Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 05.02.2025 року позивач, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), серія [NUMBER] . Її тітці [PERSON] , належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав №?32770701 серія СЕВ N?488376, та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, серія ВРН N0596488. Також, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю виданого [PERSON] , належала земельна ділянка, площею 0,10 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] , для обслуговування будівель та господарських споруд. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області, Трачук Л.В., який не змінювався та не скасовувався. Згідно заповіту від 03.05.2017 року за реєстром №724, [PERSON] , [INFO] , на випадок смерті зробила розпорядження: все своє майно, яке належало їй, з чого б воно не складалося, і де б воно не знаходилося і взагалі всі права які належали їй за законом, заповіла мені, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до відповіді на запит приватного нотаріуса, [PERSON] , від 12.08.2024 року №1959/1/02.8-26, виданої ЦНАП Коломийської міської ради зазначено, що за даними реєстру Коломийської територіального громади, що ведеться управлінням «Центр надання адміністративних послуг» міської ради з 04.04.2016 року, станом на день смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] . Так, як [PERSON] , на день смерті не проживала разом з померлою, а також, їй не було відомо про наявність заповіту на її користь, вона не звернулася із відповідною заявою та документами до нотаріуса для прийняття спадщини. Прибираючи старі сімейні фотографії та документи, вона натрапила на заповіт, яким тітка залишила все своє майно на неї, тоді їй і стало відомо на наявність даного заповіту. Дізнавшись про заповіт, та маючи намір прийняти спадщину після смерті тітки [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Трачук Л.В., із заявою про прийняття спадщини. Однак, повідомленням №333/01-16 від 28.08.2024 року у прийнятті спадщини, їй було відмовлено, у зв?язку з неприйняттям спадщини нею, як спадкоємицю, тобто, не подачею заяви про прийняття спадщини до шести місяців після смерті [PERSON] . Оскільки, вона пропустила строк для прийняття спадщини, нотаріус не вправі прийняти заяву про заведення спадкової справи, [PERSON] , було рекомендовано звернутися до суду з позовом про надання нового (додаткового) строку для прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк вона вчасно не змогла звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв?язку із необізнаністю про наявність заповіту. Так, як вважала, що спадщину після смерті тітки, оформили її родичі, які є першою чергою спадкування. Таким чином, оскільки [PERSON] ,, не було відомо про наявність заповіту, вона пропустила шести місячний строк для прийняття спадщини. Вважає ці обставини поважними і просить суд встановити додаткових строк на прийняття спадщини. Тому, просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в 3 (три) місяці з часу набрання рішення суду законної сили. 21.02.2025 року від Коломийської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якій посилаються на те, що заявлені позовні вимоги не визнає в повному обсязі, позов вважають безпідставним, а наведені позивачем мотиви позовної заяви необгрунтованими з наступних підстав: Просять суд, звернути увагу, що позивачка, посилаючись на вказані вище позиції Верховного Суду, робить суперечливі висновки, оскільки, тлумачить зміст постанов на власну користь, виходячи з суб?єктивних інтересів. Позиція Верховного суду у справах даної категорії не є однозначною, тому твердження позивачки, що вона вважає наведену нею обставину поважною (незнання про існування заповіту) не відповідає дійсності та чинному законодавству. Так, у змісті позову позивачка вказує, що поважною причиною пропуску нею строку на прийняття спадщини є її незнання про наявність заповіту, тому що, за словами позивачки, вона вважала, що є інші спадкоємці за першою чергою спадкування. Однак, всупереч зазначеному, позивачка не надає жодної інформації у даній заяві про наявність будь-яких осіб, які на її думку, мали б спадкувати за законом спадщину померлої як спадкоємці першої черги. При цьому, цитуючи висновки з постанови Верховного суду України, наведені позивачкою у змісті позову, - «після закінчення строку для прийняття спадщини право спадкоємця на прийняття/відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв?язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких зокрема входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати ( на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність у нього права на спадкування». Коломийська міська рада вважає, що той факт, що позивачка не цікавилась спадщиною померлої протягом 3 років з дня відкриття спадщини ( [PERSON] померла [INFO] , а позивач одержала повідомлення нотаріуса 28.08.2024 року) свідчить ні про що інше, як про пасивну поведінку спадкоємця. А пояснення таких зволікань позивачки тим, що вона думала, що були спадкоємці першої черги, які прийняли спадщину (хоча позивачка не надала суду жодної інформації про наявність будь-яких осіб, які могли б виступати спадкоємцями першої черги) не свідчать про наявність поважності причин пропуску строку. Крім того, позивачка не вказує чи вчинялись нею будь-які дії з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] , для встановлення наявності спадкового майна/будь-яких можливих спадкоємців/встановлення власних спадкових прав, а також позивачкою не обґрунтовано з яких причин нею не вчинялись такі дії. Окрім того, вважаємо, що при визначенні судом обґрунтованості позовних вимог і неможливості звернення позивачки вчасно для оформлення спадкових прав, - слід врахувати, що останнє місце проживання померлої та позивачки є одним населеним пунктом - м. Коломия (відомостей про зміну свого місця проживання позивачка не надавала), при цьому позивачка не вказує про будь-які реальні переконливі достатні допустимі достовірні докази наявності дійсних перешкод у межах встановленого законом строку для своєчасного самостійного встановлення інформації, що стосується спадщини, яка відкрилась після смерті її тітки. Адже виключний факт незнання спадкоємця про існування заповіту не є обставиною, що може визнаватися судом поважною при наданні особі додаткового строку. З наданого судом роз`яснення вбачається, що така підстава пропуску строку як «незнання про існування заповіту» та «невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину» не може визнаватися поважною причиною пропуску такого строку. Оскільки в даному випадку спадкоємець протягом трьох років не цікавився своїми спадковими правами, що свідчить про не вчинення юридично необхідних дій позивачкою з підстав не зацікавлення позивачки у таких діях, адже три роки є тривалим періодом часу, а посилання позивачки на виявлення заповіту померлої тітки тільки під час прибирання старих сімейних фотографій є загальним поясненням, з якого незрозуміло де саме і в який конкретний час позивачка виявила даний заповіт. Крім того, зауважують, що позивачка одержала повідомлення нотаріуса ще 28.08.2024 року, проте звернулася до суду з вказаною позовною заявою тільки в лютому 2025 року, тобто майже після спливу шести місяців з одержання повідомлення. Така поведінка спадкоємця зовсім не свідчить про вчинення активних дій для дотримання вимог закону у частині оформлення власних спадкових прав. З інформації, наведеної у змісті позовної заяви та долучених документах, вбачається, що за словами позивачки, вона є племінницею спадкодавиці [PERSON] , з чого логічним виступає те, що позивачці повинно було бути відомо про відсутність родичів померлої, що могли б претендувати на її спадщину (інформації про наявність таких позивачкою не надано),а також позивачка повинна була усвідомлювати, що є причетною до можливих учасників процесу спадкування, зокрема на підставі своєї спорідненості зі спадкодавцем як спадкоємець за правом представлення Тому, беручи до уваги, про те, що позивачка у змісті позову зазначає обставини, які не пов?язані з об?єктивними, непереборними та істотними труднощами для своєчасного прийняття нею спадщини, посилаючись тільки на свою необізнаність про наявність заповіту, - з об?єктивних на те причин не може розглядатися як підстава для визначення позивачці додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до положень частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки, позивачка не надала беззаперечних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, не довела наявності об?єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню цієї заяви у встановлений законом строк, що згідно зі статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України є її процесуальним обов?язком, тому Коломийська міська рада вважає відсутність законних вмотивованих підстав для задоволення позовних вимог позивача. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку. встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Тобто, з чого вбачається, що єдиним належним і допустимим доказом, який наділяє правом особу на пред?явлення позову про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини є постанова нотаріуса про відмову у прийнятті спадщини внаслідок пропуску вказаного строку прийнята за наслідками розгляду письмової заяви спадкоємця. Всупереч вищезазначеним нормам цивільного законодавства, що регулюють процедуру оформлення спадкових прав, позивачка [PERSON] , не дотрималася у встановленому порядку вимог закону. Оскільки у даній категорії справ жодна норма чинного цивільного законодавства не наділяє особу правом на звернення до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини на підставі усного звернення до нотаріуса та видачі нотаріусом повідомлення за результатом усного звернення. Позивачка долучає до матеріалів справи копію повідомлення нотаріуса за вих. №333/01-16 від 26.08.2024 року, проте наданий позивачкою документ не засвідчує того, що нотаріусом вчинена дія передбачена ЗУ «Про нотаріат», а саме видача свідоцтва про право на спадщину за законом або прийняття постанови про відмову у прийнятті спадщини, внаслідок чого вбачається, що відсутні підстави для захисту права позивачки, оскільки нею не долучено доказів порушення такого права, як і не долучено доказів поважності і правомірності підстав звернення до суду з вимогами, вказаними позивачкою у змісті вимог. Така поведінка позивачки з юридичної точки зору в черговий раз доводить пасивність дій позивачки, адже нею не вчинялись протягом трьох років жодних дій, щоб її право не було порушено як спадкоємця, а також після, за словами позивачки, виявлення заповіту, позивачка не намагалась дотримуватись вимог закону, зокрема не подала у письмовій формі заяву до нотаріуса для одержання необхідних доказів, щоб звернутися до суду. Аналізуючи зміст позову та наведених доводів позивачкою, вбачається, що оскільки позивачка у поданій до суду заяві не зазначає жодної підстави для належного обґрунтування того, що протягом трьох років вона не зверталася для оформлення своїх спадкових прав після смерті тітки, - відповідно можна дійти висновку, що у позивачки не було перешкод для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом вчасно. Тобто, зі змісту позову, позовних вимог та долучених позивачкою додатків до позову вбачається, що позивачка не скористалася правом на прийняття спадщини у встановлений законом строк виключно через відсутність інформації про наявність заповіту та про наявність спадкоємців за законом і при цьому позивачкою подано даний позов до суду з порушенням вимог цивільного законодавства, оскільки не надано доказів письмового звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та відповідно не одержано постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У даному випадку вбачається абсолютна відсутність правових підстав для визначення додаткового строку позивачці для прийняття спадщини, оскільки пропуск строку позивачкою відбувся у зв?язку з бездіяльністю самої позивачки, яка протягом трьох років не вчинила жодних дій для уникнення пропуску строку та не вчинила належних дій для оформлення спадкових справ по даний час. Враховуючи зазначене, Коломийська міська рада вважає такі дії позивачки недобросовісними, а наведені нею норми законодавства та висновки, зазначені у постановах Верховного суду України, нічим іншим, як намаганням ввести суд в оману у власних на те корисливих інтересах, тому даний позов заперечують в повному обсязі за необгрунтованістю позовних вимог. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 06.02.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою сторін не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис про смерть № 1327, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 01.09.2021 року (а.с. 8). Відповідно до копії Заповіту від 03.05.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Трачук Л.В., на випадок своєї смерті [PERSON] , зробила таке розпорядження: все своє майно, яке буде їй належати, з чого б воно не складалося, і де б воно не знаходилося і взагалі все те, на що вона буде мати право за законом заповідає [PERSON] (а.с. 9). Згідно з копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47602100 від 03.05.2017 року, приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Трачук Л.В., 03.05.2017 року посвідчено заповіт [PERSON] , за № 60595476 (а.с. 9). Відповідно до копії Витягу про Державну реєстрацію прав № 32770701 від 04.01.2012 року, власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину № 2567 від 18.11.2011 року, посвідченого Коломийською міською державною нотаріальною конторою (а.с. 10). Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину від 17.01.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Маркеловою І.М., на підставі заповіту, посвідченого Коломийською державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області 05.02.1976 року і зареєстровано в реєстрі за № Д-43, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] ,, померлого [INFO] , є [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з одного одноповерхового дерев`яного жилого будинку, жилою площею 89,3 кв.м. з належними господарськими будівлями і спорудами, розміщений на земельній ділянці площею 600 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] . На вказаній земельній ділянці розміщений один жилий будинок, жилою площею 89,3 кв.м. зазначений в плані літерою «А» та наступні господарські будівлі та споруди: погріб - літерою «І», вбиральня - «У», криниця - «К», огорожа «№», сарай «В», відмостка «1-ІУ», належних померлому на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Коломийською державною нотаріальною конторою 05.02.1952 року по реєстру № 769 і зареєстрованого в Коломийському бюро техінвентаризації 15.02.1952 року за №1148 (а.с. 11). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю Серія ІФ 17-2-002-413 від 27.04.1994 року, [PERSON] , передається у приватну власність земельна ділянка, площею 0, 10 гектарів, в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] , землю передано для обслуговування будівель та господарських споруд (а.с. 12). Згідно з копією відповіді на запит Управління «Центр надання адміністративних послуг» Коломийської міської ради, за даними реєстру Коломийської територіальної громади, що ведеться управлінням «Центр надання адміністративних послуг» Коломийської міської ради з 04.04.2016 року, станом на день смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Відповідно до копії повідомлення № 333/01-16 від 26.08.2024 року, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Трачук Л.В., відмовлено [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв?язку з неприйняттям спадщини нею, як спадкоємицю, тобто, не подачею заяви про прийняття спадщини до шести місяців після смерті [PERSON] . Оскільки, вона пропустила строк для прийняття спадщини, нотаріус не вправі прийняти заяву про заведення спадкової справи, [PERSON] , було рекомендовано звернутися до суду з позовом про надання нового (додаткового) строку для прийняття спадщини (а.с. 14). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін та відповідна судова практика. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Відповідно до положень\~статті 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена\~\~ на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій,\~\~також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. V. Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов задовольнити з таких підстав. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Необізнаність про наявність заповіту може бути оцінена як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23. Таким чином, враховуючи те, що позивачці не було відомо про наявність заповіту на її користь, тому вона не звернулася із відповідною заявою, та документами для нотаріуса для прийняття спадщини, позовна вимога підлягає задоволенню. Тому, суд доходить висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України,\~є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1235, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved