Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживачів шляхом визнання умов кредитного договору недійсними, зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позову, посилався на те, що 22.10.2019 між ним та АТ «Банк Кредит Дніпро» було укладено кредитний договір №22032000199782, відповідно до умов якого банк надає клієнту грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 148 800 грн., строк кредитування 60 місяців, кінцева дата повернення кредиту: 22 жовтня 2024 року; цільове призначення: на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 22.10.2019 по 21.02.2021 - 3% від суми кредиту, з 22.02.2021 по 21.05.2022 - 2,5% від суми кредиту, з 22.02.2022 по 21.08.2023 - 1,5 % від суми кредиту, з 22.08.2023 - 22.10.2024 - 0, 925% від суми кредиту; процента ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі - на строкову заборгованість за кредитом - 0, 001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Відповідно до пункту 1.5. кредитного договору клієнт в поряду договірного списання на підставі ст. 107 Цивільного кодексу України та ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» доручає банку в дату видачі кредиту здійснити перерахування з рахунку клієнта на користь страховки ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» суму страхового платежу у розмірі 28800 грн. за весь період страхування, згідно договору страхування №БР-22032000199782 від 22.10.2019. Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредитом здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівноправних) платежів. Зазначає, що він добросовісно виконував свої зобов?язання за цим кредитним договором, поки не розпочалось повномасштабне вторгнення РФ на територію України 24.02.2022, після чого він втратив можливість продовжувати виплати за вказаним кредитом, тому банк звернувся до нього з позовом до суду про стягнення заборгованості. Наразі, в провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 753/12111/24 за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Після звернення до суду з позовом до нього, він був вимушений звернутися за правничою допомогою, внаслідок чого йому стало відомо про постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.02.2023 у справі №199/7014/20, якою судом було визнано недійсним пункт 1.2 аналогічного кредитного договору відповідача та було зобов`язано здійснити перерахунок. При укладанні кредитного договору банк порушив вимоги ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо надання йому у письмовій формі достовірної інформації про кредит та порушив ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо змісту кредитного договору. Банк не виконав вимоги зазначеного законодавства, оскільки його було ведено в оману щодо вартості кредиту. Також кредитний договір не містить детального розпису сукупної заборгованості кредиту для споживача. Встановивши у кредитному договорі сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту в розмірі, що складає 4464 грн. щомісячно, банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справ (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані умова кредитного договору є не справедливими. Згідно з графіком платежів і розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки загальний розмір плати за розрахункове-касове обслуговування (176886 грн.) наближений до розміру кредиту, отриманого ним для власних потреб (120000 грн.), що вочевидь не можна визнати справедливим та розумним. При укладенні кредитного договору банком порушено основоположний принцип цивільного права - принцип рівності сторін у договору, оскільки в кредитному договорі передбачена відповідальність тільки для споживача. Також оскаржуваний кредитний договір містить п. 1.5., яким банк нав`язав йому послуги страхування вартістю 28800 грн. Орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу становить 20500 грн. Просив: визнати недійсним п. 1.2. та розділ 4 Кредитного договору №22032000199782 від 22.10.2019, укладеного між [PERSON] та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», в частині щодо встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредиту ( розрахункове-касове обслуговування); визнати недійсним п. 1.5. та розділ 4 Кредитного договору №22032000199782 від 22.10.2019, укладеного між [PERSON] та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», в частині щодо встановлення страхової оплати в розмірі 28000 грн.; зобов`язати Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» здійснити перерахунок заборгованості по кредитному договору №22032000199782 від 22.10.2019, укладеного між [PERSON] та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», та зарахувати вже сплачені [PERSON] кошти за обслуговування кредиту в рахунок погашення основного боргу (кредиту) по кредитному договору №22032000199782 від 22.10.2019, укладеного між [PERSON] та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро». 26.07.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 20.09.2024 постановлено ухвалу, якою змінено порядок розгляду цивільної справи та призначено здійснювати розгляд цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 26.11.2024 постановлено ухвалу про залишення без задоволення клопотання представника позивача адвоката Козій Д.О. про призначення судової економічної експертизи. 09.08.2024 представник відповідача Борейко Н.О. надала до суду відзив, у якому заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що позичальник був належним чином проінформований про умови кредитування, отримав всі необхідні пояснення, засвідчив своїм підписом паспорт споживчого кредиту, заяву-згоду, кредитний договір, договір добровільного страхування, відсутні жодні підстави вважати, що позивачу якісь умови були не зрозумілі, були нечіткими, двозначними або несправедливими Позивач зазначив, що при укладенні кредитного договору банк порушив вимоги ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо надання йому у письмовій формі достовірної інформації про кредит та порушив та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо змісту кредитного договору. Однак це не відповідає дійсності, оскільки згідно п. 3.7 кредитного договору №22032000199782 від 22.10.2019 (далі - кредитний договір) підписанням цього Договору клієнт підтверджує, що банк у письмовій формі надав клієнту всю передбачену чинним законодавстом України інформацію про умови кредитування; банк надав клієнту для ознайомленняв письмовій формі паспорт споживчого кредиту; пунктом 4 кредитного договору сторони договору погодили Графік платежів/Розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим Договором. Так, згідно графіку платежів/Розрахунку загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки за цим Договором, споживачу було надано повну сукупну вартість кредиту. Тобто, кредитором АТ «Банк Кредит Дніпро» було доведено до позичальника, як до споживача послуг умови кредитування належним чином, в тому числі й щодо сплати комісії (до якої входить розрахунково-касове обслуговування), яка є невід`ємною складовою обраного пакету послуг виду кредитування. Також позивачем 12.10.2019 було підписано Паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою. Стандарт зі страховкою (75-150)». Пунктом 7 зазначеного Паспорту споживчого кредиту [PERSON] було роз`яснено право відмовитись від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування». Однак своїм правом на відмову від зазначеного кредиту не скористався, а навпаки користувався кредитним коштами та періодично здійснював погашення заборгованості за кредитом. Крім того, [PERSON] як споживач кредитних послуг у Паспорті споживчого кредиту, підписав розписку про те, що підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, яка була надана виходячи із обраних умов кредитування. Підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до потреб споживача та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення, наведеної інформації, в тому числі, суттєвих характеристик, запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати в разі невиконання зобов`язань за таким договором. Отже, доводи позивача, що умови кредитного договору в частині нарахування щомісячної комісії, несправедливі є необґрунтованими, так як позивач до підписання безпосередньо кредитного договору був у повному обсязі проінформований та ознайомлений із суттєвими умовами договору, однак все ж таки обрав саме ці умови кредитування. Наявність певних життєвих обставин, які були викликані потребою у кредиті, не можуть бути підставою від звільнення від виконання кредитних зобов`язань або від певної її частини. Чинним законодавством України передбачено право кредитодавця у договорі споживчого кредиту встановлювати оплату за обслуговування кредиту у вигляді комісії. Визначена кредитним договором комісія (витрати на розрахунково-касове обслуговування) є складовою загальної вартості кредиту та враховується при обчисленні загальної вартості кредиту для позичальника. Уклавши кредитний договір та виконуючи його умови, позичальник погодився з умовами кредитного договору, в тому числі, з розміром щомісячної комісії. Посилання позичальника на несправедливість нарахування комісії не є підставою для звільнення його від виконання зобов`язань або відповідальності за їх порушення, оскільки позичальник уклав кредитний договір з відповідачем на підставі вільного волевиявлення. Таким чином, нарахування передбаченої п. 1.2. Кредитного договору щомісячної комісії не суперечить чинному законодавству. Також, позивач просить визнати недійсним п.1.5. та розділ 4 Кредитного договору №22032000199782 від 22.04.2019, укладеного між [PERSON] та АТ «Банк Кредит Дніпро», в частині щодо встановлення страхової оплати в розмірі 28 800 грн. Зазначена позовна вимога також не підлягає задоволенню на підставі наступного. 22.10.2019 між [PERSON] та ПрАТ «СК «УНІКА Життя» було укладено договір добровільного страхування життя позичальника (далі- договір страхування), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов`язані з життям застрахованої особи. Страховим агентом та вигодонабувачем, у разі настання страхового випадку, виступає АТ «Банк Кредит Дніпро». Як зазначено в умовах договору страхування, розмір страхового платежу, здійсненого на користь страховика, становив 28800 грн. Вказаний договір не було розірвано, та/або оспорено. Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, договору страхування, такі договори, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину і є обов`язковим для виконання сторонами. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, зазначила, що стороною позивача не було надано будь-якого належного та допустимого доказу у підтвердження понесених витрат на правничу допомогу. З матеріалів справи не вбачається, що позивач поніс витрати на правничу допомогу та їх розмір не доведено, не обґрунтовано, не зазначено розрахунок витраченого часу. При цьому, враховуючи характер спірних правовідносин, зазначена сума витрат на правничу допомогу є не обґрунтованою. 03.03.2025 представник позивача [PERSON] подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що перелік послуг банку, за які нараховується щомісячна комісія згідно з п.1.2 кредитного договору та п.6.9.3 УДБО частково збігається з переліком послуг, які мають надаватись банком безоплатно (не частіше одного разу на місяць) згідно з ч.1 ст.11 Закону №1734-VIII та п.6.9.7 УДБО. До послуг, які не повинні надаватись банком безоплатно, але передбачені п.6.9.3 УДБО, належить тільки послуга з внесення змін до графіку погашення у випадку здійснення Клієнтом часткового дострокового погашення кредиту. Проте така дія (за умови її вчинення банком) мала б на меті задоволення виключно внутрішніх облікових потреб самого банку, оскільки часткове дострокове погашення кредиту клієнтом згідно з умовами кредитного договору жодним чином не вплинуло б на зобов`язання клієнта щомісячно вносити Обов`язкові платежі в розмірі 5446,08 грн. Дія, спрямована на задоволення потреб лише однієї сторони, не може вважатись послугою, наданою другій стороні. У справі, що розглядається, ані кредитний договір, ані інші надані банком докази не містять відомостей про перелік та періодичність надання банком клієнтові послуг з обслуговування кредиту, банком взагалі не надано жодних доказів того, що такі послуги реально надавались клієнту У період дії кредитного договору з листопада 2019 року по лютий 2022 року позивачем було фактично сплачено на користь банку грошові кошти в загальному розмірі 152 679,88 грн., що перевищує суму кредиту (148 800,00 грн.), тоді як банк із отриманих від клієнта коштів зарахував на погашення основного боргу лише 37 356,75 грн., тобто менше 25%. Решту отриманих від клієнта коштів (115320,00 грн., тобто більше 75%) банк зарахував як оплату нібито наданих ним послуг, при цьому в матеріалах справи відсутні відомості щодо докладного переліку та обсягу таких послуг, як і докази їх реального надання. За відсутності переліку та обсягу послуг, за які клієнту нарахована комісія, за відсутності доказів реального надання таких послуг, розмір такої комісійної винагороди вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані умови кредитного договору є несправедливими. Щодо страхового платежу зазначив, що зі змісту страхового договору, вбачається, що замість підпису Голови Правління ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» Симончука В.М. договір містить відбиток факсиміле. Проте всупереч вимогам частини 3 статті 207 ЦК України договір страхування не містить письмової згоди страхової компанії на укладення договору із застосуванням відбитка факсиміле. Оскільки договір страхування не був підписаний обома його сторонами, відтак його істотні умови не були ними погоджені, а отже, цей договір є неукладеним. Вигодонабувачем згідно з договором страхування є не позивач, а банк. Це свідчить, що договір страхування був підготовлений банком не в інтересах клієнта, а за рахунок клієнта у власних майнових інтересах банку. Очевидно, що у договорі, за яким одна сторона несе весь тягар матеріальних витрат на користь другої сторони, не отримуючи нічого натомість, сторони не є рівноправними, а такий договір не може вважатись справедливим. Розрахунком розміру заборгованості [PERSON] перед АТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором №22032000199782 від 22.10.2019 із зарахуванням сплачених [PERSON] сум комісії за обслуговування кредиту та страхового платежу на погашення основного боргу по кредитному договору підтверджується, що внаслідок визнання недійсними п.1.2. та розділу 4 кредитного договору в частині встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредиту на погашення основного боргу по кредитному договору має бути зараховано суму 115 320 грн., а внаслідок визнання недійсними п.1.5. та розділу 4 кредитного договору в частині встановлення страхової оплати в розмірі 28800 грн. - на погашення основного боргу має бути зарахована також сума 28800 грн. Внаслідок зарахування на погашення основного боргу сплачених сум комісії у розмірі 115 320 грн. борг [PERSON] перед банком буде погашений у повному обсязі та виникне переплата у сумі 3876,75 грн. Внаслідок зарахування на погашення основного боргу і сплачених сум комісії, і сплаченої страхової виплати, розмір переплати [PERSON] по кредиту становитиме 32676,75 грн. Враховуючи викладене, наявні підстави для зобов`язання АТ «Банк Кредит Дніпро» в порядку застосування наслідків недійсного правочину здійснити перерахунок заборгованості по кредитному договору №22032000199782 від 22.10.2019 шляхом зарахування вже сплачених [PERSON] коштів за обслуговування кредиту в сумі 115320 грн. та коштів за страховку в сумі 28 800 грн. в рахунок погашення основного боргу (кредиту) по кредитному договору. Також представник позивача у вищезазначених додаткових поясненнях від 03.03.2025 виклав позовні вимоги у новій редакції та просив їх задовольнити. Разом з тим, суд зазначає, що додаткові пояснення не є заявою по суті справи, а тому позовні вимоги, викладені в додаткових поясненнях, не приймаються судом до розгляду. 10.03.2025 представник відповідача подала до суду додаткові пояснення, в яких зазначила, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 липня 2024 року та постановою Київського апеляційного суду від 17.12.2024 по справі №753/12111/24 були встановлені обставини щодо правомірності нарахування та стягнення з [PERSON] комісії за кредитним договором № 22032000199782 від 22 жовтня 2019 року, а також щодо правомірності стягнення страхового платежу, здійсненого на користь страховика, у розмірі 28 800 грн. Вказані обставини, встановлені вищезазначеними судовими рішеннями, не підлягають доказуванню в межах цієї справи, що відповідає вимогам ч.4 ст.82 ЦПК України, а поданий позивачем [PERSON] позов є фактично ухиленням та небажанням виконувати судові рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором №22032000199782 від 22.10.2019. 20.03.2025 представник позивача надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, яка залишається судом без розгляду, з огляду на пропуск строку на її подання встановлений ч. 3 ст. 49 ЦПК України. Представник позивача підтримав заявлений позов. Представник відповідача заперечувала проти його задоволення з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Згодом учасники справи в судове засідання не з`явилися, просили здійснювати розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 22.10.2019 [PERSON] підписав заяву згоду на укладення універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб №1116350, відповідно до якої акцептував пропозицію АТ «Банк Кредит Дніпро» на укладення договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» із змінами та доповненнями, яка розміщена на веб-сайті банку, і беззастережно приєднується до умов УДБО та в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при акцептуванні УДБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесу обслуговування (з урахування всіх змін та доповнень) і погодився з тим, що може обирати будь-які послуги передбачені УДБО, в тому числі через дистанційні канали обслуговування. 22.10.2019 між [PERSON] та АТ «Банк «Кредит Дніпро» укладено кредитний договір № 22032000199782, за умовами якого банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим договором розмірах, строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі (п.1.1. кредитного договору від 22.10.2019 № 22032000199782). Відповідно до п. 1.2., 1.3. кредитного договору від 22.10.2019 № 22032000199782 за цим договором банк надає клієнту грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 148000 грн., строк кредитування - 60 місяців, кінцева дата повернення кредиту - 22.10.2024, цільове призначення: на споживчі потреби, щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 22.10.2019 по 21.02.2021 - 3% від суми кредиту, з 22.02.2021 по 21.05.2022 - 2,5% від суми кредиту, з 22.02.2022 по 21.08.2023 - 1,5 % від суми кредиту, з 22.08.2023 - 22.10.2024 - 0, 925% від суми кредиту; процента ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом - 0, 001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0% річних. Банк формує Графік платежів, який викладено в розділі 4 цього Договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії, вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки та ін. Відповідно до п. 1.5. кредитного договору від 22.10.2019 № 22032000199782 клієнт в порядку договірного списання, на підставі ст. 1071 Цивільного кодексу України та ст. 28 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», доручає банку в дату видачі кредиту, здійснити перерахування з рахунку клієнта на користь страховика ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» суму страхового платежу у розмірі 28000 грн. за весь період страхування, згідно договору страхування №БР-22032000199782 від 22.10.2019. Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору від 22.10.2019 №22032000199782 платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредитом здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівноправних) платежів - далі обов`язковий платіж. Відповідно до пункту 3.1. кредитного договору від 22.10.2019 № 22032000199782 цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Відповідно до пунктів 3.7.1, 3.7.3. кредитного договору від 22.10.2019 №22032000199782 банк у письмові формі надав клієнту всю передбачену чинним законодавством України інформацію про умови кредитування. До моменту підписання цього договору ознайомлений та згодний з умовами УДБО. Відповідно до згоди на використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису [PERSON] прийняв пропозицію ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» на укладення договору про порядок підписання правочинів (оферти) №Ф-1 від 01.12.2017 для вчинення майбутнього укладення зі страховиком договору добровільного страхування життя. Підписанням цього акцепту,

Outcome: partial