Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавське житлове експлуатаційне підприємство «Будівельник» (надалі в тексті рішення - ТОВ «Полтавське ЖЕП «Будівельник») про визнання\~права користування\~житлом. В позовній заяві посилався на те, що він постійно проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та правомірно користується кімнатами №11 площею 19,1 кв. м. та № 12 площею 18,7 кв. м., а також кладовою площею 3,6 кв.м. Листом Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради від 02.06.2023 № 01-12-05-14/5024 його повідомлено про зняття з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] за заявою власника житла. Окрім того, вказаним листом повідомлено про те, що зняття з реєстрації місця проживання було здійснено відповідно до ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та згідно п.п. 5 п. 50 Постанови КМ України від 07.02.2022 № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад». Його звернення до Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради із заявою щодо скасування відомостей про зняття із зареєстрованого місця проживання із відповідним обґрунтуванням підстав на вчинення таких дій, залишено без задоволення. Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 21.03.2023 у справі № 552/4036/22, що набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Полтавське житлово-експлуатаційне підприємство «Будівельник» до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вказаним рішенням суду підтверджено, що [PERSON] набув охоронюване законом право на користування житлом за вказаною адресою, та відповідно має право на реєстрацію свого місця проживання. Однак після ухвалення судом вказаного рішення за заявою представника ТОВ «Будівельник» [PERSON] знято з реєстрації його місця проживання, а Департаментом з питань реєстрації Полтавської міської ради за результатами розгляду звернення позивача відмовлено у скасуванні реєстраційної дії щодо зняття його з реєстрації його місця проживання. Тому, посилаючись на вказані та на інші обставини, позивач просив суд визнати за [PERSON] право на користування житловою кімнатою [ADDRESS] . Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 23 грудня 2024 року відкрито провадження у праві, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 32). Відповідачем ТОВ «Полтавське ЖЕП «Будівельник» надано відзив на позов [PERSON] , у якому відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на їх безпідставність. У відзиві відповідач зазначив, що згідно ордеру № 27 від 20.03.2000р., на який посилається позивач, йому надано у користування надано кімнату [ADDRESS] . Згідно договору від 04.01.2000р., на який посилається позивач, йому в найм з боку Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник» надано кімнати №№ [NUMBER] , [NUMBER] площею 19,1 та 18,7 кв.м. за адресою [ADDRESS] . Згідно інформації, яка міститься у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно квартира [ADDRESS] загальною площею (кв.м): 24.1, житловою площею (кв.м): 18.4 належить власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтавське житлове експлуатаційне підприємство "Будівельник". Відповідно позивач не має прав на користування та реєстрацію місця проживання у квартирі [ADDRESS] . З незрозумілих причин позивач був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , яка належить власнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтавське житлове експлуатаційне підприємство "Будівельник". Будь-які договори або інші зобов`язання щодо проживання позивача у належній ТОВ «ПЖЕП «Будівельник» квартирі [ADDRESS] відсутні. Договір, на який посилається позивач, передбачає передачу йому у найм саме кімнат № [NUMBER] та [NUMBER] за вказаною адресою, а не квартири. Зазначив, що відповідач правомірно скористався своїм правом на зняття позивача із зареєстрованого місця проживання у квартирі [ADDRESS] . Просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] повністю (а.с. 92-93, 165-166). Третя особа Полтавська міська рада надала письмові пояснення щодо позовної заяви, у яких зазначила, що 19 липня 2012 року господарським судом Полтавської області у справі № 8/471-23/1 було винесено ухвалу згідно з якою об`єкти житлового фонду, що знаходяться на балансі ДК ЖЕП «Будівельник, в тому числі й житловий будинок по [ADDRESS] , у відповідності до вимог законодавства повинні були бути передані у власність територіальної громади м. Полтави. На виконання вищезазначеної ухвали, рішенням сорок четвертої сесії Полтавської міської ради шостого скликання «Про внесення змін до рішення дев`ятнадцятої сесії Полтавської міської ради п`ятого скликання від 11 вересня 2007 року «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності міста жилих будинків ЖЕП «Будівельник» від 25.09.2014 надано згоду на прийняття в комунальну власність територіальної громади міста 39 житлових будинків та 8 гуртожитків, ДК ЖЕП «Будівельник». В пункті 5 додатку до вказаного рішення Переліку об`єктів житлового фонду ДК ЖЕП «Будівельник», що підлягають передачі до комунальної власності територіальної громади міста, значиться гуртожиток по [ADDRESS] Але передачу гуртожитку по [ADDRESS] до комунальної власності Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, у відповідності до вимог Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» і Положення, здійснено не було. Зокрема, про вищезазначене вказує Управління майном Полтавської обласної ради в листі від 01.11.2022, №1731/05/01-19, що долучений до позовної заяви (а.с. 137-139). Третя особа Державне комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Будівельник» (надалі в тексті рішення ДК ДЕП «Будівельник») надав пояснення щодо позовної заяви, у яких зазначив, що згідно договору від 04.01.2000р., укладеного між ДК ЖЕ «Будівельник» та [PERSON] , останньому в найом передано дві кімнати № 11, 12 площею 19,1 та 18,7 кв.м. на першому поверсі за адресою [ADDRESS] . Внаслідок переобладнання одним з мешканців гуртожитку нежитлового приміщення літер ІХ та частини коридору було створено житлову квартиру загальною площею 24,1 кв.м, якій було присвоєно номер 12 (дванадцять). Таким чином у гуртожитку за адресою [ADDRESS] наявні: кімната [ADDRESS] площею 18,7 кв.м, яку займає [PERSON] , та квартира [ADDRESS] площею 24,1 кв.м, яка належить на праві власності особі. Реєстрація [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , здійснена 28.08.1991 є неправомірною, оскільки на час такої реєстрації у гуртожитку за адресою [ADDRESS] фактично була відсутня. Тому відповідач правомірно скористався своїм правом на зняття позивача із зареєстрованого місця проживання у квартирі [ADDRESS] . З посиланням на вказані обставини просив в задоволенні позову відмовити (а.с. 151-152). Ухвалою суду від 12 лютого 2025 року задоволено клопотання представника відповідача про залучення третіх осіб, та залучено до участі у справі и до участі у справі Державне комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Будівельник» та Полтавську міську раду в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. Цією ж ухвалою відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавське житлове експлуатаційне підприємство «Будівельник» Плеханова Ігоря Олександровича про закриття провадження у справі та у розгляді справи в порядку загального позовного провадження (а.с.121-123). Протокольною ухвалою суду від18 березня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання третьої особи Полтавської міської ради про залучення Управління майном комунальної власності міста замість Полтавської міської ради. Інші клопотання та заяви по суті справи сторони суду не подавали. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, уповноваживши адвоката Кучеряву Т.В. представляти її інтереси в суді. Представник позивача Кучерява Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. При цьому посилалась на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Полтавське ЖЕП «Будівельник» Плеханов І.О., який також представляє інтереси третьої особи ДК ЖЕП «Будівельник», який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи Полтавської міської ради в судове засідання також не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомленого учасника справи, який суду не повідомив про причини неявки, не перешкоджає розгляду справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами та ДП ДЕП «Будівельник», вже були предметом судового розгляду. Так, рішенням Київського районного суду м.Полтави від 21 березня 2023 року, яке набрало законної сили 21 квітня 2024 року, у справі №552/4036/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавське житлово-експлуатаційне підприємство «Будівельник» до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, встановлені наступні обставини (а.с.23-24). Зазначеним рішенням встановлено, що [PERSON] з 28.09.1991 року у встановленому законом порядку зареєстрував своє постійне місце проживання в квартирі [ADDRESS] . 04.01.2010 року між Державним комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Будівельник» та [PERSON] укладено Типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду. Підставою укладення даного Договору вказано Ордер на вселення №27 від 30.03.2000 року. Пунктом 1.1. вказаного Договору передбачено, що предметом Договору є безстрокове користування житловим приміщенням: кімнатами №11 та №12, а також кладова у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Житлове приміщення, а саме дві ізольовані кімнати та кладова загальною площею 41,4 кв.м, що складається з двох кімнат житловою площею 37,8 кв.м, у тому числі: кімната №11 площею 19,1 кв.м, кімната №12 площею 18,7 кв.м, кладової площею 3,6 кв.м. Житлове приміщення обладнане централізованим опаленням, водопостачанням та водовідведенням, електрозабезпеченням. Таким чином [PERSON] , набувши законне право на підставі ордеру на заселення та Договору найму кімнат №11 та [ADDRESS] , будучи зареєстрованим у кімнаті [ADDRESS] за вказаною вище адресою, не проводячи ніяких змін і переобладнань у помешканні, проживаючи і на даний час за адресою реєстрації, не втратив права користування та проживання в кімнатах [ADDRESS] та [ADDRESS] . Крім того, суд звернув увагу позивача на те, що відповідно до листа Управління майном Полтавської обласної ради від 01.11.2022 року за №1731/05/01-19 житловий будинок по [ADDRESS] належав до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області та на праві господарського відання Державному комунальному житлово-експлуатаційному підприємству «Будівельник». Господарським судом Полтавської області за заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» було порушено справу про визнання ДК ЖЕП «Будівельник» банкрутом. 08.12.2011 року винесено постанову про визнання Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник» банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.07.2012 року у справі №8/471-23/1 вирішено, що об`єкти житлового фонду, що знаходяться на балансі ДК ЖЕП «Будівельник», в тому числі й житловий будинок по [ADDRESS] , у відповідності до вимог законодавства, повинні були бути передані у власність територіальної громади міста Полтави. Проте, за наявною інформацію Управління майном Полтавської області, передача майна згідно ухвали Господарського суду Полтавської області від 19.07.2012 року так і не відбулась, а вказаний житловий будинок продовжує обліковуватись на балансі ДК ЖЕП «Будівельник» (а.с.89) і ніяк не може бути власністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавське житлово-експлуатаційне підприємство «Будівельник» (а.с. 23-24). Зазначеним судовим рішенням відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавське житлово-експлуатаційне підприємство «Будівельник» до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Як передбачено ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином є встановленими та такими, що не підлягають доказуванню вказані вище обставини, а саме що позивач на правових підставах набув право користування житловим приміщенням, а саме двома ізольованими кімнатами та кладовою загальною площею 41,4 кв.м, що складається з двох кімнат житловою площею 37,8 кв.м, у тому числі: кімната №11 площею 19,1 кв.м, кімната №12 площею 18,7 кв.м, кладова площею 3,6 кв.м. Але не зважаючи на викладені вище висновки суду у справі №552/4036/22 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відповідач ТОВ «Полтавське ЖЕП «Будівельник» 02 червня 2023 року звернувся до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради з заявою про зняття задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Листом Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради від 02.06.2023 №01-12-05-14/5024 [PERSON] було повідомлено про те, що Управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту з питань реєстрації, 02.06.2023 було проведено зняття його з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] за заявою власника житла. Зазначено, що зняття з реєстрації місця проживання було здійснено відповідно до ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»\~та згідно п.п.5 п.50\~Постанови КМ України від 07.02.2022 № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» (а.с.17) 12.07.2023 [PERSON] звернувся до Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради із заявою щодо скасування відомостей про зняття із зареєстрованого місця проживання із відповідним обґрунтуванням підстав на вчинення таких дій. Висновком Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради від 10.08.2023 за № T01-12-01.2-06/26-31 встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] здійснено головним спеціалістом відділу ведення реєстру територіальної громади управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації [PERSON] на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, згідно з наданими ТОВ «Полтавське ЖЕП «Будівельник» (за його довіреністю представник Радько А.Г.) заявою та документами відповідно до п.2 ч.1 ст.18 ЗУ» Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» п.п.5 п.50 п.61 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад». Також встановлено: відсутність вини та порушень в діях головного спеціаліста відділу ведення реєстру територіальної громади управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації [PERSON] щодо зняття з реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та відсутність підстав для скасування зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-22). Таким чином встановлено, що позивач правомірно протягом тривалого часу проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , займає кімнати №11 та [ADDRESS] , та має в користуванні кладову площею 3,6 кв.м. Його місце проживання також було зареєстровано за адресою вказаного гуртожитку з 28 серпня 1991 року. При цьому, правомірність вселення [PERSON] у гуртожиток взагалі, та зокрема у кімнати [ADDRESS] , не оспорюється жодною стороною та не є предметом розгляду у справі. Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну. Дослідженими по справі доказами встановлено, що позивач [PERSON] правомірно проживає за адресою: [ADDRESS] та 12. Згідно ст.5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Але оскільки відповідач вчиняє дії, якими порушується право позивача на користування житлом, порушене право позивача підлягає захистові. Доказів на спростування тієї обставини, що позивач на законних підставах користується наведеним житлом, відповідачем суду не надано. Тому позовна вимога про визнання за [PERSON] права на користування кімнатами [ADDRESS] та [ADDRESS] підлягає до задоволення. Враховуючи, що саме ТОВ «Полтавське ЖЕП «Будівельник» вчиняє дії, які перешкоджають позивачу у користуванні житлом та стали підставою для зняття його з реєстраційного обліку за адресою його постійного місця проживання, ТОВ «Полтавське ЖЕП «Будівельник» є належним відповідачем у справі. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved