Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 15.02.2021 року між АТ"ОТП БАНК" та [PERSON] уклали кредитний договір № 2035641137, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 40.00% за користування кредитом. Загальний розмір кредиту 30\~600,00 грн.. На виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, банком було видано кредит відповідачу. В свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованість станом на 21 червня 2024 року, загальний розмір заборгованості становив 40\~046,68 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 20\~656,85 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 19\~389,83 грн. 21 червня 2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 2035641137 від 15.02.2021 року. З урахуванням вищевказаних обставин позивач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просить позов задоволити. Відповідно до ч. 4\~ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 12.02.2025 року відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та відповідачу встановлено строк для поданні відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про час та місце розгляду справи на офіційному сайті судової влади. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 15.02.2021 [PERSON] звернулася до АТ «ОТП Банк» з анкетою-заявою на отримання кредиту/опитувальний лист, в якій зазначила: суму бажаного кредиту 30\~060,00 грн., строк надання кредиту 36 місяців. Відповідно до п. 1.1 зазначеного кредитного договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: загальний розмір кредиту 30\~060,00 грн.; дата остаточного повернення кредиту 15 лютого 2024 року, якщо дата остаточного повернення кредиту припадає на не банківський день, платежі здійснюються позичальником в банківський день, наступний за таким не банківським днем; для розрахунку використовується фактична кількість днів у календарному місяці та 365 днів у календарному році. Згідно п. 1.2 вказаного кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процента ставка у розмірі 40,00% річних. Відповідно до п. 1.3 зазначеного кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Крім того, 15.02.2021 року відповідачем [PERSON] підписано Паспорт споживчого кредиту, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит з додатком № 1 до нього, яким є Графік платежів, а також Додаток № 1 до Кредитного договору № 2035641137 від 15.02.2021 року, яким є Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту. Таким чином, позивач АТ «ОТП Банк» належним чином виконав умови вищевказаного кредитного договору та надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в обумовленому договором розмірі. Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] , після отримання кредитних коштів у сумі 30\~060,00 грн., належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором у погоджені сторонами строки, що підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 15.02.2021 по 21.06.2024 року, що відкритий в АТ «ОТП Банк». Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2035641137 від 15.02.2021, укладеного між позивачем АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] , станом на 21.06.2024 року остання мала заборгованість за вказаним договором у загальній сумі 40\~046,68 грн., яка складається з наступного: 20\~656,85 грн. заборгованість по кредиту; 19\~389,83 грн. заборгованість по відсоткам. Розрахунок заборгованості наданий позивачем, відповідачем не спростовано, доказів погашення боргу не надано. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей\~3,\~627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За приписами п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1\~ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1\~ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 21 червня 2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 21/06/24. 21 червня 2024 року АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» складено акти приймання-передачі реєстру боржників № 1, 2 по договору факторингу № 21/06/24 від 21 червня 2024 року, відповідно до умов якого, клієнт передав, а фактор прийняв згідно з вимогами п. 8.3 договору факторингу № 21/06/24 від 21 червня 2024 року, Реєстри боржників № 1, 2. Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 21 червня 2024 року до Договору факторингу № 21/06/24 від 21 червня 2024 року, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2035641137 від 15.02.2021 року у загальній сумі 40\~046,68 грн., яка складається з наступного: 20\~656,85 грн. заборгованість по кредиту; 19\~389,83 грн. заборгованість по відсоткам. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено неналежне виконання відповідачкою умов кредитного договору внаслідок чого утворилась заборгованість у загальній сумі 40\~046,68 грн., яку відповідачка не спростувала та право вимоги за якою на підставі укладеного договору факторингу перейшло від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн., які відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно пункту 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Верховний Суд у справах № 905/1795/18 і № 922/2685/19 вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved