Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

[PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію половини вартості відчуженого не в інтересах сім`ї автомобіля марки BMW X6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2993 см, номер кузова [NUMBER] , в сумі 1\~213\~010,00 грн. та судові витрати, понесені на сплату судового збору, проведення судової експертизи і на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 01.06.2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (актовий запис № 540), зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . 05.11.2022 року, у період перебування сторін у шлюбі, ними придбано автомобіль BMW X6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2993 см, номер кузова [NUMBER] . Договір купівлі-продажу № 8047/2022/3495961 від 05.11.2022 року, на підставі якого подружжя придбало вказаний автомобіль, підписаний [PERSON] . Станом на травень 2023 року позивач разом зі своїми дітьми проживала та проживає у [ADDRESS] , а [PERSON] проживав та проживає за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2023 року у справі № 752/11106/23 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між сторонами розірвано. З відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 22.11.2023 року № 31/26-823аз, згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, транспортний засіб BMW X6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2993 см, номер кузова [NUMBER] , 31.05.2023 року перереєстрований на ім`я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу\~\~№ 8047/2023/3851435 від 31.05.2023 року. Згідно з Бюлетенем автотоварознавця № 133 від 19.02.2024 року ціна продажу автомобіля становить 2 426 020,00 грн. Разом з тим, позивач не надав відповідачу письмової згоди на відчуження цього транспортного засобу. Кошти, отримані від продажу автомобіля не пішли на потреби сім`ї і продаж автомобіля було здійснено не в її інтересах. Оскільки спірний автомобіль був придбаний сторонами під час перебування у шлюбі та є їхньою спільною сумісною власністю, проте, відчужений відповідачем без згоди позивача та проти волі іншого з подружжя, при цьому, кошти, отримані від продажу автомобіля не пішли на потреби сім`ї, отже, продаж спільного майна здійснено не в інтересах сім`ї, позивач вважає, що вона не позбавлена права на відповідну грошову компенсацію вартості відчуженого майна. Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 60, 61, 63, 65, 70 Сімейного кодексу України (далі СК України), ст.ст. 369, 372 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позивач звернулась з даним позовом до суду. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 15.03.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової компенсації половини вартості відчуженого майна; призначено у справі підготовче судове засідання на\~29.04.2024 року та витребувано документи у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 19.03.2024 року у задоволенні заяви адвоката Панича Олексія Володимировича (далі Панич О.В.), що діє в інтересах позивача, про забезпечення позову у даній цивільній справі відмовлено. 09.04.2024 року від представника позивача - адвоката Панича О.В. до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій він просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію половини вартості відчуженого не в інтересах сім`ї автомобіля BMW X6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2993 см, номер кузова [NUMBER] , в сумі 1 496 721 грн. 07 коп. та судові витрати, понесені на сплату судового збору, проведення судової експертизи та на професійну правничу допомогу. Заява обґрунтована тим, що згідно з висновком судового експерта Семенченка П.О. від 22.03.2024 року середня ринкова вартість спірного автомобіля на дату проведення автомобіля становить 2\~993\~442,15 грн. 26.04.2024 року від представника позивача -\~адвоката Панича О.В. до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій він просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію половини вартості відчуженого не в інтересах сім`ї автомобіля BMW X6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2993 см, номер кузова [NUMBER] , в сумі 4\~000 000 грн. 00 коп. та судові витрати, понесені на сплату судового збору, проведення судової експертизи та на професійну правничу допомогу. Заява обґрунтована тим, що за результатами ознайомлення з договором купівлі-продажу транспортного засобу № 8047/2023/3851435 від 31.05.2023 року, який надійшов до суду 15.04.2024 року, вбачається, що відповідач продав спірний автомобіль за 8\~000\~000,00 грн. 14.05.2024 року до суду надійшов відзив представника відповідача, у якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю та стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати. Відзив обґрунтований тим, що спірний автомобіль був особистою приватною власністю відповідача, оскільки сторони не проживають спільно та не ведуть спільне господарство та бюджет з березня 2022 року часу виїзду позивача з дітьми за кордон. Отже, кошти та майно, які відповідач набував після фактичного припинення шлюбних відносин сторін, є його особистою приватною власністю, у тому числі й спірний автомобіль, який було придбано відповідачем за грошові кошти, надані йому у позику [PERSON] , у розмірі 3\~000\~000,00 грн., про що свідчить розписка від 01.11.2022 року. Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу № 8047/2022/3495961 від 05.11.2022 року вартість спірного автомобіля становила 3\~000\~000,00 грн. Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8047/2023/3851435 від 31.05.2023 року вказаний автомобіль продано за 800\~000,00 грн. Вартість автомобіля в розмірі 8\~000\~000,00 грн. була вказана помилково, у зв`язку з чим представник відповідача звернувся з відповідними запитами до РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві та ТСЦ МВС № 8047 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві. До суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву, у якій зазначено, що спірний автомобіль придбано відповідачем в період перебування у шлюбі з позивачем. Доводи відповідача, що шлюбні відносини сторін припинені з березня 2022 року, не відповідають дійсності, оскільки сторони періодично проживали та відпочивали разом, про що свідчать фотокартки, що додаються до відповіді на відзив. Спірний автомобіль придбано сторонами за спільні сумісні кошти, тому брати грошові кошти у позику у відповідача не було потреби. До суду надійшли заперечення представника відповідача на відповідь на відзив на позовну заяву, у яких зазначено, що доводи позивача про те, що сторони перебували у шлюбних відносинах після початку 2022 року, є безпідставними, оскільки надані позивачем докази (фотокартки та переписка у застосунку «Вайбер») свідчать лише про те, відповідач проводить час зі своїми дітьми за присутності позивача з огляду на те, що позивач чинить перешкоди відповідачу у спілкуванні з дітьми в інший спосіб. Докази того, що сторони дійсно в означений період вели спільне господарство, бюджет та шлюбні відносини, відсутні. Також, з березня 2022 року до березня 2023 року відповідач проживав один у будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується показами свідків. Крім того, відповідач не погоджується зі збільшенням позовних вимог позивачем до 4\~000\~000,00 грн. та з висновком експерта, наданим позивачем. До суду надійшли письмові пояснення представника позивача, у яких зазначено, що доводи відповідача про те, що позивач чинить перешкоди відповідачу у спілкуванні з дітьми, не відповідають дійсності, оскільки відповідач регулярно забирає дітей та проводить з ними час без присутності позивача. Інші доводи відповідача також є безпідставними та необґрунтованими. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11.06.2024 року прийнято до розгляду заяву представника позивача\~адвоката Панича О.В. про збільшення позовних вимог у даній цивільній справі, постановлено у подальшому розглядати справу з урахуванням збільшених позовних вимог та відкладено підготовче засідання у даній цивільній справі на 16.07.2024 року. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16.07.2024 року заяву представника позивача - адвоката Панича О.В. від 26.03.2024 року про збільшення позовних вимог у даній цивільній справі залишено без розгляду. 31.07.2024 року до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача про те, що надані відповідачем звіти про оцінку майна підтверджують дійсну вартість спірного автомобіля з урахуванням його технічного стану та повинні бути враховані судом під час прийняття рішення у даній справі. Постановою Київського апеляційного суду від 12.09.2024 року апеляційну скаргу позивача задоволено частково. Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 19.03.2024 року скасовано. Заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на грошові кошти відповідача, що знаходяться на банківських рахунках, що належать відповідачу, відкритих в банківських установах України, у межах суми 1 213 010,00 грн. В решті вимог заяви відмовлено. Ухвалою Верховного Суду від 01.10.2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною\~скаргою\~відповідача на постанову Київського апеляційного суду від 12.09.2024 року у даній цивільній справі. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 03.10.2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової компенсації половини вартості відчуженого майна та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 11.11.2024 року. Ухвалою Верховного Суду від 15.10.2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною\~скаргою\~відповідача на постанову Київського апеляційного суду від 12.09.2024 року у даній цивільній справі. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 01.06.2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 540 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2023 року у справі № 752/11106/23, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2024 року, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01.06.2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 540, розірвано. Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 22.03.2024 року № ВЕ-09/24, доданим позивачем до позову, середня ринкова вартість автомобіля BMW X6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2993 см, номер кузова [NUMBER] , станом на дату проведення оцінки становить 2\~993\~442,15 грн. Відповідно до звіту про оцінку майна від 30.05.2023 року, наданим відповідачем, ринкова вартість автомобіля марки BMW X6, 2019 року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] станом на дату оцінки становить 800\~120 грн. Згідно зі звітом про оцінку майна від 20.06.2024 року, наданим відповідачем, ринкова вартість автомобіля марки BMW X6, 2019 року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] станом на дату оцінки становить 801\~567 грн. Листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 09.04.2024 року № 31/26-1201 на виконання ухвали Обухівського районного суду Київської області від 15.03.2024 року надіслано завірені копії договорів купівлі-продажу від 05.11.2022 року № 8047/2022/3495961 та від 31.05.2023 року № 8047/2023/3851435, укладених в ТСЦ № 8047 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС), що стали підставою для перереєстрації на нового власника транспортного засобу марки BMW X6, 2019 року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] . Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 05.11.2022 року № 8047/2022/3495961 [PERSON] продав, а [PERSON] купив транспортний засіб марки BMW X6, 2019 року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , вартість якого за домовленістю сторін становила 3\~000\~000,00 грн. (п. 3 договору). Відповідно до копії договору купівлі-продажу транспортного засобу від 31.05.2023 року № 8047/2023/3851435 [PERSON] продав, а [PERSON] купив транспортний засіб марки BMW X6, 2019 року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , вартість якого за домовленістю сторін становила 800\~000,00 грн. (п. 3 договору). Згідно з довідкою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 08.05.2024 року № 31/26-89-22 відповідно до даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів громадянином [PERSON] відчужений транспортний засіб марки BMW X6, 2019 року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 31.05.2023 року № 8047/2023/3851435, де помилково вказана вартість 8\~000\~000,00 грн. (вісім мільйонів гривень), станом на 08.05.2024 року в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів вартість зазначеного транспортного засобу в договорі купівлі-продажу від 31.05.2023 року № 8047/2023/3851435 вказана 800\~000,00 грн. (вісімсот тисяч гривень) у відповідності до корегувань, які були здійснені на підставі заяв продавця і покупця. Згідно з ч. 1\~ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання. У ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію половини вартості відчуженого не в інтересах сім`ї автомобіля марки BMW X6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2993 см, номер кузова [NUMBER] . За змістом положень глав 7 та 8 СК України власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна\~\~власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання\~\~розпорядження таким майном. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й одним із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 372/504/17-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 372/504/17 зроблено висновок, що у ст. 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і ст. 368 ЦК України. Частиною першою ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від\~19.11.2020 року у справі № 607/10913/17, від 31.01.2019 року у справі № 686/23104/17, від 29.07.2019 року у справі № 619/3728/16, від 17.12.2019 року у справі № 761/11015/16-ц, від 17.12.2019 року у\~справі № 753/9691/15-ц, від 21.01.2020 року у справі\~№ 462/6409/18, від 30.06.2020 року у справі № 383/875/17. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, що викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 01.06.2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, та розірвано рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2023 року у справі № 752/11106/23, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2024 року. Отже, спірний автомобіль (транспортний засіб марки BMW X6, 2019 року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] ) набуто сторонами в період шлюбу, а саме, 05.11.2022 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 05.11.2022 року № 8047/2022/3495961. Разом з тим, відповідно до копії договору купівлі-продажу транспортного засобу від 31.05.2023 року № 8047/2023/3851435 відповідач відчужив спірний автомобіль. Доказів того, що вказаний правочин було вчинено зі згоди позивача та вона отримала 1/2 частину отриманих коштів від продажу автомобіля, а також, що кошти від продажу автомобіля були використані в інтересах сім`ї, відповідачем не надано. Оскільки\~на час розгляду справи спірний автомобіль не перебуває у власності жодної із сторін, він є не об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України\~визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 1\~ст. 65 СК України\~дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового; для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово (ч.ч. 2, 3 ст. 65\~СК України). При цьому, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 3 ст. 61\~СК України) та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном (ст. 63 СК України). За приписами ч. 1\~ст.\~70\~СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя компенсацію 1/2 частини вартості майна, яке відчужено в період зареєстрованого шлюбу між ними у тому випадку, зокрема, якщо один із них здійснив його відчуження без згоди іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби. Оскільки автомобіль був цінним майном, який належав подружжю на праві спільної сумісної власності, договір купівлі-продажу цього транспортного засобу виходив за межі дрібного побутового правочину, позивач мала надати свою письмову згоду на відчуження цього майна. Таким чином, оскільки відповідач 31.05.2023 року здійснив відчуження за договором купівлі-продажу спірного автомобіля, який був об`єктом спільної сумісної власності сторін без згоди позивача та сплати останній грошової компенсації, чим порушені права та законні інтереси позивача як співвласника, за відсутності підтвердження використання отриманих від продажу коштів в інтересах сім`ї, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 1/2 частини вартості спірного автомобіля. Відповідно до копії договору купівлі-продажу транспортного засобу від 31.05.2023 року № 8047/2023/3851435 [PERSON] продав, а [PERSON] купив транспортний засіб марки BMW X6, 2019 року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , вартість якого за домовленістю сторін становила 800\~000,00 грн. (п. 3 договору). З довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 08.05.2024 року № 31/26-89-22 вбачається, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів громадянином [PERSON] відчужений транспортний засіб марки BMW X6, 2019 року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 31.05.2023 року № 8047/2023/3851435, де помилково вказана вартість 8\~000\~000,00 грн. (вісім мільйонів гривень), станом на 08.05.2024 року в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів вартість зазначеного транспортного засобу в договорі купівлі-продажу від 31.05.2023 року № 8047/2023/3851435 вказана 800\~000,00 грн. (вісімсот тисяч гривень) у відповідності до корегувань, які були здійснені на підставі заяв продавця і покупця. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення грошової компенсації 1/2 частини визначеної договором купівлі-продажу вартості автомобіля від 31.05.2023 року № 8047/2023/3851435, з урахуванням довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 08.05.2024 року № 31/26-89-22, в розмірі 400\~000,00 грн. (800 000 : 2 = 400\~000). Доводи відповідача, що спірний автомобіль є його особистою приватною власністю, оскільки придбаний ним після фактичного припинення шлюбних відносин сторін з огляду на те, що сторони не проживають спільно та не ведуть спільне господарство та бюджет з березня 2022 року часу виїзду позивача з дітьми за кордон, суд до уваги не приймає з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що спірний автомобіль набуто сторонами 05.11.2022 року на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2022 року № 8047/2022/3495961, в період шлюбу, який розірвано рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2023 року у справі № 752/11106/23, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2024 року. У постанові від 22.02.2024 року Київський апеляційний суд дійшов висновку, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, тож не мають спільного бюджету, сторони\~\~проживають окремо. Разом з тим, у зазначеному судовому рішенні судом не встановлено, з якого саме часу сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, відтак, зазначені обставини встановлені судом на час ухвалення судового рішення; разом з тим, докази про фактичне припинення шлюбних відносин на час придбання спірного автомобіля відсутні. Доводи відповідача, що з березня 2022 року до березня 2023 року відповідач проживав один у будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується показами свідків, суд оцінює критично, оскільки сторони не могли проживати разом через наявність об`єктивної причини - виїзду позивача разом з дітьми за кордон у зв`язку з широкомасштабним військовим вторгненням Російської Федерації в Україну 24.02.2022 року. \~\~\~ Також суд не бере до уваги доводи відповідача, що спірний автомобіль є його особистою власністю, оскільки його придбано відповідачем за грошові кошти, надані йому у позику [PERSON] , у розмірі 3\~000\~000,00 грн., про що свідчить розписка від 01.11.2022 року. Так, за вказаною розпискою відповідач отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 3\~000\~000,00 грн. на придбання автомобіля. Однак спірний автомобіль було придбано відповідачем за 800\~000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, зокрема, договором купівлі-продажу вартості автомобіля від 31.05.2023 року № 8047/2023/3851435 та довідкою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 08.05.2024 року № 31/26-89-22. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Отже, об`єктом права спільної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов`язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов`язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім`ї, а одержане за цим договором майно фактично\~\~використано на задоволення потреб сім`ї. Таким чином, після повного погашення заборгованості за розпискою відповідач не позбавлений права звернутися до позивача з вимогою про відшкодування нею половини коштів, сплачених ним в рахунок погашення боргу.\~ Проте, під час розгляду даної справи відповідачем не заявлялись вимоги про стягнення з позивача частини коштів, внесених у рахунок виконання зобов`язання з погашення заборгованості за позикою, якщо вона отримана для придбання спільного майна. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач не спростував презумпцію спільності майна на спірний автомобіль. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача компенсації 1/2 частини вартості набутого в період шлюбу майна - автомобіля, яке відчужено в період зареєстрованого шлюбу між сторонами, враховуючи що відповідач здійснив його відчуження без згоди іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 10 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому\~задоволенні позову,\~у випадку\~покладення судових\~витрат на\~обидві сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог,\~суд може\~зобов`язати сторону,\~на яку\~покладено більшу\~суму судових\~витрат,\~сплатити різницю\~іншій стороні.\~У такому\~випадку сторони\~звільняються від\~обов`язку сплачувати\~одна одній\~іншу частину\~судових витрат. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги лише в частині стягнення з відповідача на користь позивача компенсації в розмірі 400\~000,00 грн., то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 312,00 грн. у відшкодування судового збору. Крім того, позивач та відповідач просять здійснити розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як визначено у ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, детального опису робіт (наданих послуг) або акту виконаних робіт, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На час ухвалення судом рішення позивач та відповідач не надали до суду документального підтвердження розміру здійснених ними витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, а саме, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та розрахунку таких витрат, тому суд не вбачає підстав для\~розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Разом з\~тим,\~відповідно до\~ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо).\~Такі докази\~подаються до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі або\~протягом п`яти\~днів після\~ухвалення рішення\~суду за\~умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підставі абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу може бути розглянуто після надання сторонами протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів про розмір таких витрат.

Outcome: partial