Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно - будинковолодіння, яке розташоване за вказаною вище адресою. На день смерті мами вона проживала та була зареєстрована з нею за однією адресою, тому спадщину прийняла. Інших спадкоємців першої черги нема. З метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі такого їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне майно. Оскільки вона не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку, тому звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з`явилася, її представник - адвокат Кажук В.Б. - подав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача - Вигодської селищної ради - в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання, в якому вказав, що Вигодська селищна рада заперечень проти позову не має, розгляд справи просить проводити за відсутності її представника. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 21.02.2025, суд відкрив провадження у даній справі та призначив підготовче судове засідання за участю сторін. 13 та 18 березня 2025 року відповідно представник відповідача та представник позивачки подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. 18 березня 2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду, про що постановив ухвалу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23.02.2009 (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки заповіт вона не складала. Як вказала позивачка, вона є спадкоємицею за законом першої черги та спадщину після смерті [PERSON] прийняла, оскільки була зареєстрована та проживала з нею за однією адресою, що підтверджується довідкою № 290 від 13.06.2023 (а.с. 6). Факт родинних відносин між позивачкою та покійною підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.07.1978 та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 14.09.1998 (а.с. 3, 4), з яких встановлено, що [PERSON] записана мамою [PERSON] , [INFO] , яка у зв`язку з одруженням змінила прізвище на [PERSON] . Як встановлено з витягу з погосподарської книги № 342 від 09.12.2024, на день смерті [PERSON] , згідно з записом в погосподарській книзі № 3, об`єкт погосподарського обліку 16-0220-1 за 2024 рік, належало домоволодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] . Домоволодіння складається з: житлового будинку, 93,6 кв.м, житлова площа 44,8. До будинку примикають господарські будівлі та споруди: погріб, майстерня, гараж, навіс, стодола, стайня, вбиральня, криниця, септик, огорожа, ворота. Житловий будинок і господарські споруди розміщені на земельній ділянці для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд, площею 0,1300 га. Право власності на земельну ділянку не виготовлялося (а.с. 7). Прийнявши спадщину, [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у видачі такого їй було відмовлено, оскільки відсутній документ власності на вказане вище домоволодіння, про що свідчить повідомлення нотаріуса № 81/02-14 від 12.12.2024 (а.с. 8). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ФОП [PERSON] 16.06.2023, витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документу: ТІ01:3499-3894-5720-4891, будинковолодіння в [ADDRESS] складається з: житлового будинку, загальною площею 93,6 кв.м (літ. А), погреба (літ. Б), майстерні (літ. В), гаражу (літ. Г), навісу (літ. Д), стодоли (літ. Е), стайні (літ. Є), вбиральні (літ. Ж), криниці № 1, воріт № 2, огорожі № 3-4, септика № 5. Надійна та безпечна експлуатація будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами можлива (а.с. 10-13). Даними довідки ФОП [PERSON] № 102/24/1 від 17.11.2024 підтверджено вищевказані технічні характеристики будинковолодіння та зазначено, що реєстрація права власності згідно поданих документів не проводилась. Інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 402726 грн (а.с. 9). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: зважаючи на позицію сторони позивачки, беручи до уваги визнання позову відповідачем, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачка довела належними та допустимими доказами, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належало будинковолодіння в [ADDRESS] . Як визначено ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Суд встановив, що за життя спадкодавиця заповіт не складала. Згідно із ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи суд встановив, що [PERSON] є спадкоємицею за законом першої черги та прийняла спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті проживала та була зареєстрована зі спадкодавицею в її домоволодінні, на що вказують дані із паспорта громадянина України позивачки (а.с. 2 звор.) та довідка Старомізунського старостинського округу Вигодської селищної ради №290 від 13.06.2023. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, в тому числі які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні, відсутні. Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як визначено ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивачка звернулася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину, яку вона прийняла після смерті [PERSON] , однак у видачі такого їй відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлої на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.18 Глави 10 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 № 296/5, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як встановив суд, позивачка, яка є спадкоємицею за законом першої черги на спадкове майно після смерті матері, прийняли спадщину у встановленому законом порядку, однак у зв`язку з відсутністю документів про право власності за померлою на будинковолодіння не має змоги оформити свої спадкові права на нього. Відповідач позов визнав, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, в тому числі які в мали право на обов`язкову частку у спадковому майні, відсутні. Тому суд дійшов висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на будинковолодіння в [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яке складається з: житлового будинку, загальною площею 93,6 кв.м (літ. А), погреба (літ. Б), майстерні (літ. В), гаражу (літ. Г), навісу (літ. Д), стодоли (літ. Е), стайні (літ. Є), вбиральні (літ. Ж), Криниці № 1, воріт № 2, огорожі № 3-4, септика № 5. На підставі викладеного, ст. 13, 16, 1216, 1217, 1220, 1261, 1297 ЦК України, та

Outcome: approved