Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 17 жовтня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З січня 2020 року спільно не проживають, мають різні інтереси, подружні стосунки не підтримують, спільного майна не мають. Позивач просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 17 жовтня 2009 року у Богуславській сільській раді Борівського району Харківської області, актовий запис № 10. Ухвалою суду від 25 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення їй цієї ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Копію ухвали суду від 25 лютого 2025 року відповідач отримав 07 березня 2025 року, проте у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання сторони в судове засідання не з`явились, позивач просила справу розглядати за її відсутністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судове засідання, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. Враховуючи положення ч. 3 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, а також визначений у ч. 2 ст. 210 ЦПК України строк розгляду справи по суті, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за відсутністю сторін на підставі наявних матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, та [PERSON] , [INFO] , громадянка України, 17 жовтня 2009 року у Богуславській сільській раді Борівського району Харківської області, зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 10, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, Серія [NUMBER] , виданим 17 жовтня 2009 року Виконавчим комітетом Богуславській сільській раді Борівського району Харківської області. Неповнолітніх та малолітніх дітей сторони не мають. Згідно ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку з чим ухвалює рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved