неустойка (пеня)-це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. З даних підстав відповідач [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на користь своєї дочки [PERSON] , [INFO] , що свідчить про наявність неспростованої презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати, яка на час застосування державним виконавцем приписів ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» 07 жовтня 2022 року становила 228532,32 грн, що перевищувало суму відповідних платежів за три роки, і об`єктивно порушувало право дитини на належне утримання, що є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України. Посилання відповідача на працевлаштування не звільняє його від обов`язку здійснювати періодичні платежі щодо аліментів та здійснювати розумний контроль за їх сплатою, зокрема і за місцем виконання трудових обов`язків. Докази щодо скасування постанови державного виконавця про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] 114266,16 грн штрафу за заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, суду не подані, також відповідачем не оскаржені у встановленому порядку розрахунки державних виконавців про заборгованість по аліментах, зокрема і за період з 09 вересня 2014 року по 18 вересня 2022 року (в межах позовних вимог), тобто факт наявності такої заборгованості визнавався відповідачем і відповідно останній повинен був погасити виниклу заборгованість, що фактично вчинено ним 08 жовтня 2022 року. Також судом встановлено, що відповідач є військовослужбовцем і залучений до сил по відбиттю російської агресії проти України, але вказане не є підставою для незастосування положень ст.196 СК України, так як заборгованість по аліментам виникла до оголошення на території України правового режиму воєнного стану. Відповідно до поданого позивачем розрахунку сума пені за період з жовтня 2014 року по 18 вересня 2022 року становить 114266,16 грн (228532,32-114266,16=114266,16), що відповідає приписам ст.196 СК України і відповідачем не спростовано. Також судом враховується, що відповідач є військовослужбовцем і батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , станом на січень 2025 року здійснив переплату аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 70101,13 грн, тобто наявні підстави для зменшення розміру неустойки (пені) зі сплати аліментів, у даному випадку до 100000 грн, що за встановлених обставин є розумним балансом між інтересами сторін та самої дочки [PERSON] , у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Враховуючи викладене позивач звільнена від сплати судового збору, у зв`язку з чим 1073,60 грн судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача у дохід держави. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: partial