Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами погіршились відносини в сім`ї, між ними припинено шлюбні відносини, сформувалися протилежні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, строк для примирення не потрібен. Виходячи з викладеного, позивач просила суд: - розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області 20.09.2018 року, актовий запис №772; - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю [PERSON] ; - після розірвання шлюбу залишити за [PERSON] її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання сторони не з`явилися, кожна із сторін окремо подала заяву про розгляду справи в їх відсутності. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК\~у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2025 справу передано на розгляд на судді Голяни О.В. Ухвалою суду від 06.03.2025 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Фактичні обставини, встановлені судом. 20.09.2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, актовий запис №772, що стверджується долученим до матеріалів справи оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.2018. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.05.2019 року. Договором про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участь батьків у її вихованні від 11.12.2024, який нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дурневич Н.М., зареєстр. в реєстрі за №1704, та договором про внесення змін №1 до договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участь батьків у її вихованні від 11.12.2024 р, зареєстр. в реєстрі за №114, підтверджується, що між сторонами досягнуто згоди стосовно сплати аліментів, здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, виховання та утримання, участі у забезпеченні умов життя та вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо. Оцінка Суду. Щодо розірвання шлюбу. Згідно із частиною першою\~статті 110 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. А частиною другою\~статті 112 СК\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до\~статті 51 Конституції України, частини першої\~статті 24 СК\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Щодо вимоги про залишення дитини проживати з матір`ю. Суд наголошує, що згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції. Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (наприклад див. пункт 100 рішення у справі «Мамчур проти України»). Вирішуючи питання про місце проживання неповнолітніх дітей суд буде керуватись її «якнайкращими інтересами» Отже, статтями\~141,\~155 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі\~статтею 157 СК\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким з батьків буде проживати малолітні діти, суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини з залученням органу опіки і піклування /позиція Верховного суду у рішенні від 5.01.2020 у справі № 200/952/18/. У даному випадку спір між сторонами про визначення місця проживання відсутній, а тому малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати разом з матір`ю, що буде відповідати «якнайкращим інтересам дитини». Враховуючи, що позивачка [PERSON] просить відновити їй дошлюбне прізвище, відповідно до статті 113\~СК України після розірвання шлюбу їй необхідно відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved