Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

У січні 2025 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 21.01.2018 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 21.01.2018 року. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 1000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Банк свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка станом на 11.11.2024 року складає 8218,72 гривень (залишок за наданим кредитом 3693,22 грн; заборгованість за пенею 4525,50 грн.), яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь та стягнути судові витрати по справі. Ухвалою суду від 27.01.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що позов визнає частково, а саме: тіло кредиту. Також просив звернути увагу на те, що сплата по кредиту не надходила від нього у зв`язку з тим, що він відбував покарання у ДУ «Первомайська виправна колонія №117» з 14.09.2020 року по 14.11.2023 року. Банк був повідомлений відповідачем про те, що останній відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Одночасно просив взяти до уваги його важкий стан здоров`я у зв`язку з чим він не в змозі працювати. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.01.2018 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та підписано Анкету-заяву до вказаного договору. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок (а.с.10). Згідно з п. 5.16 Умов і правил обслуговування фізичних осіб у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами але не більше 50% від суми, одержаної клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних (а.с.22). Відповідно до п. 5.19 Умов і правил обслуговування фізичних осіб у випадку якщо Істотне порушення Клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 5.18, Кредит стає у формі «на вимогу», а Банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою Мобільного додатку направляє Клієнту Вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. Несвоєчасне виконання клієнтом вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, що тягне за собою відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачену цим договором. При цьому нарахування процентів за користування кредитом припиняється (а.с.22). Як вбачається зі змісту п. 6.9 Глави 6 Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», сторони погодили, що ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні банку та\\або клієнту, а також третім особам у разі використання ЕП, покладаються на клієнта (а.с.19 оборот). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, щодо відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Банк свої зобов`язання виконав, надавши [PERSON] доступ до коштів на його картковому рахунку. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати щомісячних мінімальних платежів за вищевказаним Договором порушив, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову, відповідач користувався кредитними грошима, частково повертав грошові кошти, але не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту)\~3693,22 гривень, заборгованість за пенею\~4525,50 гривень, заборгованість за порушення грошового зобов`язання\~0,00 гривень. Суд погоджується з таким розрахунком в частині заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3693,22 гривень, оскільки відповідачем визнається факт отримання кредитних коштів, користування такими коштами та неповернення таких коштів в повному обсязі, про що він зазначив у своїй заяві. При цьому, суд при вирішенні спору по суті відхиляє позицію відповідача щодо звільнення його від відповідальності перед позивачем та повернення кредитних коштів у зв`язку з відбуванням ним покарання та хворобою, оскільки такі обставини не є підставою для звільнення від відповідальності в сенсі ст. 617 ЦК України, відповідно до якої можливе звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання,\~якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору). Проте суд не погоджується з сумою заборгованості за кредитом, яка визначена позивачем в частині нарахування пені у розмірі 4525,50 гривень за наступних підстав. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 22.05.2020 на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», дію якого було неодноразово продовжено до 30 червня 2022 року. Законом України від 16.06.2020 № 691-20 «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19» скасовано цивільну відповідальність (щодо сплати неустойки, штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем) на період дії карантину. Таким чином, нарахування позивачем пені за прострочення сплати заборгованості за тілом кредиту з 12.03.2020 є безпідставним та таким, що суперечить нормам матеріального права. З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, нарахування позивачем пені за прострочення сплати заборгованості за тілом кредиту з24.02.2022 року є безпідставним та таким, що суперечить нормам матеріального права. Крім того, у заяві позичальника від 21.01.2018 року підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. У даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, могли неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів та Витяг з Тарифів Чорної картки мonobank не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Оскільки в анкеті-заяві від 21.01.2018 року відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, тому відсутні правові підстави для задоволення вимог про стягнення заборгованості за пенею у розмірі 4525,50 гривень, яка додана до тіла кредиту позичальнику. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову АТ «Універсал Банк» в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 4525,50 гривень. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що у даному випадку має місце порушення прав позивача, яке полягає у неналежному виконанні відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 21.01.2018 у розмірі 3693,22 гривень Відповідно дост.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог,тобто в сумі 1360,68 гривень (3693,22 грн * 3 028,00 грн / 8218,72 грн).

Outcome: partial