Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.02.2024 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній плати, компенсації, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] з 01.06.2009 перебував у трудових відносинах з відповідачем, 31.10.2024 звільнений на підставі заяви згідно п. 1 ст. 36 КЗпП за угодою сторін. Вказував, що при звільненні виплата всіх сум, що належать від підприємства, здійснена не була, заборгованість складає 27993,41 грн. Також вважає, що відповідач має сплатити компенсацію та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з ПрАТ «ПТМЗ» заборгованість по заробітній платі в розмірі 27993,41 грн, суму компенсації за втрату частини заробітку у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 2436,32 грн, середній заробіток у розмірі 33441,66 грн та понесені судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.02.2025 відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав, 13.03.2025 надав до суду клопотання з проханням відкласти розгляд справи. Позивач просив проводити про розгляд справи без участі. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін. Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом не може бути прийняте до уваги, оскільки не містить обґрунтованих підстав для відкладення розгляду справи. Суд враховує, що відповідач є юридичною особою та має можливість забезпеченими участь представника в судовому засіданні чи скористатися правом на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд, розглянувши матеріали позовної заяви та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував в трудових відносинах з ПрАТ «Полтавський турбомеханічний завод», 31.10.2024 звільнений за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України згідно наказу № ПТМ00000227 від 31.10.2024. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідач в день звільнення розрахунок з позивачем не провів, заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] складає 27993,41 грн. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача ПрАТ «Полтавський турбомеханічний завод» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 27993,41 грн. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений\~частиною першою\~цієї статті. При вирішенні питання про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку суд виходить з того, що періодом затримки є період з 31.10.2024 по день ухвалення судового рішення, а розмір компенсації не може перевищувати середній заробіток за шість місяців. Враховуючи фактичні обставини справи, розмір сум, які не були своєчасно отримані позивачем, період затримки, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 33441,66 грн, як того просить позивач. Також на користь позивача з відповідача підлягає стягненню компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в розмірі 2436,32 грн. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати з сплатив судового збору в розмірі 1211,20 грн та на правову допомогу в розмірі 5000 грн, які підлягають відшкодуванню відповідачем. Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше, ніж за один місяць.

Outcome: approved