Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Підволочиська селищна рада, Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області про усунення перешкод у користуванні майном посилаючись на те, що згідно договору про поділ майна від 16 червня 2009 року 1/3 будинковолодіння за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] разом із відповідною площею земельної ділянки, що знаходиться за вказаною адресою. Відповідно до акту обстеження місця проживання Підволочиської селищної ради Тернопільської області № 192 від 02.10. 2020 року [PERSON] зареєстрований, але проживає в [ADDRESS] . В склад сім`ї входять [PERSON] та [PERSON] . Як убачається із генплану забудови земельної ділянки [PERSON] та генплану групи будинків індивідуальної житлової забудови с. Хмелиськ Підволочиського району Тернопільської області до земельної ділянки підходить один під`їзний шлях. Перешкоди в користуванні земельною ділянкою та домоволодінням полягають у тому, що з північно-західної сторони заїзд до земельної ділянки перегороджує самовільно споруджена на проїзній частині дороги огорожа (паркан) жителя будинку [ADDRESS] - [PERSON] з іншої сторони заїзд неможливий. На неодноразові звернення до органів місцевого самоврядування Підволочиська селищна рада їх ігнорує, а провівши обстеження 03.11.2016 року встановили наявність будівельних робіт щодо влаштування тротуару попри господарство [PERSON] проте жодних висновків не зробила та залишила даний факт без реагування. Проте проведеною перевіркою Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області встановлено, що [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку орієнтованою площею 0,0003 га., комунальної форми власності із земель житлової та громадської забудови, на якій розташував паркан біля домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , чим порушив вимоги ст.ст.125, 126 ЗК України та видано припис на усунення виявленого порушення земельного законодавства. Таким чином відповідач самостійно без будь-яких дозволів зі сторони селищної ради та без погодження із позивачем, встановив тротуар та паркан, що призвело до значного звуження заїзду на домогосподарство. Окрім того, відповідач під час будівельних робіт змінив не тільки ширину заїзду, але й кут підйому, тому такі дії унеможливлюють вільний та зручний заїзд на територію домогосподарства, приводять до перекидання транспортних засобів та їх застрягання у зимовий період або після значних опадів у інші пори року. Також звертає увагу, що згідно державного акту на земельну ділянку від березня 2011 року відповідачу належить земельна ділянка площею 0,1592 га у [ADDRESS] , в якому також вказані межі даної земельної ділянки. Однак, як слідує з плану меж вказаної земельної ділянки лінія «В» до «Г» не є прямою і її злам відбувається саме в місці заїзду. Проте в дійсності паркан відповідача від лінії «В» до «Г» є повністю прямим, чим і відбулось захоплення частини заїзду та пошкодження дороги в цілому у зв`язку з чим просить зобов`язати відповідача [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні заїздом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, шляхом демонтажу самовільно встановленого бетонного паркану та тротуару на існуючому проїзді. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2020 року було відкрито провадження у вказаній справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 30 листопада 2020 року у даній справі було призначено судову земельну-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 серпня 2021 року було відновлено провадження у вказаній справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2021 року було задоволено клопотання експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та надано експерту Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз В.Олійнику додаткові матеріали для виконання судової земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою Підволочиського районного суду від 30 листопада 2020 року у справі № 604/1047/20, та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2024 року було відновлено провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Справу просив розглянути за його відсутності, вказав, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач та його представниця у судове засідання повторно не з`явилась, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи в суді, проте подали відзив згідно якого вважають, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки обставини, що зазначені у позовній заяві є безпідставні, оскільки посилання позивача на генплан групи будинків індивідуальної житлової забудови с. Хмелиськ по вул. Під горою свідчить лише про те, що відповідачем не захоплено частину земельної ділянки, а навпаки залишено (кут зрізання), так як відповідно до генплану всі садиби ідуть по прямій лінії ,відповідно такий доказ не може бути взятий до уваги як такий, що свідчить на користь позивача. Також на думку позивача факт захоплення відповідачем частини земельної ділянки, яка окрім того не належить позивачу, є відповідь Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, однак, до даної відповіді не долучено інформації чим саме проводилися заміри земельної ділянки відповідача під час проведення такої перевірки. Відсутня інформація про те, що під час замірів був присутній відповідач, чи землевпорядник із сільської ради, а тому є сумніви щодо проведення обмірів меж земельної ділянки згідно наявних межових знаків та по наявній реально існуючій межі між спірними господарствами. Також до таких обмірів не залучено розпорядника спірної земельної ділянки, оскільки остання перебуває у комунальній власності. Вважають, що дана відповідь у якій вказано твердження, що проведено перевірку та встановлено факт самовільного захоплення земельної ділянки не містить достовірної інформації з посиланням на джерела та спосіб встановлення такого факту, а тому не може слугувати фактом самовільного захоплення земельної ділянки відповідачем по справі та основним доказом спору між сторонами. Межі земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами погоджувались під час виготовлення відповідної технічної документації. Посилається, що відповідно до положень ст. 391\~396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право чи законного володіння, а тому позивачем не доведено, що він чи хтось із членів сім`ї є власником земельної ділянки на який захоплено заїзд, а також відсутні будь-які докази захоплення дороги в цілому, а тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Треті особи головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області та Підволочиська селищна рада Підволочиського району Тернопільської області повторно в судове засідання на призначене судом число не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, при вирішенні спору покладаються на думку суду. За вказаних обставин суд вважає, що слід ухвалити рішення за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись із доводами позивача та його представника, запереченнями відповідача, міркуванням третіх осіб, вивчивши та проаналізувавши зібрані у справі докази в їх повній сукупності, встановив наступні обставини : Згідно договору про поділ майна від 16 червня 2009 року дружині позивача [PERSON] [PERSON] перейшло у власність : 1/3 частки будинковолодіння за адресою [ADDRESS] , а також 1/3 частка майнового паю в розмірі 9262.00 грн. в колективному сільськогосподарському підприємстві Агрофірма «Нива» ТОВ Агрофірма «Нива» с. Кам`янки Підволочиського району Тернопільської області. Відповідно до акту обстеження місця проживання Підволочиської селищної ради Тернопільської області № 192 від 02.10.2020 року позивач [PERSON] не зареєстрований, але проживає в [ADDRESS] . В склад сім`ї входять [PERSON] та [PERSON] . Таким чином встановлено, що позивач [PERSON] являється користувачем частини будинковолодіння у [ADDRESS] , яка належить на праві власності його дружині [PERSON] . Будь-яких доказів щодо власності позивача чи його дружини [PERSON] частки земельної ділянки для обслуговування вказаного житлового будинку чи прибудинкової території із визначеними площами та конфігурацією суду не надано. Як убачається із державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ 012725 виданого23.03.2011 року управлінням Держкомзему у Підволочиському районі [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1592 га у [ADDRESS] на підставі рішення сесії Хмелиськівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області № 351 від 09.09.20010 року. Згідно відповіді Підволочиської селищної ради Тернопільської області № К-1097/020 від 09.11.2016 року та № Г-1213/120 від 09.12.2016 року вбачається, що на заїзді до садиб [PERSON] , [PERSON] проводяться роботи по благовлаштуванні вулиці, заїзду (підсипка щебенем). Попередньо збудований тротуар шириною 1,5 м. Згідно замірів ширина заїзду в крайній нижній точці від огорожі подвір`я [PERSON] до краю вулиці Під горою складає 3,60 м, далі вона збільшується і на межі подвір`я [PERSON] складає 6,30 м. Основна складність заїзду у відносно крутому підйомі, що ускладнює будівельні роботи, проїзд транспорту, особливо в зимовий період. Мала ширина вулиці ускладнює можливе влаштування додаткового заїзду зі сторони вул. Під горою зі сторони садиби [PERSON] . Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 18-19-0.186-96/90-20 від 12.02.2020 року вбачається, що проведеною перевіркою встановлено, що гр. [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку орієнтовною площею 0,0003 га., комунальної форми власності із земель житлової та громадської забудови, на якій розташував паркан біля домоволодіння за адресою : [ADDRESS] , чим порушив вимоги ст. ст. 125, 126 ЗК України. Видано припис на усунення виявленого порушення земельного законодавства та надіслано повідомлення для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно акту відновлення меж земельної ділянки складеної ПП «Горизонт» від 13 березня 2020 року вбачається, що відповідно до Державного акту про право власності на землю серії ЯЛ 012725 виданого 23.03.2011 року зареєстрованого за № 612468941000264, представником ПП «Горизонт» Крук Р.В. відновлено межі земельної ділянки загальною площею 0.1592 га (кадастровий номер 6124689400020010202), цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Межі земельної ділянки відповідають координатам зовнішніх меж землекористування. Згідно п.1-3 висновку експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ № 51/21-22 від 31.05.2024 року вбачається, що фактичне розташування огорожі по [ADDRESS] не відповідає межам земельної ділянки з кадастровим номером 6124689400:02:001:0202, визначених відповідною технічною документацією із землеустрою. Для усунення невідповідності встановленої огорожі в частині межування земельної ділянки із проїжджою частиною [ADDRESS] та її приведення у відповідності до встановлених меж земельної ділянки з кадастровим номером 6124689400:02:001:0202 необхідно перенести огорожу в точках №№1,2,3,4 та 5 вглиб земельної ділянки на віддаль в 0,54м, 0,38м, 0,32м, 1,05м та 0,25 м відповідно. Надати відповідь щодо відповідності облаштованого [PERSON] паркану та відповідності спільної межі земельних ділянок з проїжджою частиною по [ADDRESS] експертові не вбачається за можливе. Разом із тим, з описової частини вказаного вище висновку вбачається, що експертом здійснено контрольні обміри земельної ділянки, що розташована [ADDRESS] , по її фактичному зовнішньому конторі. Встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 0,1578 га, що на 0,0014 га менша, ніж зазначено у правовстановлюючих та технічних документах. Таким чином судом встановлено, що хоча і площа земельної ділянки якою користується відповідач по справі [PERSON] є меншою, ніж у правовстановлюючих документах, проте саме фактичне її розташування не відповідає межам земельної ділянки визначених відповідною технічною документацією, а саме огорожа в точках № №1,2,3,4 та 5 вглиб земельної ділянки на віддаль в 0,54м, 0,38м, 0,32м, 1,05м та 0,25 м відповідно. Також судом встановлено, що спірна земельна ділянка за межі якої відступив відповідач при будівництві паркану належить до комунальної форми власності із земель житлової та громадської забудови. Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до віддання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад делегованих повноважень належать здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу, вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування. Згідно ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до віддання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, вирішення земельних спорів у порядку встановленому законом. П.7 ст. 376 ЦК України передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил. Суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може вирішувати даний спір та зобов`язати особу, яка здійснила будівництво знести його. Таким чином, за вказаних вимог закону, судом встановлено, що у разі порушення (відхилення від проекту), що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд саме за позовом відповідного органу може вирішувати даний спір. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб що визначений законом. Згідно ч.1ст 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши надані сторонами докази у повній сукупності, в межах заявлених позовних вимог, на думку суду, позивачем не наведено, а судом не здобуто належних та допустимих доказів перешкод у користуванні належним йому майном, а саме спірної земельної ділянки, як і доказів того, що спірна земельна ділянка належить на праві власності чи в користуванні позивача по справі, оскільки як встановлено у судовому засіданні земельна ділянка на якій збудований паркан відноситься до земель комунальної власності із земель житлової та громадської забудови, а відтак до суду з даним позовом може звернутись орган місцевого самоврядування. Не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що встановлення тротуару та паркану призвело до значного звуження заїзду на домогосподарство, зміна кута підйому, що унеможливило вільний та зручний заїзд на територію домогосподарства, перекидання транспортних засобів та застрягання у зимовий період або після значних опадів у інші пори року, оскільки вказані обставини не підтверджені жодними належними доказами. За вказаних обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] треті особи Підволочиська селищна рада Підволочиського району Тернопільської області, Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області слід відмовити.

Outcome: dismissed