Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

20.11.2024 [PERSON] подав до суду вказану позовну заяву. Просить суд ухвалити рішення про стягнення із відповідачки аліментів на його користь на утримання дитини. Позов обґрунтовано тим, що у зареєстрованому шлюбі сторони спору народили дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виноградівського районного суду від 18.02.2012 року шлюб розірвано. Із 13.03.2020 до 18.08.2020 позивач сплачував аліменти на утримання доньки, а Рішенням Виноградівського районного суду його було звільнено від обов`язку сплачувати аліменти, так як [PERSON] проживає із батьком. Розпорядженням №178 Виноградівської РДА Закарпатської області від 24.06.2020 визначено місце проживання дитини із батьком за адресою [ADDRESS] . Відповідачка із 20.02.2023 і до 24.12.2023 нерегулярно і у незначному розмірі надавала кошти на утримання доньки. А із січня 2024 року взагалі припинила давати на її утримання кошти. Позивач стверджує, що відповідачка є матеріально забезпеченою. Вона працює діловодом і уповноваженою особою по публічних закупівлях у дитячому садку. Має\~ житло, їй належить квартира.\~ З віком потреби дитини зросли, тому позивач вирішив звернутися до суду. Відповідачка відзиву не подала. Представник позивача подала письмову заяву, у якій просить розглянути справу без її участі. Позов підтримує, просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачка не з`явилася в судове засідання, судова повістка повернута до суду без вручення із зазначенням про відсутність адресата за вказаною адресою. Суд опублікував оголошення на веб-сайті Судової влади України. Інші засоби зв`язку із відповідачкою у суду відсутні. Така не зареєстрована у ЄСІТС. Заяв про відкладення судового засідання не подано. Заяв по суті спору не подано. На підставі ст.ст.280-282 ЦПК України проведено заочний розгляд справи. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд вирішив наступне. Суд встановив, що сторони спору у зареєстрованому шлюбі народили доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.07.2012 у справі №703 /2644/12 шлюб розірвано. За змістом резолютивної частини рішення суду, після розірвання шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». На підставі Рішення Виноградівського районного суду від 29.04.2020 у справі №299/780/20 із [PERSON] стягувалися аліменти на утримання доньки [PERSON] . Та вже Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.08.2020 у справі №299/2065/20 [PERSON] було звільнено від сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] у зв`язку із тим, що донька фактично проживає разом із батьком, та він її утримує. Розпорядженням Виноградівської РДА Закарпатської області від 24.06.2020 №178 визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із її батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Зобов`язано матір дитини [PERSON] брати участь у вихованні та утриманні дочки. Зі слів позивача, мати дитини бере нерегулярну і недостатню участь у матеріальному утриманні дитини. Домовленість про систематичну достатню фінансову участь у матеріальному утриманні дитини між батьками дитини не досягнута. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. За таких обставин, вимоги про стягнення із відповідачки аліментів на утримання дитини є обґрунтованими. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3--1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач стверджує, що відповідачка є працездатною, є працевлаштованою, має стабільний щомісячний дохід від власної праці. Інші відомості у суду відсутні. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд взяв до уваги в тому числі ту обставину, що в сучасних умовах утримання дітей вимагає значних матеріальних витрат, і ці обставини не потребують доведення. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивача\~ звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»). Відтак, у зв`язку із задоволенням позову з відповідачки належить стягнути на користь держави судовий збір за звернення до суду у 2024 році із майновим позовом за позовною вимогою про стягнення аліментів на дату подання позову 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved