Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що 26.08.1993 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від зазначеного шлюбу вони мають повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені на цей час через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. З наведених підстав, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. У судове засідання позивач не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Оскільки останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача є адреса: [ADDRESS] , що знаходиться на тимчасово окупованій території, суд не мав можливості перевірити його зареєстроване місце проживання у встановленому порядку. [PERSON] викликався до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. З огляду на те, що відповідач в жодне судове засідання не з`явився, на виконання вимог ч.11 ст.128 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подавав, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних документів, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивача про слухання справи за її відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26.08.1993 міським відділом загс м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис №946, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, намірів до відновлення шлюбних відносин не мають, на теперішній час спільне господарство не ведуть, та проживають окремо. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності,\~суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved