Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

[PERSON] , 10.02.2025 р. за допомогою електронної системи «Електронний суд», звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, а саме з вимогами: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладеного 24.10.2015, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області (Свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 24.10.2015., актовий запис № 1019); прізвище позивачу після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] »; встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно після набрання законної сили є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ч. 2 ст. 115 СК України). В обґрунтування позову зазначено, що 24.10.2015 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1019 що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 24.10.2015. Під час перебування у шлюбі народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.08.2016. Подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Дитина проживає разом з матір`ю (позивачем), спір про визначення місця проживання дитини відсутній. Позивач розриває шлюб з тієї причини, що з відповідачем не зійшлись характером та поглядами на життя. У зв`язку з чим виникали і виникають суперечки та сварки. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довір`я. 10.02.2025 р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали цивільного позову надійшли в провадження судді Донцова Д.Ю. 12.02.2025 р. позивачем подано до суду оригінал свідоцтва про укладення шлюбу. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2025 р. прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. 26.03.2025 р. позивачем подано до суду клопотання про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на примирення не згодна, права позивача відомі, заяв, клопотань і відводів не має. 26.03.2025 р. відповідачем подано до суду клопотання про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, права відповідача відомі, заяв, клопотань, відводів не має. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 26.03.2025 року. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 жовтня 2015 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис №1019, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2025 р., після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », що підтверджується оригіналом документу, долученого до матеріалів справи. Від спільного шлюбу у сторін є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , (актовий запис №1079 від 23.08.2016р.), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.08.2016 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Подружжя живе окремо, фактично сім`я припинила своє існування, у сторін виникають суперечки та сварки. Позивач згоден з позовними вимогами про розірвання шлюбу, про що є відповідна заява. Таким чином, примирення між позивачем та відповідачкою неможливе, спорів про поділ майна та місце проживання доньки між сторонами на час розгляду справи не існує. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. З урахуванням викладеного, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Питання щодо визначення місця проживання дитини судом не вирішується, оскільки не є предметом спору та відповідна вимога як позовна позивачем не заявлялась. Відповідного зустрічного позову з цього приводу до суду також не надходило. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved