Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

11.02.2025 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , з розміру 1700,00 грн. на 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, та на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з розміру 1/2 частини всіх його видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/1594/17 від 21.06.2017 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Також, за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/5474/24 від 03.12.2024 року, яке постановою Житомирського апеляційного суду № 285/5474/24 від 16.01.2025 року було змінено, з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1700,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Однак, вважає розмір стягуваних аліментів завеликим та просить зменшити їх розмір до 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Зазначив, що живе лише на пенсію, так як являється інвалідом ІІІ групи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов не визнали та заперечили щодо його задоволення. Суд, заслухавши учасників спрваи, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, дійшов до наступного висновку. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/1594/17 від 21.06.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття (а.с. 5). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/5474/24 від 03.12.2024 року, яке постановою Житомирського апеляційного суду № 285/5474/24 від 16.01.2025 року було змінено, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1700,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття (а.с. 6-7, 8-9). Відповідно до довідки МСЕК [PERSON] є інвалідом ІІІ групи (а.с. 11). Згідно довідки Управління соціального захисту населення № 147 від 30.01.2025 року [PERSON] отримує допомогу ДСД як особі з інвалідністю з дитинства ІІІ групи у розмірі 2361,00 грн. Щомісячно (а.с. 10). Інших офіційних доходів не має (а.с. 12). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу\~України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено існування обставин, що визначені ст. 192 СК України як підстави для зміни розміру аліментів, тому суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог. Так, позивачем було заявлено позовні вимоги про зміну розміру аліментів до 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину. Відтак, виходячи з інтересів дітей, в частині позовних вимог до [PERSON] позов слід задовольнити, а в частині позовних вимог до [PERSON] - відмовити.

Outcome: partial