Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі директора Романенка М.Е. (наказ № 7-к від 05.10.2022), звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить: - стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 103018751 від 29.06.2021 у розмірі 45160,20 грн; - стягнути з відповідача понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422, 40 грн. - стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.06.2021\~ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] уклали Договір про споживчий кредит № 103018751 (далі - Договір). Згідно з п. 1.1. Договору, кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та на строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 12000,00 грн. Згідно з п. 1.5.2. Договору, проценти за користування кредитом: 3600,00 грн, які нараховуються за ставкою 1 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6. Договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 2.1. Договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п. 6.1. Договору, цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Підписанням Договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, надалі, кредитодавцем перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Отже, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредитодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Строк повернення грошових коштів за Договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. При цьому, 12.11.2021 укладено договір № 13Т, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 103018751 від 29.06.2021. Таким чином, указане вище товариство наділено правом вимоги до відповідача за указаним вище кредитним договором. Заборгованість за Договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 45160,20 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)\~10260,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги\~33700,20 грн., заборгованість за комісійними винагородами 1200,00 грн. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, пам`ятка про права та обов`язки надсилалась судом 22.01.2025 за його зареєстрованим місцем проживання, що відповідає місцю проживання, вказаним в позовній заяві та витязі з Єдиного державного демографічного реєстру. Поштові конверти повернулись на адресу суду з відміткою відділення Укрпошти про вручення ухвали 24.01.2025. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 21.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію позовної заяви з додатками відповідачу направлено позивачем цінним листом 10.01.2025 (а.с. 35, зворот). Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК Українисуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, до позовної заяви позивач долучив Договір (а.с. 27-32) у електронній формі, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з п. 1.1 Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2 договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Відповідно до п. 1.2, п. 1.3, п. 1.4 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 12000,00 грн, кредит надається строком на 30 днів з 29.06.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 29.07.2021. Проценти за користування кредитом становлять: 3600,00 грн, які нараховуються за ставкою 1 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку за кожен день користування кредитом. (п. 1.6 Договору). Відповідно до п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.2.1 Договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату) вказаний в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2, або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3 Договору (п. 2.2.1 Договору). Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 договору (п. 2.2.2 Договору). При цьому п. 2.3. договору передбачено пролонгацію строку кредитування. Продовження, вказаного в п. 1.3. договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах (п. 2.3.1.). Пунктом п. 2.3.1.2. договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною у п. 1.6. Договору. Платіжним дорученням № 29324081 від 29.06.2021 позивач підтвердив факт перерахування ТОВ «МІЛОАН» на рахунок № [NUMBER] грошових коштів в сумі 12000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно з договором №103018751; отримувач: [PERSON] (а.с. 34). При цьому, 29.07.2021 укладено договір відступлення права вимоги № 13Т (далі\~Договір відступлення), відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором (а.с. 16-23). Згідно з умовами Договору ТОВ «МІЛОАН» передає право грошової вимоги в сумі 50719567,86 грн. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», яке приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, які вказані в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «МІЛОАН» та боржниками (п. 1.1, 6.1 Договору). При цьому, у п. 2 Договору відступлення визначено, що право вимоги містити в собі право грошової вимоги кредитора до боржників, строк платежу за якою настав (наявна вимога) та право грошової вимоги, яке виникне у майбутньому (майбутня вимога) щодо погашення заборгованості, яка виникла та виникне на підставі укладених між кредитором та боржником кредитних договорі, та підтверджуються документацією. Позивач надав суду витяг з реєстру боржників до Договору відступлення (а.с. 13), згідно з яким ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором. Загальна сума заборгованості за кредитом 45160,20 грн, з яких: 10260,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 33700,20 грн - заборгованість за відсотками, 1200,00 заборгованість за комісією. Аналогічна сума заборгованості відображена в розрахунку заборгованості складеного ТОВ «МІЛОАН» (а.с. 14, зворот). Позивач намагався здійснити досудове врегулювання спору, про що свідчить направлення на адресу відповідача досудової вимоги (а.с. 36, зворот). 4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд. За змістом\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4\~ст. 203 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~та\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умови договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2\~ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 \~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України "Про електронну комерцію"\~(далі - Закон). Згідно із п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3\~ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно із ч. 6\~ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8\~ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону\~визначає яким чином підписуються угоди у сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до\~ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі\~ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно зі\~ст. 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Відповідно до ч. 1\~ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею\~ст. 1082 ЦК України\~визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді відбулось. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до 89\~ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч. 1\~ст. 12 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів\~встановлено, що 29.06.2021 між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН»\~укладено Договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 12000,00 грн, який він зобов`язувався повернути та сплатити відсотки за користування на визначених у кредитному договорі умовах. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку кредитору повернуті не були у строк визначений договором, а саме 29.07.2021. Первісний кредитор ТОВ «МІЛОАН» відступило своє право грошової вимоги до відповідача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» згідно з Договором відступу. Тому ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як правонаступник та новий кредитор, мав право вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника - відповідача заборгованості за укладеним ним Договором. Так, судом установлено, що суми нарахованих позивачем тіла кредиту за Договором та відсотків є правильними. Так, згідно з Договором кредит у сумі 12000,00 грн надано відповідачу строком на 30 днів до 29.07.2021. При цьому п. 2.3. Договору передбачено пролонгацію строку кредитування. Продовження, вказаного в п. 1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах (п. 2.3.1). Пунктом п. 2.3.1.2 Договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною у п. 1.6. Договору. \~ \~ \~ \~Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування відсотків за користування кредитом. Так, з розрахунку заборгованості за Договором складеного ТОВ «МІЛОАН» (а.с. 14, зворот), встановлено, що відповідач у період з 30.06.2021 по 29.07.2021 (30 днів користування кредитом), указаним вище підприємством нараховані 3600,00 грн за ставкою\~1 відсоток від тіла кредиту (120,00 грн в день). Надалі, оскільки відповідач продовжив користуватись кредитними коштами, 30.07.2021 на підставі п.п. 2.3.1.2 та 1.6 договору ТОВ «МІЛОАН» нараховані 600,00 грн за ставкою 5 відсотків (600,00 грн в день). 30.07.2021 відповідач провів пролонгацію на пільгових умовах кредитного договору на 15 (п`ятнадцять) днів з 31.07.2021 до 14.08.2021 згідно з п. 2.3.1.1, а саме сплачено комісію у розмірі 10 відсотків від тіла кредиту (1200,00 грн), а також частину заборгованості в сумі 1200,00 грн тіла кредиту та 1620,00 грн відсотків. Після того, ТОВ «МІЛОАН» у період з 31.07.2021 до 14.08.2021 (15 днів) за ставкою 1 відсоток від тіла кредиту (108,00 грн в день) нараховані 1620,00 грн. Надалі, оскільки відповідач продовжив користуватись кредитними коштами, у період з 15.08.2021 по 19.08.2021 на підставі п.п. 2.3.1.2 та 1.6 договору ТОВ «МІЛОАН» нараховані 2700,00 грн за ставкою 5 відсотків (540,00 грн в день). 19.08.2021 відповідач провів пролонгацію на пільгових умовах кредитного договору на 7 (сім) днів з 20.08.2021 по 26.08.2021 згідно з п. 2.3.1.1, а саме сплачено комісію у розмірі 5 відсотків від тіла кредиту (540,00 грн), а також частину заборгованості в сумі 540,00 грн тіла кредиту та 1620,00 грн відсотків. Після того, ТОВ «МІЛОАН» у період з 20.08.2021 по 26.08.2021 (7 днів) за ставкою 1 відсоток від тіла кредиту (102,60 грн в день) нараховані 718,20 грн. Надалі, відповідач продовжив користувався указаними вище коштами, а тому пролонгація дії кредитного договору відбулась автоматично на 60 днів у період з 27.08.2021 по 19.10.2021 (54 дні), що відповідає п. 2.3.1.2 договору, а тому\~відсотки ТОВ «МІЛОАН» нараховувались за стандартною ставкою\~5 % від залишку тіла кредиту (513,00 грн в день) на суму 27702,00 грн. Загалом у зазначений вище період, а саме з 30.06.2021 по 19.10.2021 ТОВ «МІЛОАН» нараховані 36940,20 грн відсотків, з яких відповідач сплатив 3240,00 грн. Тому сума не сплачених відповідачем відсотків становить 33700,20 грн, які вказані цим товариством в розрахунку. Поряд з цим, системний аналіз положень п.п. 1.1 - 1.4\~Договору щодо порядку та строку кредитування (30 днів), п.п. 2.2-2.4\~Договору щодо пролонгації (60 + 60 днів), дають підстави для висновку, що термін користування кредитними грошима розпочався 29.06.2021 та закінчився 25.10.2021, з яких відсотки за користування кредитом ТОВ «МІЛОАН» нараховувало до 19.10.2021, а тому їх сума відповідає умовам Договору. Також судом установлено, що відповідач 30.07.2021 та 19.08.2021 сплатив частину тіла кредиту в сумі 1740,00 грн, а тому несплачена сума цієї частини заборгованості становить 10260,00 грн. У пунктах 1.5, 1.5.1, 2.2.1, 2.3.1.1, 2.4.1, 2.4.3 Договору, укладеного між відповідачем та ТОВ «МІЛОАН» містяться умови про комісію за надання кредиту, за управління та обслуговування кредиту. Аналіз змісту вказаного договору свідчить, що в них не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг ТОВ «МІЛОАН», які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, що надаються позивачу та за які банком встановлена комісія, а тому позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, у зв`язку з чим положення договорів про споживчий кредит щодо обов`язку позичальника сплачувати комісії за надання кредиту,є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідний правовий висновок щодо нарахування комісії за аналогічним договором ТОВ «МІЛОАН» викладений у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду України від 09.10.2024 у справі № 582/202/22 (провадження 61-15120св23). На підставі викладеного вище, суд відмовляє у стягненні комісії за договором в сумі 1200,00 грн. Підсумовуючи викладене вище суд доходить до висновку, що за Договором з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 10260,00 грн\~ тіла кредиту, 33700,20 грн \~відсотків за користуванням кредитом, а всього на загальну суму 43960,20 грн. Згідно з ч.ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до ч. 1\~ ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 97.34 % від 2422,40 грн, що становитиме 2357,96 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги коштом держави. Позивачем на підтвердження таких витрат надано Договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.08.2024, укладений між Товариством та адвокатом Стародуб І.В. (а.с. 24-26), додаткова угода до договору № 103018751 від 30.12.2024 (а.с. 33), детальний опис робіт, виконаних адвокатом Стародуб І.В., необхідних для надання правової допомоги за позовм ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості на суму 6000,00 грн (а.с. 15), акт № 103018751 від 30.12.2024 на суму 6000,00 грн (а.с. 10), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.40, зворот). Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного суду у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18). Отже, суд доходить до висновку, що у зв`язку із задоволенням позову, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача 6000,00 грн документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial