Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №100286756 від 12.08.2021 року у розмірі 22450,00 грн., а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Позов мотивований тим, що 12.08.2021 року через офіційний веб-сайт ТОВ «Мілоан» Талько А.А. подав заявку на отримання кредиту №100286756, після чого ТОВ «Мілоан» направлено відповідачу одноразовий ідентифікатор, ввівши який відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору №100286756 від 12.08.2021 року. Таким чином відповідач уклав з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000,00 грн. 12.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладеного договір відступлення права вимоги №13Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №100286756 від 12.08.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу [PERSON] перед новим кредитором становить 22450,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 16500,00 грн. заборгованість за відсотками; 950,00 грн. заборгованість за комісійними винагородами. Оскільки відповідач не виконує свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором, а вжиті позивачем заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення досудової вимоги про погашення заборгованості за вказаним кредитним договором не дали бажаного результату, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, а також вказував, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до вимог ст.ст.280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Матеріалами справи встановлено, що 12.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №100286756 (індивідуальна частина) відповідно до якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3 Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 Договору термін. Відповідно до п.п.1.2-1.4 вказаного договору сума кредиту становить 5000,00 грн., кредит надається на строк 15 днів з 12.08.2021 року, термін повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом 27.08.2021 року. (а.с. 27-31). Згідно ксерокопії платіжного доручення 31021620 від 12.08.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] 5000,00 грн. згідно договору. (а.с. 34). 12.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір відступлення прав вимоги №13Т, відповідно до умов якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників. (а.с.16-20). Як вбачається із витягу з додатку до Договору факторингу №13Т від 12.11.2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 22450,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за тілом; 16500,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 950,00 грн. сума заборгованості за комісією. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Оскільки, у наявних в матеріалах справи, копії заявки відповідача та підтвердження кредитного договору наявні всі істотні умови кредитного договору, зокрема сума кредиту, строк користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом, графік платежів, вказана заявка підписана електронним\~підписом відповідача, суд вважає, що наявні підстави вважати, що відповідач підписав кредитний договір та був проінформований про всі істотні умови кредитного договору. У відповідності до вимог ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.ч.1, 5-6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явився та відповідно до ст.81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від ТОВ «Діджи Фінанс» грошових коштів не повернув, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 22450,00 грн. За таких обставин, позов ТОВ «Діджи Фінанс» є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь витрат на правову допомогу слід зазначити наступне. Згідно ч.2 ст.137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст.137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В матеріалах справи наявні: договір №42649746 про надання правової допомоги від 01.11.2024 року, укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» (клієнт) та адвокатом Стародуб І.В. (адвокат), відповідно до п.1.1 якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; акт №100286756 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, наданні послуг від 30.12.2024 року відповідно до якого сторони підтвердили, що адвокат надав клієнту правничу допомогу загальною вартістю 6000,00 грн.; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Стародуб І.В. необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості згідно якого адвокатом надані послуги, зокрема проведено правовий аналіз спірних правовідносин, складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості та формування додатків до позовної заяви, вартість наданих послуг становить 6000,00 грн. Відповідно до ч.3 ст.137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зважаючи на складність справи, виконані адвокатом роботи по даній справі, що слідує з матеріалів справи (усна консультація, складання позовної заяви), суд приходить до висновку про співмірність витрат на правову допомогу, які заявлені до стягнення, і що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

Outcome: approved