Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

17 березня 2022 року до Заводського районного суду м. Миколаєва суду надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , в якій позивачі просять: визначити співвласникам частки у спільній частковій власності на домоволодіння [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що позивачам на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2000 на праві власності належить 33/100 частки домоволодіння [ADDRESS] , яка розташована на земельній ділянці 633 кв.м. Іншими співвласниками домоволодіння були [PERSON] 32/100 та [PERSON] 35/100. 18.09.2019 позивачі звернулись до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради для реєстрації права власності, проте їм було відмовлено в зв`язку з тим, що наявні суперечності, а саме сума часток буде перевищувати 1/1. Позивачі з`ясували, що за [PERSON] зареєстровано право власності на 52/100 частин домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з [PERSON] . Також стало відомо, що [PERSON] було змінено свою частку домоволодіння з 32/100 на 52/100. 31.05.2021 співвласник [PERSON] уклав з [PERSON] договір дарування своєї 35/100 частки домоволодіння. Отже на сьогоднішній день позивачі не можуть зареєструвати в електронному реєстрі право власності на своє нерухоме майно, оскільки частка перевищує 1/1. Зазначені обставини порушують їх права власників та вони вимушені звернутись до суду Ухвалою суду від 25 березня 2022 року відкрито провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 06 липня 2022 року призначено будівельно-технічну експертизу. Підготовче провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою суду від 10 січня 2023 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 23 травня 2023 року залучено до участі у справі правонаступника [PERSON] [PERSON] . Закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 20 вересня 2023 року відновлено підготовче провадження, призначено підготовче засідання. 12 жовтня 2023 року надійшли письмові пояснення законного представника відповідача [PERSON] [PERSON] , на позов, в яких зазначено, що [PERSON] є власником 52/100 часток житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами за [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 15.12.2017 р. 12.09.2017 ТОВ «Миколаївський обласний інжиніринговий центр» були проведені інвентаризаційні роботи на розрахунок часток вказаного домоволодіння. У зв`язку із введенням літ. Амс мансарди до експлуатації частки були змінені і частка [PERSON] склала 52/100. Отже збільшення частки відбулось в межах встановлених процедур, що також підтверджується рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2021 року по справі № 487/791/21. Також рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.09.1993 р. було визначено порядок користування земельною ділянкою. З цих підстав відповідач не погоджується з висновком експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України від 14.12.2022 року. Ухвалою суду від 25 квітня 2024 року призначено повторну будівельно-технічну експертизу. 11 липня 2024 року надійшов висновок експерта №125-159 від 09.07.2024. Ухвалою суду від 12 липня 2024 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 29 січня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні підтримав позов, просив визначити співвласникам частки у спільній частковій власності на домоволодіння [ADDRESS] . Представник позивача підтримав позов, надав пояснення, аналогічні змісту позову. Щодо стягнення судових витрат з позивача заперечував, посилаючись на порушення прав позивача, оскільки він також сплачував вартість першої експертизи та судовий збір. Законний представник відповідача [PERSON] підтримав позов, проте просив визначити частки співвласників за висновком експерта від 09.07.2024 та стягнути з позивача 50% вартості цієї експертизи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибула, причину не повідомила. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. 06 червня 2000 року [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] 33/100 частини житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного товарній біржі «Едвайс-Ріелті». Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.09.2019 цей договір купівлі-продажу визнано дійсним. Відповідно до довідки КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18.01.2020, співвласниками вказаного домоволодіння станом на 28.12.2012 р. є: [PERSON] , [PERSON] 33/100 часток; [PERSON] 32/100, [PERSON] 35/100 (том 1 а.с. 19). Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі договору дарування від 31 травня 2021 року власником 35/100 частин житлового будинку є [PERSON] (том 1 а.с. 40). З технічного паспорту, інвентарної справи, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.09.1993 встановлено, що вказаний будинок фактично складається з 3 квартир. [PERSON] та [PERSON] користуються квартирою [ADDRESS] , [PERSON] користувався квартирою [ADDRESS] , [PERSON] користується квартирою [ADDRESS] . Порядок користування земельною ділянкою, на якій співвласники будували господарські будівлі та споруди, визначений судом. 03 червня 2010 року співвласниками отримано державний акт на право власності на земельну ділянку за вказаною адресою площею 0,0558 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 18 липня 2006 р. [PERSON] адміністрацією Заводського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради надано дозвіл на переобладнання дерев`яного сараю на кам`яний зі збільшенням його у розмірах до 3,2х4м. 12 вересня 2017 року товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївський обласний інжиніринговий центр» здійснено поточні інвентаризаційні роботи та розрахунок часток співвласників домоволодіння, відповідно до якого частка власників квартири [ADDRESS] складає [ADDRESS] ( [PERSON] ) 52/100, частка власників квартири [ADDRESS] 25/100 (т.2 а.с.189). 15 грудня 2017 року [PERSON] продав свою частку житлового будинку (52/100) з належними до нього господарськими будівлями та спорудами [PERSON] , 2007 р.н., від імені якого діяли законні представники [PERSON] та [PERSON] . Цього ж дня до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про зміну власника №23972804, рішення про державну реєстрацію прав №38768715. 13 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернувся до державного реєстратора Чекановського С. І. з заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] . 19 лютого 2020 року державним реєстратором ухвалено рішення про відмову у державній реєстрації через наявність суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, а саме перевищення суми часток співвласників (Том 1 а.с. 27). Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2021 року у справі № 487/791/21, залишеним в силі постановою Миколаївського апеляційного суду від 26 січня 2022 року, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи реєстратор Виконавчого комітету Новоодеської міської ради Котович Г.В., Державне підприємство «Сетам», Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей Миколаївської міської ради, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Димов О.С., [PERSON] про визнання дій неправомірними, скасування записів про державну реєстрацію права власності, внесення змін до договору купівлі-продажу та реєстру речових прав на нерухоме майно Цими рішеннями\~встановлено,\~що дійсно\~на момент\~здійснення реєстраційних\~дій щодо\~реєстрації за\~ [PERSON] \~права власності\~на 52/100\~частки спірного\~житлового будинку\~були наявні\~суперечності між\~заявленими та\~вже зареєстрованими\~речовими правами\~на нерухоме\~майно.Будівництво мансардного поверху над частиною спірного будинку, якою володів та користувався [PERSON] і яке вплинуло на збільшення його частки права власності у будинку, було здійснено з дозволу співвласників. Співвласники будинку не позбавлені права укласти між собою договір про визначення нових часток у спірному будинку або визначити частки між співвласниками на підставі рішення суду. [PERSON] померла [INFO] . Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно матеріалів спадкової справи, спадкоємцем [PERSON] , який прийняв спадщину, є [PERSON] . Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частина 3 ст.357 ЦК України визначає, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Нормами статей 358, 361 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 367 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Уразі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Відповідно до висновку експерта від 09 липня 2024 р. № 125-159, складеного експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області, визначити частки співвласників у спільній частковій власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , згідно порядку користування технічно можливо. Реальна частка співвласника [PERSON] складає 25/100, реальна частка співвласника [PERSON] складає 52/100, реальна частка співвласника [PERSON] складає 23/100 часток. Таким чином, встановлено, що частки співвласників житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по [ADDRESS] складають: [PERSON] - 25/100, [PERSON] - 52/100, [PERSON] - 23/100. Висновок експерта №СЕ-19/115-22/5941-БТ від 14.12.2022 суд не бере до уваги, оскільки при проведенні експертизи не було досліджено інвентаризаційну справу № 1592 на спірне домоволодіння та відповідач не був повідомлений про дату проведення експертизи. Оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню та частки співвласників спірного домоволодіння слід визначити відповідно до висновку експерта від 09.07.2024 № 125-159. Розглядаючи розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 4 та 6 ст. 139 ЦПК України, Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Частинами 1, 2 та 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 992,40 грн. та сплатив вартість експертизи, проведеною за ухвалою суду (висновок №СЕ-19/115-22/5941-БТ від 14.12.2022) у сумі 5436,96 грн. Загалом позивачем здійснено витрат на суму 6429,36 грн. Відповідачем [PERSON] сплачено вартість експертизи, проведеної за ухвалою суду (висновок від 09.07.2024 № 125-159) у сумі 7200,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в інтересах усіх співвласників спірного домоволодіння, суд дійшов висновку, що судові витрати слід розподілити рівними частинами на кожного, а саме: з на користь позивача з кожного відповідача слід стягнути по 2143,12 грн, з позивача та відповідача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] по 2400,00 грн. Враховуючи, що на позивача покладено більшу суму судових витрат, яку він має сплатити відповідачу [PERSON] , суд проводить взаємозарахування цього виду судових витрат та стягує з позивача на користь відповідача [PERSON] різницю судових витрат в розмірі 256,88 грн (2400-2143,12).

Outcome: approved