Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначає, що 17 травня 1980 року виконавчим комітетом Підгайчиківської сільської ради Золочівського району Львівської області, між [PERSON] та [PERSON] , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 06. Неповнолітніх дітей у позивача та відповідачки немає. На протязі сумісного проживання відповідачка постійно не погоджувалася з життєвими поглядами позивача, постійно виникали конфлікти й сварки на побутовому рівні, подальше сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливими. Шлюбні відносини позивача з відповідачкою фактично припинилися в 1998 році, з того часу [PERSON] та [PERSON] не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідачка не бажала зберегти сім`ю. Позивач втратив до неї будь-які почуття , сім`я існує лише формально, бо [PERSON] та [PERSON] не зустрічаються та не спілкуються більше 20 років. Примирення не можливе, спір про поділ майна відсутній. В судове засідання позивачка не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Відповідачка також в судове засідання не з`явилася, належним чином неодноразово повідомлялася про час і місце розгляду справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Стаття 51\~Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що з 17 травня 1980 року сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому Виконавчим комітетом Підгайчиківською сільською радою Золочівського району Львівської області, актовий запис № 06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб\~серії [NUMBER] , виданим повторно 25 вересня 2024 року. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 24 Сімейного кодексуУкраїни\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Частиною 2 ст. 104 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідачку.

Outcome: approved