Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.11.2020 року о 08 години 55 хвилин в с.Шевченко, вул.Гагаріна (електроопора №76 А), сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля «ГАЗ», д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «ВАЗ», д.р.н. [NUMBER] та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Згідно відповіді від НПУ №3020314435635559 про дорожньо-транспортну пригоду та постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 р. №175/4683/20, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.10.5 ПДР України. Цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент дорожньо-транспортної пригоди застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Потерпіла особа, власник транспортного засобу ВАЗ, д.р.н. [NUMBER] звернулась до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до наказу №3.1/888 від 12.02.2021 р. та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 25249,32 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення №889238 від 12.02.2021 р. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 1517,00 грн., яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди, що підтверджується платіжним дорученням №598667 від 22.01.2021 р. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку вих.№061120 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ВАЗ», д.р.н. [NUMBER] , складає 255249,22 грн. Отже, розмір регламентної виплати склав 25249,32 грн. Таким чином, позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою в розмірі 26766,32 грн. (25249,32 грн. + 1517,00 грн.). З метою досудового врегулювання спору позивачем 17.02.2022 р. було направлено на адресу відповідача претензію за вих. №СУ/72093/4, простим листом. Окрім того, 04.10.2003 р. позивачем було направлено претензію повторно на адресу відповідача. Лист не повертався, отже був отриманий. Просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 26766,32 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір 3028,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2024 року прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні. Представник позивача Прима А.П., який діє на підставі довіреності, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила розглянути дану справу без її участі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як передбачено ст.ст.12,\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 06.11.2020 року о 08.55 годині в районі електроопори № 76 «А» по вул. Гагаріна у с. Шевченко Дніпровського району Дніпропетровської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ГАЗ-32213-418» реєстраційний номер [NUMBER] , у порушення вимог п.10.5\~Правил дорожнього руху\~України на закругленні проїзної частини виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-217230» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження, тобто скоїв правопорушення, передбачене\~ст.124 КУпАП. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 року по справі №175/4683/20, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124\~КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340, 00 грн. Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст.82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а саме на 06.11.2020 року автомобіль «ГАЗ-32213-418»\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,не був забезпеченим, тобто його власник не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 06.11.2020 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та 09.11.2020 року із відповідною заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 06.11.2020 р. Водій постраждалого в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля «ВАЗ-217230» реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] мав поліс ОСЦПВ № 168504965 в ТДВ «Міжнародна СК» строком дії до 18.056.2021 р. Висновком суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] № 061120 ВІД 06.11.2020 р., встановлено, що матеріальний збиток, завданий внаслідок нанесених пошкоджень автомобіля «ВАЗ 217230», д.р.н. [NUMBER] , в дорожньо-транспртній пригоді становить 25249,22 грн., без врахування ПДВ. Розмір оплати послуг аварійного комісара (експерта) склав 1517,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №598667 від 22.01.2021 р. 10.02.2021 року МТСБУ було складено довідку № 1 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, згідно якої сума відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДПТ у зв`язку з пошкодженням автомобіля «ВАЗ 217230», д.р.н. [NUMBER] , власник [PERSON] , складає 25249,32 грн. Відповідно до наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 25249 грн. 32 коп., що підтверджується платіжним доручення №889238 від 12.02.2021 року. 17.02.2022 р. та 04.10.2003 р. МТСБУ направлено на адресу відповідача претензію за вих. №СУ/72093/4, про регресні вимоги в сумі 26766,32 грн. Згідно ст.\~6\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст.41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст.22\~Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ч.1 та 2 ст.1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст.1188\~ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно статті 27\~Закону України\~«Про страхування» страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно п.1 ст.38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу,який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та здійснило регламентну виплату у розмірі 25249,32 грн. власнику пошкодженого транспортного засобу. Як зазначено в правовій позиції, висловленої\~Верховним Судом України у справі №6-2188цс16 від 16.11.2016р. : «Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом,у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати саме регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП,якийнезастрахувавсвоюцивільно-правову\~відповідальність». Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми у розмірі 25249,32 грн. перейшло право вимоги, яке потерпіла особа на підставі ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, мав би до відповідача. Відповідно до статті 41\~Закону України\~від 01.07.2004\~№1961-ІV\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі - Закон №1961-ІV) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Судом встановлено, що на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і його вина встановлена постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 р. Викладене свідчить про обґрунтованість звернення другого учасника пригоди до позивача і одержання ним відповідного страхового відшкодування. Таким чином, оскільки позивач виконав свої зобов`язання страховика у повному обсязі, до нього, у розумінні статті 1191 ЦК, перейшло право вимоги відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.2 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1517 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №598667 від 22.01.2021 р. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 25249,32 грн., оскільки відповідно до платіжного доручення №889238 від 12.02.2021 року саме ця сума була сплачена потерпілому та 1517,00 грн. витрати на збір документів, а всього 26766,32 грн. У порядку статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню компенсація судових витрат у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved