Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

У лютому 2025 із заявою до суду звернулося [PERSON] , яка просила визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] , у праві власності на земельну ділянку за кадастровим номером 0510137000:03:032:0092, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , становила 1/2 частки. Визначити, що частка [PERSON] у праві власності на земельну ділянку за кадастровим номером 0510137000:03:032:0092, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , становила 1/2 частки. Визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] , у праві власності на земельну ділянку за кадастровим номером 0510100000:03:032:0060, цільове призначення - для ведення садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] , становила 1/2 частки. Визначити, що частка [PERSON] у праві власності на земельну ділянку за кадастровим номером 0510100000:03:032:0060, цільове призначення - для ведення садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] , становила 1/2 частки. Мотивувала заявлені вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю позивачки. Позивачка після смерті матері звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. При зверненні із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно нотаріус відмовила, обґрунтовуючи відмову тим, що вона не може самостійно визначити склад спадкового майна, а саме на яку частку нерухомого майна необхідно видати свідоцтво про право на спадщину. За життя частка [PERSON] на земельні ділянки за кадастровим номером 0510137000:03:032:0092 та за кадастровим номером 0510100000:03:032:0060 була не визначена. Вказана неточність позбавляє позивачку вільно володіти та розпоряджатися її майном. Ухвалою суду від 21.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив суд позовні вимоги задовольнити із підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні покладався на розсуд суду. Суд дослідивши надані докази установив, [PERSON] народилася [INFO] , батьки: [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] одружилася із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » . [PERSON] померла [INFO] , про що Вінницьким міським відділом ДРАЦС ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) зроблено відповідний актовий запис. [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Дочка [PERSON] від спадкового майна відмовилася. Державний нотаріус Березовська В.С. видала позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на 13/50 часток житлового будинку по [ADDRESS] з відповідною частковою господарських будівель та споруд. Також видано свідоцтво на право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер 0521687500:04:007:0129, розташованої по [ADDRESS] . У видачі свідоцтва про право власності на земельні ділянки за кадастровим\~номером 0510137000:03:032:0092\~та за\~кадастровим номером\~0510100000:03:032:0060\~нотаріус відмовила,\~обґрунтовуючи відмову\~тим,\~що вона не може самостійно визначити склад спадкового майна, а саме: яка частка земельних ділянок належить спадкодавиці. Згідно державного акта серії ЯБ №971984 [PERSON] належить земельна ділянка кадастровий номер 0510137000:03:032:0092, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площа 0,0091 га. Іншим співвласником земельної ділянки була [PERSON] . Земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності, частка кожного з співвласників невизначена. [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка кадастровий номер 0510100000:03:032:0060, цільове призначення для ведення садівництва, площа 0,0439 га. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до частини першої статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суд дослідивши надані докази та пояснення сторін вважає, що так як частка на земельні ділянки не була визначена то [PERSON] та позивач користувалися майном порівно, тобто по 1/2, протилежного стороною відповідача не доведено, та це узгоджується із законом. Оскільки позивачка не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає за можливе взяти до уваги клопотання позивача та залишити судові витрати за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved