Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивач ПАТ\~«Запоріжжяобленерго» звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] ,\~користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією, але обов`язки по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв`язку з чим\~за період з 22.08.2012 року по 01.01.2019 рік утворилась заборгованість в сумі 2\~625 грн. 42 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості у розмірі 2\~625 грн. 42 коп. та судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп. Ухвалою від 29.01.2025 року відкрито спрощене провадження у справі, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. Відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходили. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справа за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки з повідомленням. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками та конверти з судовою повісткою, що направлявся за адресою останнього відомого місця проживання відповідача, повернулися до суду не врученим з відміткою Укрпошти про причини повернення «За закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ,\~користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією. Позивачем надавались послуги з постачання електричної енергії на підставі Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 та Правил користування електричною енергію для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357, але обов`язки по сплаті за використану електроенергію відповідач не виконує, у зв`язку з чим\~за період з 22.08.2012 року по 01.01.2019 рік утворилась заборгованість в сумі 2 625 грн. 42 коп., що підтверджується розрахунком боргу за спожиту електричну енергію. За вищевказаний період оплат за спожиту електричну енергію надійшло на суму 32 грн. 79коп. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 , чинних на час виникнення спірних правовідносин, правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312. Згідно з п. 19\~Правил користування електричною енергією\~для населення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999, чинних на час виникнення спірних правовідносин, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. Відповідно до п. 20 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., закріплений обов`язок споживача сплачувати спожиту електричну енергію. 11 червня 2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затвердженні постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312. Згідно підпункту 2 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладеного договору. Згідно до\~ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином,\~суд вважає, що\~позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 2\~625 грн. 42 коп. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 2422 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved