Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі ТОВ «Брайт Інвестмент») звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за заявою-анкетою про надання банківських послуг № 0513/980/1210439/19 від 13.05.2019 у розмірі 57\~100,06 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 13.05.2019 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі АТ «ОТП Банк») та [PERSON] укладено заяву-анкету про надання банківських послуг №\~0513/980/1210439/19, якою визначено умови обслуговування кредитної лінії, зокрема за користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються на підставі процентної ставки, розмір якої визначається заявою-анкетою, тарифами банку та договором. На дату укладення заяви-анкети, розмір процентної ставки становить 5\~% в місяць, на дату укладення заяви-анкети, розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01\~% річних. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, визначені умовами договору. 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» був укладений договір факторингу № 24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за № 265. Положеннями означеного договору визначено, що ТОВ\~«Брайт Інвестмент» прийняло право грошової вимоги і стало кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема, за заявою-анкетою про надання банківських послуг № 0513/980/1210439/19 від 13.05.2019, укладеною між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Станом на день відступлення вимоги загальний розмір заборгованості відповідача становить 57\~100,06 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 33\~000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 24\~100,06\~грн. 23.09.2024 позивачем було направлено відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості, проте така вимога останнім не отримана, а повернута за закінченням терміну зберігання. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку останнім не повернуто, відтак позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредиту та нарахованих процентів, обумовлених договором. Враховуючи малозначність справи, ухвалою судді від 27.11.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник ТОВ «Брайт Інвестмент» в судове\~засідання не\~з`явився,\~до суду\~надійшла заява\~представника позивача\~Кириченко О.М.\~про розгляд\~справи за\~відсутності представника ТОВ «Брайт Інвестмент», проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засіданн я,\~та не\~подав відзив на позовну заяву. З огляду на викладене, враховуючи те, що судом неодноразово відкладались засідання, однак в судове засідання відповідач повторно не з`явився, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надано, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог статей 280 283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою усіх учасників справи, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як видно з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] 13.05.2019 звернувся до АТ «ОТП Банк» із заявою-анкетою про надання банківських послуг №\~0513/980/1210439/19 та отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Так, означеною анкетою-заявою визначено умови обслуговування кредитної лінії, зокрема за користування кредитом, АТ «ОТП Банк» нараховує проценти, які розраховуються на підставі процентної ставки, розмір якої визначається заявою-анкетою, тарифами банку та інформаційним листом, який невід`ємною частиною та додатком до договору. На дату укладення заяви-анкети, розмір процентної ставки становить 5% в місяць, на дату укладення заяви-анкети, розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних (а.с. 12). З наданого позивачем паспорта споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] 13.05.2019, встановлено, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено тип кредиту кредитна лінія, строк кредитного ліміту 36 місяців (з правом пролонгації), мету отримання кредиту споживчі цілі, загальні витрати за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту тощо (а.с. 14). Розпискою від 13.05.2019 відповідач підтвердив, що отримав картку емітовану на його ім`я №\~ [NUMBER] та ознайомився з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» (а.с. 15). Судом встановлено,\~що 24.03.2023\~між АТ\~«ОТП Банк»\~та ТОВ\~«Брайт Інвестмент»\~укладено договір\~факторингу №24/03/23,\~посвідчений приватним\~нотаріусом КМНО\~Бочкарьовою А.В.,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 265, відповідно до умов якого позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема, за кредитним договором № 0513/980/1210439/19 від 13.05.2019, укладеним між AT «ОТП Банк» та [PERSON] (а.с. 5-9). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті є договірною передачею зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Аналізуючи наведені норми права та надані позивачем докази, суд констатує, що до ТОВ «Брайт Інвестмент» відповідно до укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» договору факторингу №\~24/03/23 від 24.03.2023 перейшло право грошової вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Станом на день відступлення вимоги згідно з витягом з додатку №1 за договором факторингу №\~24/03/23, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] становить 57\~100,06 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 33\~000\~грн., заборгованість за відсотками 24\~100,06 грн. (а.с. 10). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За умовами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.\~1 ст. 530 ЦК України).\~ Норми статей 610, 611 ЦК України\~вказують на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини 1, 2 ст. 612 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним АТ «ОТП Банк», станом на 24.03.2023 заборгованість [PERSON] за договором №\~0513/980/1210439/19 від 13.05.2019 становить 57\~100,06 грн. (а.с. 16-25). Вказаним розрахунком підтверджується отримання відповідачем кредитним коштів та часткове погашення заборгованості, що свідчить про визнання останнім своїх зобов`язань. Крім того, використання відповідачем кредитних коштів також підтверджується звітом-рахунком АТ «ОТП Банк» за період з 13.05.2019 по 24.03.2023 (а.с. 26-38). Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, регламентовано, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта (пункти 62, 63). Підписана відповідачем заява-анкета про надання банківських послуг №0513/980/1210439/19 від 13.05.2019, розрахунок заборгованості та звіт-рахунок (виписка по особовому рахунку), достовірність яких не оспорюється, у сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку очевидності здійснення операцій щодо користування кредитними коштами, здійснення платежів та розрахунків саме відповідачем. Враховуючи те, що відповідач, отримавши кредитні\~кошти,порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилився від сплати заборгованості за таким, належних та\~допустимих доказів\~на підтвердження\~їх повернення,\~всупереч ч.\~1\~ст.\~81\~ЦПК України,\~останній не\~надав та\~не спростував\~розмір заборгованості,\~заявлений до\~стягнення позивачем,а позивач отримав право вимоги за таким кредитним договором, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» необхідно стягнути заборгованість за заявою-анкетою\~про надання\~банківських послуг\~№0513/980/1210439/19\~від 13.05.2019\~у розмірі\~57\~100,06\~грн.,з яких: заборгованість за тілом кредиту 33\~000\~грн., заборгованість за відсотками 24\~100,06 грн. Щодо вирішення питання судових витрат, суд зазначає таке. Судові витрати\~згідно з\~ч.\~1\~ст.\~133\~ЦПК України\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи.\~\~До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~серед іншого,\~належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 цієї статті). Положеннями частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами ч.\~3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №\~755/9215/15-ц). Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.\~1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України). За змістом додаткової постанови Верхового Суду від 30.09.2020 у справі №\~201/14495/16-ц суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved