Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

03.11.2024 року адвокат Орєхов А.В. через систему «Електронний суд» звернувся з позовом в інтересах позивача [PERSON] до [PERSON] про поділ майна. В позові зазначає, що 11 березня 2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб відділом рацс Деснянського РУЮ в м. Києві. Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 04.10.2021 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей. Позивач разом зі своїми дітьми зареєстрована та проживає у житловій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідач фактично зареєстрований за вказаною адресою але не проживає. В період шлюбу подружжя придбало майно, а саме: житлова квартира, загальною площею 55,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок, загальною площею 285,5 кв.м. та земельна ділянка 0,149 га, кадастровий номер 3224987201:01:007:0247, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Просить суд визнати за позивачем право особистої приватної власності на житлову квартиру [ADDRESS] . Визнати за відповідачем право особистої приватної власності на житловий будинок та земельну ділянку розташований за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] 238\~268, 50 грн та судові витрати. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 20.12.2024 року через «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2024 року клопотання представника позивача задоволено. Забезпечено представнику позивача можливість брати участь в судових засіданнях в режимі відео конференції. 20.02.2025 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач в судове засідання надав письмову заяву де позовні вимоги визнав та просив справу слухати у його відсутність. Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При розгляді справи судом встановлено, що між [PERSON] позивачем по справі та [PERSON] відповідачем по справі було зареєстровано шлюб 11 березня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві 11.03.2005 року. Згідно Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] . Згідно Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] . Згідно рішення Обухівського районного суду Київської області від 04.10.2021 року вказаний шлюб було розірвано. Згідно Судового наказу від 30 вересня 2022 року виданого Обухівським районним судом Київської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.07.2022 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 20 травня 2024 року стягнуто з та [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1/12 частки від усіх видів його доходу, щомісячно до досягнення дитиною 23-річного віку або закінчення навчання. Згідно Договору Купівлі-продажу житлового будинку від 05.11.2005 року посвідченого Левченко Г.І., державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3099, [PERSON] , як покупець прийняв у власність (купив) житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 9719874 від 01.02.2006 року [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, 3099/05.11.2005, посвідчено Фастівською держнотконторою. Згідно Договору Купівлі-продажу земельної ділянки від 05.11.2005 року посвідченого Левченко Г.І., державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3102, [PERSON] , як покупець прийняв у власність (купив) земельну ділянку, площею 0,0818 га що розташована на території с. Червона Мотовилівка, Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київська область, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 40458868 від 10.07.2015 року [PERSON] є власником земельної ділянки. Кадастровий номер: 3224987201:01:007:0244, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1588 га, за адресою: [ADDRESS] . Згідно Договору Купівлі-продажу квартири від 27.06.2020 року посвідченого Іванців В.П., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 1188, [PERSON] , як покупець прийняла у власність (купила) квартиру [ADDRESS] . Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною першою статті 66 СК України визначено, що подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. При цьому у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). Нормами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, дослідження та оцінки всіх доказів, а також зазначення норм матеріального права, якими суд керувався при вирішенні позову. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судове засідання відповідач надав письмову заяву про те, що не заперечує проти вимог позову. В судовому засіданні встановлено, що за Договором Купівлі-продажу житлового будинку від 05.11.2005 року [PERSON] , придбав у власність (купив) житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] ; за Договором Купівлі-продажу земельної ділянки від 05.11.2005 року придбав земельну ділянку, площею 0,0818 га що розташована на території с.Червона Мотовилівка, Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київська область, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Також, за Договору Купівлі-продажу квартири від 27.06.2020 року [PERSON] , придбала у власність (купила) квартиру [ADDRESS] . Вказане майно було придбане сторонами у період їх шлюбу між собою. Інших належних доказів яки б заперечували даний факт сторонами надано не було. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а згідно з частиною першою цієї статті кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 1 та ч. 2 ст. 71 СК України). За змістом ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Звертаючись до суду з даним позовом позивачем зазначено, що ефективним способом захисту її прав, буде саме поділ спільного майна подружжя: визнати за позивачем право особистої приватної власності на квартиру, а за відповідачем право особистої приватної власності на житловий будинок та земельну ділянку при цьому стягнути з відповідача на користь позивача різницю від половини суми перевищення вартості житлового будинку і земельної ділянки вартості житлової квартири. Відповідач не заперечував проти поділу їх спільного майна запропонованого позивачем. Згідно Висновку про вартість майна від 01.08.2024 року виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертна служба України», ринкова вартість житлової квартири, загальною площею 55,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] становить 2026473,00 грн; ринкова вартість житлового будинку та земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] становить 2\~503\~010,00 грн. Таким чином різниця між вартістю житлової квартири та житлового будинку і земельної ділянки становить 476\~537,00 грн. Отже враховуючи, рівність часток (статтті 69, 70 СК України) дружина і чоловік при поділі майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, у відповідності до такого поділу, у власність позивача переходить майно на суму 2026473,00 грн, а у власність відповідача - 2\~503\~010,00 грн. У відповідності до положень ст. 71 СК України, у зв`язку з тим, що у власність [PERSON] переходить майно на більшу суму, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути грошову компенсацію належної частки у спільному майні подружжя в розмірі 238\~268, 50 грн. При цьому, суд зауважує, що із таким варіантом поділу зазначеного майна погодився відповідач, а тому, він не призведе до порушення прав та інтересів жодного з подружжя. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов є обгрунтованим, грунтується на чинному законодавстві і підлягає задоволенню.

Outcome: approved