Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. В обґрунтуванні позовних вимог вказує, що позивач уклала шлюб із [PERSON] 4 жовтня 1997 року. Реєстрація відбулася у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено актовий запис №2034. У шлюбі народилися двоє синів: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Подружжя спільно не проживає, подружніх стосунків не підтримує та спільного господарства не веде. Шлюб виявився невдалим через несумісність характерів і розбіжності у поглядах, що спричинило непорозуміння. Відсутність нормального спілкування між сторонами свідчить про формальний характер шлюбу. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та є неможливим, тому наполягає на його розірванні. Примирення виключене та недоцільне. Добровільно розірвати шлюб через РАЦС неможливо, оскільки відповідач відмовляється подавати спільну заяву, не пояснюючи причин. Спір щодо спільного майна між сторонами відсутній. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою від 26.02.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань, пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 30.03.2017 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області, зареєстровано 04.10.1997 року шлюб, про що складено актовий запис № 2034. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Сторони стали чужими один одному. Відповідно до ст.\~112\~\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, проти чого відповідач не заперечує. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1\~211, 20 грн.

Outcome: approved