Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по невиплачений заробітній платі за період з 2023 по 2025 рік. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, згідно наказу відповідача №6-К від 28.03.2016 року позивач призначена виконуючою обов`язки завідувача книгарнею №1 «Дружба» із 01.04.2016 р. Зазначає, що протягом 2023, 2024, 2025 років заробітна плата виплачується нерегулярно, невеликими частинами, або взагалі не виплачується. Наявність заборгованості щодо виплати заробітної плати вбачається із Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/ суми нарахованого доходу, нарахованого ( перерахованого) податку та військового збору станом на 15.01.2025 року № 1716-25-01775 від 15.01.2025 року. З грудня 2024 року відповідач роботою не забезпечив, незважаючи на явку позивача на робоче місце. Як вбачається з інформації із загальнодоступної мережі інтернет уповноваженою особою КП «Рівнекнига» Рівненської обласної ради є [PERSON] . Позивач неодноразово зверталася до [PERSON] з проханням видати копії документів на підставі яких визначений розмір її заробітної плати, а також довідку про розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Однак звернення позивача залишилися без відповіді. Зазначає, що комісія по трудових спорах на підприємстві не створена, а тому звертається до суду. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що згідно копії трудової книги серії [NUMBER] [PERSON] 15.07.1987 згідно наказу Рівненського облкниготоргу №93-К від 08.07.1987 року позивач прийнята продавцем книги в магазин №17. На підставі розпорядження Рівненської обласної адміністрації №62 від 15.02.1993 року на базі Рівненського облкниготоргу створено Рівненське державне комунальне комерційне підприємство «Рівнекнига» . Розпорядженням Рівненської обласної держадміністрації №614 від 10.12.2003 року Державне комунальне комерційне підприємство «Рівнекнига» перереєстроване в обласне комунальне книготорговельне підприємство «Рівнекнига». Рішенням Рівненської обласної ради №30 від 25.05.2007 року обласне комунальне книготорговельне підприємство «Рівнекнига» перейменоване на комунальне підприємство «Рівнекнига» Рівненської обласної ради. Згідно наказу КП Рівнекнига» Рівненської обласної ради №6-К від 28.03.2016 року позивач призначена виконуючою обов`язки завідувача книгарнею №1 «Дружба» із 01.04.2016 р. Із Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/ суми нарахованого доходу, нарахованого ( перерахованого) податку та військового збору [PERSON] станом на 15.01.2025 року № 1716-25-01775 від 15.01.2025 року вбачається наявність заборгованості щодо виплати заробітної плати. Відповідно до вимог ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої незалежності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Вимогами ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до вимог ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Вказана норма кореспондує ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Як вбачається з довідки №9 від 20.02.2025 р. виданої головним бухгалтером КП «Рівнекнига» РОР, заборгованість з виплати заробітної плати станом на 31.01.2025 року становить 85536,37 грн. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Вирішуючи спірні правовідносини, які виникли в даній справі між сторонами, суд вважає доведеним наявність перед позивачем [PERSON] заборгованості по заробітній платі у розмірі 85536,37 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в розмірі 85536,37 грн. Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. За правилами ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн, від сплати якого позивач звільнена. На підставі наведеного та

Outcome: approved