Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із вказаною вище заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки села Невське Кремінського району Луганської області, яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України у місті Луганську. В обґрунтування заяви зазначає, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю заявниці. [INFO] [PERSON] померла в місті Луганську, причина смерті набряк мозку, злоякісні новоутворення. Місто Луганськ є на даний час тимчасово окупованою територією України, якою вона визначена згідно ч. 2 ст. 1 3акону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті необхідно заявниці для внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану, отримання свідоцтва про смерть відповідно до законодавства України та для забезпечення прав та законних інтересів на території України. 08 лютого 2025 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання заявниця не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання представника заінтересованої особи не з`явився, про час дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило. Зважаючи, що згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України встановлено невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд вважає за можливе провести розгляд без участі заявника та його представника та без участі представника заінтересованої особи. Дослідивши зібрані докази, суд дійшов наступного висновку. Як убачається з копії медичного свідоцтва про смерть № [NUMBER] , виданого 05 вересня 2024 року, та довідки про смерть 3 С-00482 від 10 вересня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в місті Луганську. Причини смерті: набряк мозку, гострий розлитий перитоніт, злоякісне новоутворення «Первинних» множинних колонізацій. Однак, зазначені документи, що підтверджують факт смерті [PERSON] , видані органом влади, що розміщений на тимчасово неконтрольованій Україною території. Місто Луганськ на сьогодні є тимчасово окупованою російською федерацією територією. Факт родинних відносин між заявницею та померлою матір`ю підтверджується: копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого 22 травня 1982 року, серії [NUMBER] , в якому матір`ю [PERSON] вказано [PERSON] ; копією свідоцтва про одруження, виданого 20 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кремінського районного управління юстиції Луганської області, згідно з яким 20 вересня 2003 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 132, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] . Належність померлої [PERSON] до громадянства України убачається з копії паспорту громадянина України серія [NUMBER] , виданого 09 вересня 1999 року Кремінським РВ УМВС України в Луганській області. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту смерті матері. У силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частинами першою та другою статті 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до будь-якого суду за межами такої території України. Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Зі змісту частин другої та третьої статті 9 вказаного Закону вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, беручи до уваги те, що заявниця не може у інший спосіб здійснити реєстрацію смерті своєї матері, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті її матері [PERSON] на тимчасово окупованій території України, що надасть заявниці можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. Рішення в частині встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає негайному виконанню на підставі частини четвертої статті 317 ЦПК України.

Outcome: approved