Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивач ТОВ «КЕЙ - КОЛЕКТ» звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне. «22» лютого 2008 р., між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є Позивач, було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11303264000, за умовою якого [PERSON] отримав кредитні кошти (кредит), в іноземній валюті, в сумі: 66 000,00 дол. США, зі сплатою відсотків за використання кредиту, у розмірі: 13,40 % річних. У забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором № 11303264000 «22» лютого 2008 р., між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є Позивач, було укладено Договір поруки, яка згідно умов Договору поруки, зобов`язалася відповідати перед АКІБ «УкрСиббанк» в тому ж обсязі, що і [PERSON] зокрема, за повернення основної суми заборгованості, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених кредитним договором, існуючих як на момент укладання Договору, і тих, що можуть виникнути в майбутньому. У зв`язку з невиконанням Відповідачами умов Договору про надання споживчого кредиту № 11303264000, ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва щодо примусового стягнення заборгованості. «14» липня 2010 р. Корабельним районним судом м. Миколаєва була розглянута справа № 2-2343/2010. та ухвалено заочне рішення, яким стягнуто в солідарному порядку з Відповідачів на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 610 474,12 грн. «13» листопада 2013 р. ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі № 488/4721/13-ц була замінена сторона виконавчого провадження з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект». Відповідачами ігноруються вимоги чинного законодавства та не виконується рішення суду, що набрало законної сили протягом 11 років. Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення до дня подачі даного позову. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів інфляційних витрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 344\~352,02 гривень та витрат по сплаті судового збору у розмірі 5\~165,28 грн. Ухвалою судді від 26.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами загального позовного провадження. Відповідачам була направлена ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву та клопотань до суду не скористалися, в судове засідання не з`явилися, хоча судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надали. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Враховуючи викладене, та зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, від 04.06.2019 у справі №916/190/18. Так,\~судовим розглядом\~встановлено,\~що «22» лютого 2008 р., між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є Позивач, було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11303264000, за умовою якого [PERSON] отримав кредитні кошти (кредит), в іноземній валюті, в сумі: 66 000,00 дол. США, зі сплатою відсотків за використання кредиту, у розмірі: 13,40 % річних. У забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором № 11303264000 «22» лютого 2008 р., між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є Позивач, було укладено Договір поруки, яка згідно умов Договору поруки, зобов`язалася відповідати перед АКІБ «УкрСиббанк» в тому ж обсязі, що і [PERSON] зокрема, за повернення основної суми заборгованості, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених кредитним договором, існуючих як на момент укладання Договору, і тих, що можуть виникнути в майбутньому. У зв`язку з невиконанням основного зобов`язання за вказаним кредитним договором Відповідачами, Рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 14.07.2010 у справі №2-2343/2010 стягнуто солідарно з Відповідачів заборгованість у розмірі 610\~474,12 гривень. «12» грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено Договір факторингу № 1, відповідно до умов яких та у відповідності до глави 73 (ст. 1077-1086) Цивільного кодексу України, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової та майнової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «УкрСиббанк», включно і за Договором про надання споживчого кредиту № 11303264000, Договором поруки. 13 листопада 2013 р. ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі № 488/4721/13-ц була замінена сторона виконавчого провадження з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект». Частиною 1 ст. 512 ЦК України, визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а завідсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Крім того, слід зазначити, що право кредитора на звернення до суду із позовом на підставі статті 625 ЦК України про стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат за весь період прострочення виконання рішення суду виникає як до боржника так і до поручителя, оскільки останній, у зв`язку з винесенням судового рішення про стягнення заборгованості також набув статусу боржника. Так, відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником за останні три роки, які передували зверненню позивача з відповідним позовом до суду. У статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В даному випадку, умовами договору поруки, поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Таким чином, вищевказані обставини вказують на чітку наявність правових підстав для стягнення з Відповідача 2 за договором поруки інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих за період існуючого прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором по поверненню тіла кредиту та сплаті відсотків за користування ним, встановленого судовим рішенням, оскільки за законом поручитель відповідає в тому обсязі, що і боржник, якщо інше не визначено в договорі. У зв`язку з вищезазначеним, загальна сума 3 % річних, інфляційних втрат, понесених ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», у наслідок прострочення Відповідачами сплати заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11303264000, Договором поруки, рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва (справа № № 2-2343/2010) від 14 липня 2010 року становить: -3 % річних, за період з «01» серпня 2017 року по «23» лютого 2022 року (включно) - 83 643,30 грн.; -суми інфляційних втрат, за період з «01» серпня 2017 року по «23» лютого 2022 року (включно) - 260 708,72 грн. Всього сума заборгованості (загальна сума 3 % річних, інфляційних втрат) становить: 260 708,72 грн. Обставин, визначених\~ст. 622 ЦК України\~за яких відповідач як боржник звільняється від обов`язку виконати зобов`язання, не встановлено. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає аргументи позивача обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та достатніми доказами у справі. \~ \~ \~ \~ \~В порядку ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved