Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного сумісного майна подружжя. У вказаній позовній заяві позивач просить суд розділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, шляхом визнання права власності по 1/2 частини за кожним із подружжя на: - житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,0629 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 0510500000:00:042:0115, що розташована по [ADDRESS] . Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2014, який вони розірвали 04.04.2023. В період шлюбу ними було набуто наступне майно, а саме, житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка що розташовані по [ADDRESS] . Угоди про добровільний поділ вказаного вище майна між сторонами не досягнуто, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача подала до суду заяву в якій вказала, що сторона відповідача позовні вимоги визнає, не заперечує проти ухвалення судом рішення щодо задоволення позову, просить розгляд справи проводити за відсутності відповідача та його предстаника. Судом встановлено,\~щосторони перебували\~у зареєстрованому\~шлюбі з 16.09.2014,\~який вони\~розірвали 04.04.2023. В період шлюбу сторонами було набуто майно, на підставі договору купівлі-продажу від 06.03.2018, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 33,5 кв.м., що розташований по [ADDRESS] ; та земельну ділянку на якій знаходиться вказаний житловий будинок, площею 0,0629 га, кадастровий номер 0510500000:00:042:0115, що розташована по [ADDRESS] ; право власності на яке зареєстровані за відповідачем. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 31.03.2025, право власності на вище вказане майно зареєстровано за [PERSON] , відомості про державну реєстрацію обтяжень відсутні. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 60-61 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частина 1 ст. 70 СК України визначає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~крім випадків\~встановлених цим\~Кодексом.\~Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Виходячи з вимог закону, обставин справи, позицій сторін, а також враховуючи те, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, суд, на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи те,\~що\~сторонами\~під час\~шлюбу\~набуто\~спірний житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~та земельну\~ділянку,\~в\~силу ст.\~60\~СК\~України,\~дане\~майно\~належить сторонам\~на\~праві\~спільної сумісної\~власності,\~а\~отже\~кожному з\~них\~належить\~1/2\~його\~частка. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладені вимоги чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 1529,19 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. У позовній заяві позивач зазначає, що понесла витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., які просить стягнути з відповідача. На підтвердження вказаного, нею надано Договір про надання правової допомоги №б/н від 08.01.2024, додатковий договір до Договору про надання правової допомоги, попередній розрахунок суми судових витрат; акт наданих послуг від 08.01.2024; квитанцію на суму 5000 грн. Згідно акту наданих послуг по Договору про надання правової допомоги від 08.01.2024, надана правнича допомога клієнту, яка складається із: вивчення наданих документів, надання консультації - 500 грн.; підготовка позовної заяви - 4500 грн. В порядку\~ст.\~141\~ЦПК України,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню судовий\~збір у\~розмірі 1529,19 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Outcome: approved