Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] у віці 82 роки у м. Євпаторія Автономної Республіки Крим помер його батько [PERSON] . Оскільки смерть батька відбулася на тимчасово окупованій території, тому лише 05 грудня 2024 року позивач отримав на руки рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2024 року по справі № 953/9487/24, яке вступило в законну силу, про встановлення факту смерті свого батька. Після його смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої увійшли банківські вклади на його ім`я. Позивач зазначає, що є єдиним спадкоємцем померлого, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Після звернення до нотаріуса, позивачу було повідомлено, що він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Позивач зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що останні роки батько проживав окремо від нього та помер на окупованій території у м. Євпаторія. Після отримання рішення суду про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, позивач звернувся до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, де отримав свідоцтво про смерть батька українського зразку. Вважає, що зазначені вище обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини. З метою захисту спадкових прав звернувся до суду з цим позовом та просив суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , терміном в один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від \~26 грудня 2024 року \~позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено відповідачам строк на подачу відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, з клопотанням про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву не звертався, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду\~від \~17 березня 2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, про що повідомлено учасників справи. В судове засідання сторони не з`явилися, були належним чином повідомлені про судове засідання. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач Харківська міська рада про судове засідання повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Враховуючи положення ч. 3 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] від 24.07.1964, актовий запис про народження № 200. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Євпаторія АР Крим, про що 06 грудня 2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 159, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданим 06.12.2024 року, з відміткою «Актовий запис поновлено». 10.12.2024 [PERSON] звернувся до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» від 10.12.2024 № 775/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] його батька - [PERSON] , [INFO] , який проживав в [ADDRESS] , з тих підстав, що спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України строк для звернення до нотаріуса із заявою прийняття спадщини. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У справі, що розглядається, встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , відсутні. [PERSON] помер [INFO] у м. Євпаторія АР Крим. Державна реєстрація смерті проведена [INFO] . Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку зі збройною агресією РФ проти в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 року, дію якого продовжено і на цей час. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», уся територія Автономної республіки Крим окупована з 20 лютого 2014 року. Відповідно до п. 20 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом двох років з дня його припинення або скасування у випадку, якщо смерть фізичної особи зареєстрована пізніше ніж через один місяць з дня смерті такої особи або дня, з якого її оголошено померлою, строки, встановлені статтями 1269, 1270, 1271, 1272, 1273, 1276, 1277, 1283, 1298 цього Кодексу, обчислюються з дня державної реєстрації смерті особи. При цьому часом відкриття спадщини вважається день смерті спадкодавця або день, з якого спадкодавця оголошено померлим, незалежно від часу державної реєстрації смерті. Таким чином смерть [PERSON] настала на тимчасово окупованій території в період тимчасової окупації АР Крим у грудні 2022 року, а державна реєстрація смерті [PERSON] здійснена 06.12.2024 року, тобто пізніше ніж через один місяць після його смерті, отже шестимісячний строк для прийняття спадщини слід відраховувати з 06.12.2024 року. Таким чином, враховуючи п. 20 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, строк для прийняття спадщини слід рахувати з 06.12.2024. Із заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернувся до нотаріуса 10.12.2024 року. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У постанові від 01 березня 2023 року у справі № 522/21238/19 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця унеможливила вчасне звернення спадкоємця до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому є поважною причиною пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду За таких обставин, враховуючи фактичні обставини справи, п. 20 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, а також правову позицію Верховного Суду, суд визнає поважними причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , оскільки відсутність у позивача з об`єктивних причин свідоцтва про смерть останнього були безумовними перешкодами для подачі заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Відповідна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставин справи, виходячи з принципу пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька [PERSON] . Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та визначення [PERSON] додаткового строку в 1 місяць від дня набрання рішення законної сили для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] .

Outcome: approved