Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Керівник Тернопільської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Тернопільської міської ради, звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить: стягнути з відповідача на користь держави, в особі Національної служби здоров`я України, кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] в сумі 18756,66 грн.; стягнути з відповідача на користь держави, в особі Тернопільської міської ради, кошти витрачені на лікування потерпілої від злочину [PERSON] в сумі 7398,10 грн. В обґрунтування вимог зазначено, що внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, потерпілій [PERSON] спричинено тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.05.2024 у справі №607/7352/24 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги». Витрати на її лікування становлять 26154,76 грн., з яких: 18756,66 грн. за рахунок державного бюджету (Національна служба здоров`я України), 7398,10 грн. за рахунок коштів місцевого бюджету (Тернопільська міська рада). Вказані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем відповідно до ст. 1206 ЦК України, як особою, яка вчинила злочин. Ухвалою судді від 12.02.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні 25.03.2025 представник Тернопільської окружної прокуратури прокурор Околіт О.П. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 25.03.2025 позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились. Представник Національної служби здоров`я України подала суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позов підтримує в повному обсязі. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 14 год. 30 хв. 27.03.2025. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі обставини. 08 грудня 2023 року, близько 23:00 год. водій [PERSON] , керувала технічно-справним автомобілем Кіа К7 р.н. [NUMBER] та рухалась по вул. Об`їзна, м. Тернополя, а саме крайньою лівою смугою транспортного потоку до вул. С.Будного від вул. Протасевича. Під час руху водій [PERSON] не була достатньо уважною та не стежила належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушила вимоги п. 2.3. (б, д) Правил Дорожнього Руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із зміни та доповненнями (далі ПДР- України). На відрізку проїзної частини вул. Об`їзна, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, які розділяє подвійна суцільна лінія горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 ПДР України, а саме на ділянці заокруглення дороги у праву сторону відносно її руху сторону, неподалік будинку №27Б, водій [PERSON] , грубо порушуючи вимоги п.п. 1.10 (в частині визначення понять «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка»), п.п. 11,4, 12.1. ПДР України, не обрала безпечної швидкості відповідно до дорожньої обстановки і застосувала такі прийоми керування транспортним засобом, які призвели до втрати керованості автомобіля Кіа К7, р.н. [NUMBER] та виїзду в стані заносу на зустрічний бік дороги. Так, в цей на зустріч автомобілю Кіа К7 р.н. [NUMBER] , а саме правою смугою транспортного потоку до вул. Протасевича рухався зі швидкістю 50 км/год технічно - справний автомобіль Volkswagen Golf4, р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] із одним пасажиром в салоні [PERSON] . Своїми діями, які виразились у виїзді на зустрічний бік дороги, водій автомобіля Кіа К7, р.н. [NUMBER] [PERSON] створила аварійну обстановку для водія автомобіля Volkswagen Golf4, р.н. [NUMBER] [PERSON] , позбавивши його технічної можливості уникнути своїми односторонніми діями зіткнення в даній дорожній обстановці та допустила тим самим зіткнення між вказаними транспортними засобами на зустрічний відносно свого руху смузі. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажирка автомобіля Volkswagen Golf4 р.н. [NUMBER] - [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота у виді розриву стінки тонкої кишки та десерозації (пошкодження стінки) сліпої кишки товстого відділу кишківника, що ускладнились розвитком «поширеного» серозного перитоніту (запалення серозної оболонки, вистеляє стінки черевної порожнини й огортає її органи), із забиттям м`яких тканин передньої черевної стінки, які за ступенем тяжкості належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння - п.п. 2.1., 2.2.1 (а), 2.1.2., 2.1.3.(л) «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Порушення водієм [PERSON] вимог п.п. 11.4, 12.1 ПДР України, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілій [PERSON] . Ці обставини встановлені вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.05.2024 у справі №607/7352/24, яким [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.\~286\~КК України і призначено їй покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Відповідно до ст. 75 КК України, [PERSON] звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановлено їй 1 (один) рік іспитового строку. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Згідно із листом КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» №1842 від 28.11.2024 на запит Тернопільської окружної прокуратури №50-89-9181ВИХ-24 від 23.10.2024, потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у цій лікарні. Вартість лікування потерпілої складає 26154,76 грн. З них, кошти Національної служби здоров`я України 18756,66 грн., місцевий бюджет 7398,10 грн. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 21.01.2025, Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» є юридичною особою, комунальним підприємством, що здійснює такі види діяльності: діяльність лікарняних закладів (основний); загальна медична практика. Засновником є Тернопільська міська рада. У Статуті КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», затвердженому рішенням Тернопільської міської ради від 25.10.2019 №7/39/131, вказано, що засновником підприємства є Тернопільська міська рада. З відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.01.2025 вбачається, що Національна служба здоров`я України є органом державної влади. Національна служба здоров`я України та КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» уклали договір №1012-Е123-Р000, відповідно до умов якого КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а Національна служба здоров`я України зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Відповідно до ч. 3 ст.\~23\~Закону України\~«Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Представництво інтересів громадянина або держави в суді відповідно до ч. 6 вказаної статті включає, у тому числі, право прокурора звертатися до суду з позовом (заявою, поданням). Надане прокурором листування із третіми особами щодо відшкодування витрат закладові охорони здоров`я на лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] вказує на не здійснення Національною службою здоров`я України та Тернопільською міською радою, до компетенції яких віднесені ці повноваження, відповідних дій щодо стягнення цих витрат із відповідача, як особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Тому, участь у даній справі прокурора в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Тернопільської міської ради належним чином обгрунтована. Відповідно до ч.1 ст.1206\~ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п. п. 2, 4 постанови Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. В результаті злочинних дій [PERSON] , потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в медичному закладі Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», вартість якого складає 26154,76 грн., з яких: 18756,66 грн. за рахунок державного бюджету, які надійшли від Національної служби здоров`я України, 7398,10 грн. за рахунок коштів місцевого бюджету Тернопільської міської ради. Дана обставина встановлена із листа Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» №1842 від 28.11.2024, у якому наведено вартість використаних медикаментів та засобів медичного призначення, проведених аналізів, обстеження та лікування впродовж 10 ліжко-днів. Згідно із вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечила щодо задоволення позову. Враховуючи викладене, позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь держави, в особі Національної служби здоров`я України, кошти витрачені на лікування потерпілої від злочину [PERSON] в сумі 18756,66 грн. та стягнути на користь держави, в особі Тернопільської міської ради, кошти витрачені на лікування потерпілої від злочину [PERSON] в сумі 7398,10 грн. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.6 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. В свою чергу підпунктом першим пункту першого частини другої статті 4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, встановлюється ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2025\~рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 3028,00 гривень. Оскільки заявлений позов підлягає до задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з врахуванням вимог пп.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід було б стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 3028 грн. Проте, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач [PERSON] визнала позов до початку розгляду справи по суті, то на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 50 відсотків від ставки, яка підлягає сплаті позивачем при зверненні до суду, решта підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тобто з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1514,00 грн.

Outcome: approved