Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про захист прав споживачів, стягнення матеріального збитку та моральної шкоди посилаючись на те, що 27.10.2023 року на платформі «ОЛХ» вона знайшла майстра з ремонту побутової техніки, який представився [PERSON] . Того ж дня відповідач за домовленістю приїхав за місцем її проживання за адресою [ADDRESS] , для налаштування додатку НД-різка в телевізорі. Під час розмови він повідомив, що займається ремонтом і продажем комп`ютерної техніки та нав`язливо запропонував свої послуги з ремонту. Буквально чіплявся до дітей і говорив, що на такому комп`ютері все зависає і вчитися неможливо. Казав, що вчитися і працювати на таких "втомлених"гаджетах дуже важко. Він щоб вона не сумнівалася надав копії свого паспорта та ІПН і пообіцяв дешево та швидко відремонтувати її ноутбуки та телефони. Після чого вона надала відповідачу для ремонту два ноутбуки (Леново та HP) та два мобільних телефони (айфон 10 та Хуавей 12). Він сказав, що одразу не може озвучити вартість ремонту, оскільки необхідно спочатку провести діагностику. Що стосується зовнішніх пошкоджень, при мені дзвонив своєму постачальнику і показав, що може замінити розбитий екран на айфоні досить дешево. Після чого зажадав передоплату в розмірі 2000 грн. на заміну розбитого екрану айфона на вказаний ним картковий рахунок. Увечері того ж дня після діагностики ноутбуків техніки відповідач повідомив вартість ремонту ноутбуків та кінцеву дату повернення відремонтованої техніки за три дні - 30 жовтня 2023 року. За його словами, потрібно було купити деталі на заміну жорстких дисків і батарей і коштуватиме це 6 300 (шість тисяч триста) гривень. Попросив перерахувати йому вказану суму на його картковий рахунок, щоб закупити деталі для ремонту. Вона перерахувала 6300 грн. передоплати за майбутній ремонт наданих мною гаджетів, які він раніше забрав із собою для ремонту. Наступного дня, 28.10.2023 року, відповідач зателефонував їй на мобільний телефон і повідомив, що необхідно внести ще доплату в розмірі 1 000 грн., за заміну екрану в телефоні. Нібито вона коштуватиме дорожче, ніж він припускав і 2000 грн., які він взяв раніше, на жаль, не вистачить, так як скло подорожчало. Додаткові затребувані ним кошти в сумі 1 000 грн., я також перерахувала на його картковий рахунок. Через два дні 01 листопада 2023 року відповідач написав їй в додатку Вайбер повідомлення про те, що у зв`язку з незадовільним технічним станом наданих нею для ремонту двох ноутбуків, мені б він рекомендував їх продати, нібито у нього на них є покупець. І придбати в нього з її доплатою в розмірі 3000 грн. один новий комп`ютер, кращий за технічними характеристиками з відеокартою. Після нетривалих роздумів вона погодилася, тому що вважала, що достатньо витратила за роки війни на ремонт старої техніки, і думала, що це вирішить наші з дітьми проблеми. Після чого перерахувала на картковий рахунок Відповідача необхідні грошові кошти в сумі 3 000 грн., тим самим нібито купила у нього новий ноутбук. Через кілька днів, 03.11.2023 року, відповідач зателефонував і повідомив їй про те, що в нього чудова новина - наявний недорого ще один ноутбук на продаж у хорошому стані для моєї другої дитини-другокласника вартістю 5 380 грн. Вона подумала, гроші на той момент уже закінчилися, але вирішила, що це її можливість розв`язати проблему з відсутністю ґаджетів, а вчитися з телефонів дітям дуже важко, і погодилася придбати в нього другий ноутбук. І перерахувала вказану суму на картковий рахунок відповідача зі своєї кредитної картки. На той момент перший комп`ютер він їй ще не привіз, а під різними приводами відкладав дату повернення техніки. Але завжди виходив на зв`язок, вибачався і вона не зрозуміла на той момент, що стала жертвою афериста. Через тиждень, 09.11.2023 року відповідач знову зателефонував їй і повідомив, що в одному з телефонів, які вона йому надала для ремонту (Айфон 10), окрім розбитого екрану, в несправному стані перебуває і батарея. Нібито він його тестував, телефон мимовільно вимикається і щоб вирішити проблему необхідна ще додаткова оплата в сумі 1 000 грн. для заміни батареї. Вона перерахувала необхідну для заміни батареї суму на картковий рахунок відповідача в сумі 1 000 грн., але вже запідозрила недобре, тому що минуло два тижні, а він досі мені нічого не повернув. На жаль, з того моменту як у жовтні 2023 року відповідач забрав для ремонту її техніку минуло 10 місяців. Він не повернув ні належні їй гаджети і грошові кошти, ні надав послуг з ремонту, ні привіз куплені у нього ноутбуки. Телефони, які вона віддала на ремонт, за підсумком сказав ремонту не підлягають і запропонував їх викупити за 1600 грн. обидва. Зазначену суму перерахував на її картку, але гроші, які брав для їхнього ремонту (3000грн. на заміну екрана і 1000 грн. на заміну батареї в айфоні 10)не повернув. Так вона зрозуміла, що стала жертвою афериста. За його шахрайськими схемами постраждалі навіть створили кілька груп у соцмережах, де ділилися своїми історіями. Як виявилося, схема була однакова. відповідач, шляхом обману, з метою збагачення, вже 17 років вчиняє шахрайські дії під приводом прийняття на ремонт побутових приладів і техніки. Спочатку входить у довіру, які але в подальшому, після сплати клієнтом суми для ремонту, привласнює майно та здійснює продаж приладів потерпілих через ОЛХ. [PERSON] дійсно на даний час зареєстрований як фізична особа підприємець з ремонту та продажу б/в техніки, але оскільки оцінити не нові гаджети доволі складно, то це дає йому широке поле для шахрайських дій та обману клієнтів. Відповідач, раніше орендував приміщення для реалізації своїх шахрайських дій, адреса здійснення підприємницької діяльності вказана, як [ADDRESS]. Відповідач ошукав дуже багато людей, а так як погана слава поширилася швидко, то орендоване приміщення закрив і перейшов на роботу в мережі, публікуючи свою пропозицію про ремонт на сайті [INFO]. Наразі точка ремонту відповідача на ринку закрита, оскільки від його шахрайських дій (за словами інших постраждалих) постраждали сотні людей. Вона знайшла щонайменше п`ять постраждалих, яким він також не повернув гроші і збрехав, що їхня техніка "ремонту не підлягає". Загальний матеріальний збиток, який завдано їй, становить 28 680 грн. Із цієї суми 18 680 грн. вона перерахувала йому на його картковий рахунок як передоплату за ремонт. А свої два ноутбуки, які він так і не повернув, вона оцінюю по 5000 грн. кожен. Не кажучи вже про те, що айфон 10 він купив лише за 600 грн., обдуривши мене, мовляв, телефон несправний. Від протиправних дій, які вчинив відповідач по відношенню до неї, її здоров`я значно погіршилося, від його щоденної брехні у неї стався нервовий зрив. Вона стала заручником ситуації, адже ноутбуки були вкрай необхідними для навчання моїм малолітнім дітям. Вони взагалі не розуміли що відбувається, докоряли їй та часто плакали. Хоча вірили, що сьогодні майстер точно все принесе. Відповідач її не блокував, весь час вибачався, і розповідав про свої матеріальні труднощі. Але ж гроші він брав як передоплату за послугу, яку не надав, і чекати так довго вона не могла, адже він позбавив її можливості придбати ноутбуки в іншому місці, бо більше грошей просто не було. Вона півроку щодня по кілька разів дзвонила або писала йому, він говорив, що прийде сьогодні і все віддасть. Діти плакали й чекали. Усі ще вірили, а мені дуже соромно перед ними, що вона забрала в них старенькі ґаджети, які щоденно необхідні для навчання і перетворила їхнє життя на пекло. Багато предметів просто неможливо зробити з телефона і дітям доводилося робити завдання ночами на моєму ноутбуці, поки я не працювала і могла їм його надати зробити уроки. Ноутбук марки Ноутбук ASUS Vivobook Go 15 E1504FA- [NUMBER] , був придбаний нею 24.09.2020 року, за ціною 15 999 грн., тому враховуючи його термін експлуатації станом на день, коли [PERSON] взяв його на ремонт та не повернув в сумі 5000 грн. Ноутбук марки Lenovo IdeaPad Gaming 3 15АСН6, був придбаний нею 24.09.2020 року, за ціною 13 790 грн., тому враховуючи його термін експлуатації станом на день, коли [PERSON] взяв його на ремонт та не повернув в сумі 5000 грн. Діями відповідача їй завдано матеріальної шкоди в сумі 10 000 грн. за неповернуті два ноутбуки та кошти в сумі 18 680 грн., які вона перераховувала на картковий рахунок [PERSON] , загальна сума збитку 28 680 грн. Діями відповідача, їй та її дітям було завдано серйозної моральної шкоди, оскільки внаслідок обмеження у користуванні ноутбуками та телефонами, вона зазнала психологічних змін у вигляді фіксованості на ситуації, що сталася, витрачання часу, уваги та зусиль на її вирішення, відчуття відірваності від звичного стилю життя через необхідність відвідування закладів охорони здоров`я, звернення за правовою допомогою, що також мені коштувало 13 000 грн. Що додатково похитнуло її і без того кволе матеріальне становище, оскільки за вирахуванням оренди квартири грошей на прожиток практично не залишається і на ці витрати вона не розраховувала. Також у неї з`явився нестійкий та знижений настрій, знервованість, дратівливість, погіршення сну та апетиту, глибокі переживання щодо можливості усунення наслідків протиправних дій відповідача, занепокоєння подальшими подіями та тривога щодо майбутнього процесу. Вона зазнала душевних страждань у зв`язку з моральним станом дітей, які також були обмежені у користуванні гаджетами, оскільки була нагальна потреба у придбанні ноутбуків з метою відвідування уроків під час проведення онлайн навчання у школі, а коштів на них не було. Моральну шкоду оцінює в 50 00 грн. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.08.2024 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.01.2025 року закрито підготовче провадження. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальний збиток в сумі 28 680 грн. та моральну шкоду в сумі 50 000 грн. В судове засідання відповідач не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Конверти повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Закон України «Про захист прав споживачів», із наступними змінами і доповненнями, регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги, а споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Частиною 9 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що виконавець зобов`язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв`язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Виконавець не звільняється від відповідальності, якщо рівень його наукових і технічних знань не дав змоги виявити особливі властивості речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Відповідно із ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, 27.10.2023 року на платформі «ОЛХ» [PERSON] знайшла майстра з ремонту побутової техніки, яким є [PERSON] . Того ж дня відповідач за домовленістю приїхав за місцем її проживання за адресою [ADDRESS] , для налаштування додатку НД-різка в телевізорі. Під час розмови відповідач повідомив, що займається ремонтом і продажем комп`ютерної техніки. Відповідач пообіцяв дешево та швидко відремонтувати її ноутбуки та телефони. Після чого вона надала відповідачу для ремонту два ноутбуки (Леново та HP) та два мобільних телефони (айфон 10 та Хуавей 12). Таким чином, враховуючи правовідносини сторін та положення діючого законодавства, фактично між сторонами був укладений договір про негарантійний ремонт ноутбуку, який за своєю правовою природою є договором підряду. З долученої до матеріалів справи переписки вбачається, що відповідачем було запропоновано перерахувати йому на картковий рахунок [NUMBER] кошти на ремонт. Так, згідно платіжних інструкцій № Р24А1876062690D9953 та № P24A1875204003D3640 [PERSON] 27.10.2023 року перерахувала відповідачеві на рахунок, який ідентифікується як [NUMBER] , 6300 грн. та 2000 грн. відповідно. В подальшому [PERSON] 31.10.2023 року згідно платіжної інструкцій № Р24А1890354098D1614 перерахувала відповідачеві 380 грн., 01.11.2023 року згідно платіжної інструкцій № Р24А1894546256D8050 перерахувала відповідачеві 3000 грн., 03.11.2023 року згідно платіжної інструкцій № Р24А1903043227D6417 перерахувала відповідачеві 5000 грн. та 09.11.2023 року згідно платіжної інструкцій № Р24А1925057977D1747 перерахувала відповідачеві 1000 грн., а всього 17 680,00 грн. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як визначено ч.1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч.1 ст.846 ЦК України). Частина 2 статті 849 ЦК України визначає, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (ч.3 ст.849 ЦК України). Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч.4 ст.849 ЦК України). Крім того, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: 3) виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; 17) послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; 22) споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Частина 1 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Як встановлено судом, всього позивач перерахувала відповідачеві 17 680,00 грн. Також встановлено, що відповідач не повернув позивачу два ноутбуки: ASUS Vivobook Go 15 E1504FA-BQ210 та Lenovo IdeaPad Gaming 3 15АСН6, які позивач оцінює по 5000 грн. кожен. Як зазначила позивач в позові та в судовому засіданні, відповідач не виконав роботи по ремонту ноутбуку, телефонів, які були передбачені Договором між позивачем та відповідачем, та не повернув отримані кошти та два ноутбуки: ASUS Vivobook Go 15 E1504FA-BQ210, Lenovo IdeaPad Gaming 3 15АСН6 . В той же час, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів виконання робіт за Договором. Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав роботи, які ним мали бути виконані, не повернув ані кошти ані ноутбуки суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача перераховані позивачем 17 680,00 грн. та 10 000,00 грн. за ноутбуки. Щодо вимог позивача про відшкодування 50 000,00 грн. моральної шкоди суд зазначає наступне. Частина 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оскільки в судовому засіданні встановлено порушення відповідачем умов договору та невиконання зобов`язань, внаслідок чого позивач тривалий час не має можливості користуватись майном, тривале уникнення відповідача від виконання обов`язків за договором призвело до душевних страждань позивача, а тому беручи до уваги характер та обсяг душевних і психологічних переживань позивача, зумовлених неможливістю належного використання її майна, враховуючи необхідність витрачання часу для захисту порушеного права в суді, виходячи із засад розумності, справедливості, виваженості і достатності, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 8000,00 грн. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень частин 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). При цьому суд відзначає, що [PERSON] не подав до суду ні заперечень проти позову, ні доказів того, що зобов`язання ним виконані, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України суд присуджує стягнути з [PERSON] в дохід держави 1211,20 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial