Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

В провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області перебуває справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (далі, позивач) до [PERSON] (далі, відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором. За змістом заявлених позовних вимог стверджується про те, що між акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (далі, первісний кредитор) та [PERSON] , як позичальницею, було укладено кредитний договір від 13.11.2020 року № 22036000442532. За вказаним договором позичальниці надані в борг грошові кошти у сумі 37 200 гривень, строк кредитування 24 місяці, з обов`язок сплати процентів та комісії за обслуговування кредиту щомісячно. Банком обов`язок щодо надання коштів позичальниці виконаний в повному обсязі, натомість позичальниця своїх зобов`язань щодо сплати процентів та комісійних платежів і повернення тіла кредиту не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 52 651,03 гривні, що складає з 30 516, 24 гривень заборгованість за тілом кредиту, 0,79 гривень заборгованість за відсотками, 22 134 гривні заборгованість за комісійними платежами. В подальшому між акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №28/03/24 від 28 березня 2024 року, за яким право вимоги до відповідачки, як позичальниці, перейшло до позивача, як нового кредитора. Оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомленою про заміну кредитора в зобов`язанні, не виконала свої обов`язки щодо сплати заборгованості новому кредитору, існують достатні правові підстави для стягнення заборгованості в примусовому порядку. Також позивач просив стягнути з відповідачки компенсацію витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 2422,4 гривні та компенсацію понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 000 гривень. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 07 січня 2025 року, справу передано до розгляду головуючому судді Самусі В.О. (а. с. 218-219, т. 1). Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, надано відповідачці строк для подання відзиву на позов (а. с. 223-223, зворот, т. 1). 13 лютого 2025 року відповідачкою з використанням системи «електронний суд» надано додаткові пояснення у справі (а. с. 231-234, т. 1). За змістом зазначених пояснень, відповідачка фактично не заперечує підписання кредитного договору та погодження істотних умов договору, не заперечує також отримання грошових коштів в борг у сумі, зазначеній в договорі. При цьому, відповідачка заперечує правомірність нарахування комісії щомісячно, а також не визнає нарахування боргу після закінчення строку кредитування, 13 листопада 2022 року. Відповідачка стверджує про неможливість одночасного нарахування процентів за статтями 1048 ЦК України та 625 ЦК України, посилаючись на релевантну, на її думку, позицію ВП ВС. Відповідачка стверджує, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є явно завищеним. Крім того, згідно з твердженнями відповідачки, розрахунок суми боргу не зрозумілим і відповідно існує потреба витребувати від позивача виписку по банківському рахунку з відомостями щодо платежів, здійснених позичальницею для погашення боргу, про що було заявлено відповідне клопотання (а. с. 237-238, т. 1). Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2025 року було задоволено клопотання [PERSON] та витребувано від ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» розрахунок боргу із поясненням порядку проведення нарахування боргу і повну виписку по банківському рахунку про рух коштів (а. с. 242-242, зворот, т. 1). 24 лютого 2024 року позивачем з використанням системи «Електронний суд» подано клопотання про долучення доказів, за змістом якого стверджується, що до позовної заяви було надано повний і зрозумілий розрахунок заборгованості, а також долучені банківські виписки щодо руху коштів, які є належними та допустимими доказами виникнення та існування заборгованості (а. с. 1-4, т. 2). Також, 27 лютого 2025 року позивачем з використанням системи «Електронний суд» подано заперечення на додаткові пояснення у справі, за змістом яких стверджується про правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог та неспроможність заперечень відповідачки щодо заявлених позовних вимог (а. с. 17-22, т. 2). Також позивачем до заперечень долучено копію паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачкою 13 листопада 2020 року (а. с. 23-24, т. 2). В судовому засіданні, призначеному на 28 лютого 2025 року, було заслухано пояснення представника позивача, який брав участь в режимі відео конференції, та досліджено письмові матеріали справи. Також, з урахуванням того, що в судовому засіданні було встановлено, що за рахунок тіла кредиту було сплачено і страхові платежі за договором добровільного страхування життя № NS-22036000442532 від 13 листопада 2020 року, судом з власної ініціативи витребувано від ПрАТ «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ» та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» інформацію щодо того, чи отримував АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» страхові виплати за зазначеним договором страхування внаслідок невиконання зобов`язань відповідачкою, як боржницею (а. с. 30, 30, зворот, т. 2). Згідно з листом № 161 від 17 березня 2025 року, ПрАТ «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ» повідомило, що не сплачувало страхового відшкодування на користь АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» за договором добровільного страхування життя № NS-22036000442532 від 13 листопада 2020 року, та надало копію цього договору. В судове засідання, призначене на 25 березня 2025 року, представник позивача не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час і дату проведення судового засідання, для участі в судовому засіданні не з`явилась, причин неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не подала. У відповідності до приписів частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вирішив проводити судове засідання без участі представника позивача і відповідачки. У зв`язку із неявкою учасників судового розгляду, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до приписів частини 2 статті 247 ЦПК України. З урахуванням того, що подані відповідачкою додаткові пояснення у справі не є відзивом на позов у розумінні статті 178 ЦПК України, наявні підстави для проведення заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення у відповідності до приписів статті 280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконання щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини справи відповідні правовідносини сторін спору. Так, 13 листопада 2020 року між акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22036000442532 (а. с. 56-57, т. 1). За змістом пунктів 1.1-1.5 договору слідує, що кредит виданий на споживчі потреби у сумі 37 200 гривень, строк кредитування 24 місяці, встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту у змінному розмірі в залежності від періоду кредитування, на поточну заборгованість нараховуються проценти за фіксованою ставкою у розмірі 0,001 процентів річних; за згодою клієнта частина тіла кредиту у сумі 7 200 гривень перераховується, як страховий платіж, за договором № NS-22036000442532 від 13 листопада 2020 року, що укладений з ПрАТ «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ». Факт видачі кредиту підтверджується долученою до матеріалів справи випискою по особову рахунку за період з 13.11.2020 року по 27.03.2024 року (а. с. 83-216, т. 1). В своїх письмових поясненнях відповідачка не заперечувала обставини щодо укладення кредитного договору та погодження його умов, отримання кредиту у сумі, зазначеній в договорі. Також в супереч приписам статті 12, 81 ЦПК України відповідачкою не надані доказами погашення кредиту чи сплати заборгованості. Позивачем до матеріалів справи долучений розрахунок заборгованості станом на 27.03.2024 року (а. с. 22-26, т. 1). Згідно за зазначеним розрахунком сума заборгованості становить 52 651,03 гривні та включає 30 516,24 гривні заборгованість за тілом кредиту, 0,77 гривень - заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом, 22 134 гривні - заборгованість за комісією. Відповідачка не визнає правильність цього розрахунку, стверджує про відсутність підстав для нарахування комісій та неправильність визначення розміру заборгованості за процентами, які, на її думку, повинні бути нарахованими в межах строку кредитування до 13 листопада 2022 року. Відповідачка не надала іншого розрахунку заборгованості, фактично не заперечувала щодо правильності нарахування заборгованості за тілом кредиту. Натомість, в своїх письмових запереченнях представник позивача наполягав на правильності нарахування заборгованості, в тому числі з комісійних платежів, стверджуючи що можливість стягнення останніх передбачена, як самим кредитним договором, так і паспортом споживчого кредиту від 13 листопада 2020 року (а. с. 17-22, т. 2). 28 березня 2024 року між акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №28/03/24 (а. с. 33-39, т. 1). Внаслідок укладення договору право вимоги за зобов`язання за кредитним договором № 22036000442532 перейшло до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», як до нового кредитора, що підтверджується витягом з реєстру боржників, атом прийняття-передачі реєстру боржників до договору факторингу, актом прийняття-передачі права вимоги за договором за договором факторингу (а. с. 21, 49, 50, т. 1). Відповідачка не заперечує перехід права вимоги до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», як нового кредитора, та чинність договору факторингу №28/03/24 від 28 березня 2024 року. Відповідачкою не надано доказів повного виконання зобов`язань за кредитним договором та повернення коштів, як первісному кредитору, так і новому кредитору. Зі змісту листа № 161 від 17 березня 2025 року приватного акціонерного товариства «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ» слідує, що не здійснювались страхові виплати на користь АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» за договором страхування життя № NS-22036000442532 від 13 листопада 2020 року, укладеного з [PERSON] . Встановивши наведені вище обставини справи, суд вважає, що правовідносини сторін спору врегульовані нормами ЦК України, які регламентують укладення правочинів, їх чинність, підстави заміни кредитора в зобов`язанні та підстави для примусового виконання зобов`язання. Так, згідно приписів пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є договори та інші правочини. Згідно приписів частини 1, 2, 4 статті 201 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Згідно приписів частини 1 статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно приписів частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно приписів абзацу 1, 2 частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно приписів частини 2 цієї статті, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Зміст процитованих вище правових норм свідчить про те, що правочин, в тому числі й договір, є законодавчо визначеною підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків. Формою правочину є усна, або письмова, специфічним видом якої є електронна форма правочину. При цьому,необхідною умовою для дотримання письмової, в тому числі й електронної форми правочину, є наявність підпису сторін. Далі, згідно приписів частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно приписів\~частини 1\~статті 638\~ЦК України,\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно приписів частини 2 статті 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно приписів абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно приписів частини 1 статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Далі, згідно приписів частини 1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Далі, згідно приписів частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно приписів частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики. Згідно приписів частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно приписів частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Далі, згідно приписів частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно приписів частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Далі, згідно приписів частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно приписів частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно приписів частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно приписів пункту 5 частини 2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Далі, згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно приписів частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зміст наведених правових норм свідчить про те, що договір є підставою для виникнення прав та обов`язків, правомірність договору, як двостороннього правочину презюмується, а заміна сторони договору може бути здійснена внаслідок відступлення права вимоги, в тому числі під час укладення договору факторингу. З урахування встановлених обставин справи та наведених вище правових норм, суд приходить до висновку, що до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», як до нового кредитора, перейшли права та обов`язки у зобов`язанні, що існує в межах кредитного договору, і позивач має достатні підстави для стягнення на його користь заборгованості за кредитними договорами. При цьому, суд погоджується з доводами позивача про необхідність стягнення на його користь з відповідачки заборгованості за тілом кредит згідно з розрахунком, наданим до позовної заяви. Судом перевірена арифметична правильність проведення відповідного розрахунку, а також враховано, що відповідачкою не надано іншого розрахунку, як і доказів погашення тіла кредиту в розмірі більшому, ніж зазначено в розрахунку. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у сумі 30 516,24 гривні. Також,\~суд погоджується\~з доводами\~позивача щодо\~необхідності стягнення\~процентів за\~користування коштами,\~однак,\~враховуючи правову\~позицію,\~висловлену в\~Постанові ВП\~ВС від 18.01.2022 у справі №910/17048/17, вважає, що проценти можуть бути нарахованими лише в межах строку кредитування, до 13 листопада 2022 року. Отже, проценти за користування коштами стягуються у відповідності до наданого представником позивача розрахунку, однак до 13 листопада 2022 року, у сумі 0,34 гривні (а. с. 24, т. 1). Далі, суд не погоджується з доводами представника позивача щодо необхідності стягнення заборгованості зі сплати комісії з огляду на наступне. Зокрема, як слідує з пункту 1.2 кредитного договору встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, в пункті 4 договору деталізовано, що комісія нараховується за розрахунково-касове обслуговування (а. с. 56, т. 1). Зміст наведених пунктів договору свідчить про те, що банком, як кредитором не конкретизований зміст та перелік послуг, за надання яких встановлюється можливість нарахування комісії. Разом із тим, згідно правової позиції, висловленої в Постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі з подібними правовідносинами № 204/224/21, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічна правова позиція щодо нікчемності умов кредитного договору в частині встановлення комісійних платежів за розрахунково-касове обслуговування АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» без конкретизації переліку та виду послуг, за надання яких сплачується комісія, викладена в Постанові ВС від 16 листопада 2022 року по справі № 755/9486/21. Підстав для відступу від зазначеної правової позиції суд не вбачає. З урахуванням викладеного, оскільки зі змісту кредитного договору 13.11.2020 року № 220336000442532 не вбачається конкретного переліку послуг, за які повинна сплачуватись комісія, суд вважає, що договір в частині нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемним в силу закону та, відповідно, не породжує правових наслідків. Відтак, нарахована заборгованість зі сплати комісії не могла бути в подальшому відступлена новому кредитору за договором факторингу. При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що підстави для стягнення комісійних платежів визначені, в тому числі, в паспорті споживчого кредиту від 13 листопада 2020 року (а. с. 23-24, т. 2). Зокрема, суд не приймає до розгляду зазначений паспорт споживчого кредиту, як доказ, так як цей документ поданий з порушенням строків, передбачених частиною 3 статті 83 ЦПК України, про неможливість своєчасного подання цього доказу позивачем не зазначено. Крім того, суд враховує, що згідно правової позиції, висловленої в Постанові ВП ВС від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, паспорт споживчого кредиту не є частиною договору і не може регулювати правовідносини сторін зобов`язання. Отже, суд відмовляє в частині позовних вимог щодо стягнення комісії за розрахунково-касове обслуговування у сумі 22 134 гривні. При цьому, в силу визначеного позивачем предмету доказування і приписів статті 13 ЦПК України, суд не вирішує питання стягнення на користь відповідачки попередньо сплачених нею грошових коштів, як щомісячних комісійних платежів, що не позбавляє права останню, за наявності для того підстав, вимагати їх повернення в межах кондикційного зобов`язання шляхом пред`явлення окремого позову згідно приписів статті 1212 ЦК України. Далі, для підтвердження обставин надання професійної правничої допомоги позивачу та сплати останнім гонорару адвокату, до позовної заяви долучені опис детальний опис наданих адвокатом послуг, договір № 43453613 про надання правової допомоги від 18 вересня 2024 року, додаткова угода № 22036000442532 до цього договору, ордер, посвідчення адвоката та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а. с. 27, 28-32, 48, 59-63). Суд, аналізуючи долучені до матерів справи докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та

Outcome: partial