Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

У січні 2025 із заявою до суду звернулося АТ «Сенс Банк», яке просило визнати спадкове майно, а саме: частину квартири, загальною площею 66,30 кв.м., житловою площею 39,10 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , відумерлою спадщиною та передати її у власність територіальної громади в особі Вінницької міської ради. Мотивувало заявлені вимоги тим, що між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір. В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань за кредитним первісний кредитор уклав 15.11.2007 року з майновими поручителями [PERSON] та [PERSON] договір іпотеки № 050/1-1206, а також, 28.03.2008 року - договір №050/1-438 про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору № 050/1-1206. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею 66,30 кв.м., житловою площею 39,10 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У вересні 2013 року майновий поручитель [PERSON] помер. Про отримання спадщини ніхто не звертався. Оскільки договірні зобов`язання позичальника перед АТ «Сенс Банк» залишились невиконаними банк бажає визнати майно належне [PERSON] відумерлою спадщиною. Ухвалою суду від 27.01.2025 прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження. У судове засідання сторона заявника не з`явилася, представник надав заяву, у якій просив розгляд справи здійснити у його відсутність. Представник Вінницької міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд дослідивши надані докази установив, 15.11.2007 року Акціонернокомерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» і фізична особа [PERSON] уклали Генеральний договір № 050/27- 376. 15.11.2007 року між первісним кредитором та позичальником було укладено Додаткову угоду № 050/27-377 до Генерального договору (надалі «Кредитний договір 1»), відповідно до якої первісний кредитор надав позичальнику кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії окремими частинами в межах максимального ліміту заборгованості до 200 000 гривень, а позичальник зобов`язався виконувати свої договірні зобов`язання відповідно до умов договору. 28.03.2008 року між первісним кредитором та позичальником було укладено додаткову угоду № 050/27-79 до Генерального договору (надалі «Кредитний договір 2»), відповідно до якої первісний кредитор надав позичальнику кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії окремими частинами в межах максимального ліміту заборгованості. В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань за кредитним договором 1 та кредитним договором 2 первісний кредитор уклав 15.11.2007 року з майновими поручителями [PERSON] та [PERSON] . Договір іпотеки № 050/1-1206, а також, 28.03.2008 року - Договір №050/1-438 про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору № 050/1-1206. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею 66,30 кв.м., житловою площею 39,10 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ліміту. [PERSON] помер [INFO] , про що відділом ДРАЦС реєстраційної служби ВМУЮ у вінницькій області зроблено відповідний актовий запис. [PERSON] був зареєстрованим по [ADDRESS] . Разом з ним проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дружина [PERSON] після смерті чоловіка звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та продовжує проживати в квартирі, які позивач просить визнати відумепрлою спадщиною. Син [PERSON] та донька [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися. Статтею 1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною сьомою статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1220 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно з ч. 1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подає заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За приписами ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Відумерлою є спадщина, визнана такою на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факту смерті спадкодавця, відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмови від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури. Суд встановив, що після смерті [PERSON] до нотаріальної контори була подана заява про прийняття спадщини дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією матеріалів спадкової справи №4/2014, заведеної приватним нотаріусом Дібровою Л.О. Від прийняття спадщитни у виглядві квартири [PERSON] не відмовилась , продовжує проживати в квартирі [ADDRESS] . Тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання спадщини - квартири [ADDRESS] відумерлою. Оскільки у задоволенні заяви відмовлено судові витрати слід залишити за заявником.

Outcome: dismissed