Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

І. Позиції учасників справи Аргументи позивачки 17 березня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла заява представника позивачки, адвокатки Назаренко І.С., подана 14 березня 2025 року, про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. В обґрунтування заяви представник позивачки зазначила, що: - 11 березня 2025 року Святошинський районний суд міста Києва ухвалив рішення в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, яким позов задовольнив частково: визначив стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання в розмірі 1/5 (однієї п`ятої) частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 грудня 2024 року і до припинення навчання, але не довше, ніж до досягнення [PERSON] , [INFO] , двадцяти трьох років; в іншій частині позову відмовив. - у позовній заяві представник позивачки повідомила суд про попередній розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 гривень; - у зв`язку з розглядом цієї справи позивачка понесла витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 10 000,00 гривень, що підтверджується відповідними доказами. З урахуванням викладеного просила ухвалити додаткове рішення та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у зазначеному вище розмірі. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. 26 березня 2025 року представник позивачки через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС подала заяву про проведення судового засідання без її участі та участі позивачки. Вимогу, викладену в заяві, підтримала, просила її задовольнити. Аргументи відповідача Відповідач проти задоволення заяви заперечив. 18 березня 2025 року до суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких відповідач акцентував, що участь адвокатки у вказаній справі не була необхідною. Також зазначив, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим та надміру обтяжливим для нього, позаяк на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю, а ще один має вроджену ваду серця. З урахуванням викладеного, просив у задоволенні заяви відмовити. У судове засідання відповідач не з`явився. У поданих запереченнях просив розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без його участі. ІІ. Процесуальні дії суду Для вирішення питання про судові витрати суд призначив судове засідання на 27 березня 2025 року. ІІІ. Обставини, які встановив суд 11 березня 2025 року Святошинський районний суд міста Києва ухвалив рішення в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, яким позов задовольнив частково: визначив стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання в розмірі 1/5 (однієї п`ятої) частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 грудня 2024 року і до припинення навчання, але не довше, ніж до досягнення [PERSON] , [INFO] , двадцяти трьох років; в іншій частині позову відмовив (а.с. 92-95). Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 11125/10, видане адвокатці Назаренко Ірині Сергіївні Радою адвокатів Київської області 22.05.2023 (а.с. 24). Згідно з витягом з Єдиного реєстру адвокатів України від 04.11.2024 адвокатка Назаренко Ірина Сергіївна обліковується в Раді адвокатів Київської області (а.с. 26). Ордер на надання правничої допомоги серії АІ № 1767605 від 16.12.2024 виданий на представництво інтересів [PERSON] адвокаткою Назаренко Іриною Сергіївною у Святошинському районному суді міста Києва (а.с. 10, 100). 16 грудня 2024 року адвокатка Назаренко Ірина Сергіївна (виконавець) та [PERSON] (клієнт) уклали договір № 16/12/2024 про надання правничої (правової) допомоги (далі - договір) (а.с. 20-21). Відповідно до п. 1.1. договору виконавець приймає на себе доручення клієнта про надання правничої (правової) допомоги обумовленого цим договором виду в інтересах клієнта на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за дії адвоката по наданню правничої (правової) допомоги, а також фактичні витрати, пов`язані з виконанням цього договору. Розмір гонорару виконавця за цим договором визначається по домовленості. Сторони можуть домовитися про встановлення фіксованого гонорару за окремі послуги або конкретний обсяг послуг, про що повинен бути складений та підписаний сторонами відповідний додаток до договору. Рахунки сплачуються шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця або сплачуються виконавцю готівковими коштами в національній валюті України. Всі витрати, пов`язані з перерахуванням коштів, несе клієнт (пункти 4.1., 4.3., 4.5. договору). Відповідно до п. 8.1. договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2025 року. Відповідно до акта обліку фактично відпрацьованого часу виконавцем за договором № 16/12/2024 про надання правничої (правової) допомоги від 16.12.2024 адвокатка Назаренко І.С. виконала таку роботу в такий час: - консультація та правовий аналіз документів клієнта 16.12.2024 з 10:30 до 11:30; - аналіз законодавства і судової практики, формування правової позиції 16.12.2024 з 11:30 до 13:00; - підготовка та витребування і збирання необхідних документів та довідок. Складання позовної заяви 16.12.2024 з 13:00 до 16:00; - виготовлення копій документів, подання позовної заяви 16.12.2024 з 16:00 до 18:00; - участь у судових засіданнях у справі № 759/27361/24 - 06.03.2025 і 11.03.2025 (а.с. 101). Згідно з квитанцією № 145 від 16 грудня 2024 року адвокатка Назаренко І.С. прийняла від [PERSON] 5 500,00 гривень за юридичні послуги на підставі договору № 16/12/2024 про надання правничої (правової) допомоги від 16.12.2024, а саме: за загальну консультацію та правовий аналіз матеріалів/документів, наданих позивачем, аналіз законодавства і судової практики, формування правової та процесуальної позиції, складання позовної заяви та її подання; кількість відпрацьованого часу 7 годин (а.с. 103). Згідно з квитанцією № 17 від 11 березня 2025 року адвокатка Назаренко І.С. прийняла від [PERSON] 4 500,00 гривень за юридичні послуги на підставі договору № 16/12/2024 про надання правничої (правової) допомоги від 16.12.2024, а саме: за збирання доказів, підготовку відповіді на відзив, участь у судових засіданнях; кількість відпрацьованого часу 5 годин (а.с. 102). [PERSON] є батьком: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області 16.03.2018, актовий запис № 5 (а.с. 55); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 22.10.2020, актовий запис № 4677 (а.с. 56); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 13.07.2024, актовий запис № 2067 (а.с. 57). [PERSON] є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим Управлінням праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області 13.05.2022 (а.с. 58). Відповідно до консультативного висновку, складеного Державною установою «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії Міністерства охорони здоров`я України» 24.09.2024, [PERSON] встановлений діагноз: мінімальний дефект міжшлуночковї перегородки на межі мембранозної і відтічної частин; мінімальне відкрите овальне вікно (а.с. 59). ІV. Мотиви суду Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI передбачено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку із реалізацією права на судовий захист у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору й струмування від подання безпідставних позовів. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий правовий висновок викладений у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. У постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 757/29103/20-ц Верховний Суд зазначив, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи. У постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 Верховний Суд зазначив, що у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правничої допомоги не потрібен. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно зі ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Системне тлумачення наведених норм свідчить, що: - процесуальний закон визначає два види судових витрат: судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належить витрати на професійну правничу допомогу; - розмір зазначених витрат має бути реальним, співмірним і доведеним; - за клопотанням іншої сторони суд має право зменшити розмір витрат на правничу допомогу. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє таке клопотання. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. V. Оцінка і висновки суду [PERSON] просила стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 гривень. На підтвердження зазначених витрат надала договір № 16/12/2024 про надання правничої (правової) допомоги від 16.12.2024, акт обліку фактично відпрацьованого часу виконавцем за договором № 16/12/2024 про надання правничої (правової) допомоги від 16.12.2024, квитанцію № 145 від 16 грудня 2024 року про оплату юридичних послуг, квитанцію № 17 від 11 березня 2025 року про оплату юридичних послуг. [PERSON] проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу заперечив, указавши на те, що справа не є складною, не виключає особистої участі позивачки в розгляді справи, заявлена сума витрат є необґрунтованою і неспівмірною. Із зазначеним аргументами відповідача суд погоджується частково. Зокрема, суд критично оцінює такий вид роботи адвоката, як збирання доказів, що зазначений в акті обліку фактично відпрацьованого часу. Матеріали справи підтверджують, що право на цей позов [PERSON] набула 16 грудня 2024 року. У цей же день вона звернулася до адвокатки Назаренко І.С. за правничою допомогою, у результаті чого був укладений договір № 16/12/2024 про надання правничої (правової) допомоги. Водночас довідка про навчання [PERSON] в Київському національному університеті будівництва та архітектури (а.с. 19) датована 05.12.2024, тобто до укладення позивачкою договору з адвокаткою. Відтак повноважень на збирання зазначеного доказу в адвокатки Назаренко І.С. не було. Інформація про відповідача як фізичну особу - підприємця та як засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Тандем ЮА» здобута представником позивачки з відкритих джерел, що не вимагало значних зусиль для збирання вказаних доказів. Інші докази у справі були надані особисто позивачкою, тому об`єктивної потреби в їх збиранні не було. Також суд наголошує, що судове засідання, яке відбулося 06 лютого 2025 року тривало 10 хвилин 59 секунд і було відкладене задля надання можливості відповідачеві подати заперечення у справі. Окрім того, суд бере до уваги категорію і складність справи, яка є малозначною, а також факт перебування на утриманні [PERSON] трьох неповнолітніх дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю, а ще один має вроджену ваду серця. Водночас доводи відповідача щодо відсутності необхідності звернення позивачки до адвокатки суд відхиляє. Урегульованість чинним законодавством питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, а також малозначність справи не можуть обмежувати позивачку в реалізації конституційного права на професійну правничу допомогу. Аргументи відповідача про те, що особиста участь позивачки у справі є підставою для відмови в задоволенні заяви є юридично неспроможними, адже відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може залежати від особистої участі сторони у справі. З огляду на викладене, суд уважає вважає реальним та необхідним розмір витрат на професійну правничу допомогу в цій справі в сумі 5 000,00 гривень. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в розмірі 80% від заявлених позовних вимог (1/5*100 % : 1/4), сума витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, становить 4 000,00 грн (5000,00 грн*80% : 100 %) = 4 000,00 грн. З урахуванням викладеного, заяву про ухвалення додаткового рішення суд задовольняє частково. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial