Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 12 червня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Джубаби Дениса Олександровича, Державного підприємства «СЕТАМ», [PERSON] , [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. \~ \~ \~ \~ Позовна заява мотивована тим, що у рахунок погашення вказаної заборгованості звернуто стягнення на нерухоме майно відповідно до договору іпотеки від 09 січня 2020 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , а саме: на мотель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 1 520,4 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 883104168101) та на земельну ділянку площею 0,3178 га, яка знаходиться за цією ж адресою, з кадастровим номером 6825086700:01:006:0297 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1972111568250), які належать [PERSON] на праві приватної власності, шляхом проведення прилюдних (електронних) торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки для подальшої реалізації на рівні не нижчому 2 558 948 грн. за мотель та 1815406 грн. за земельну ділянку, але в будь-якому випадку за ціною, що реально склалася на ринку на момент його реалізації та є реальною щодо його відчуження за грошові кошти на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. 09.08.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Джубабою Д. О. відкрито виконавче провадження №72480084 з виконання виконавчого листа №686/17191/21, виданого 14.12.2022 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про звернення стягнення на нерухоме майно відповідно до договору іпотеки від 09.01.2020 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та в подальшому проведено реалізацію цього майна на думку позивача, з порушенням встановленого законом порядку, що порушує його законні права та інтереси. Відповідно до акта про реалізацію предмета іпотеки від 25.01.2024 у ВП №72480084, затвердженого приватним виконавцем Джубабою Д.О., переможцем електронного аукціону (торгів), проведеного 15.12.2023 року визнано [PERSON] , яка придбала вказане нерухоме майно за ціною 2696038,80 грн. Позивач, зважаючи на незаконність процедури проведення аукціону, просить суд витребувати вище зазначене майно з чужого незаконного володіння. В судове засідання представник позивача з`явився, підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти вимог, вважає їх необґрунтованим, в задоволені позову просить відмовити. Приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Джубаба Д.О. у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник ДП «Сетам» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 17.06.2024 року відкрито провадження, справу призначено у підготовче засідання у загальному проваджені. 18.07.2024 року представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано відзив на позов у якому заперечуються позовні вимоги через необґрунтованість, просить суд в їх задоволенні відмовити. Ухвалою суду 02.10.2024 року закінчено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 05.11.2024 року. 19.03.2025 року ухвалено рішення по справі. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2022 року у справі №686/17191/21 позов [PERSON] було задоволено частково В рахунок погашення вказаної заборгованості звернуто стягнення на нерухоме майно відповідно до договору іпотеки від 09 січня 2020 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , а саме: на мотель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 1 520,4 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 883104168101) та на земельну ділянку площею 0,3178 га, яка знаходиться за цією ж адресою, з кадастровим номером 6825086700:01:006:0297 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1972111568250), які належать [PERSON] на праві приватної власності, шляхом проведення прилюдних (електронних) торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки для подальшої реалізації на рівні не нижчому 2 558 948 грн. за мотель та 1815406 грн. за земельну ділянку, але в будь-якому випадку за ціною, що реально склалася на ринку на момент його реалізації та є реальною щодо його відчуження за грошові кошти на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 30.08.2023 у справі №686/17191/21 залишено в силі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2022 року. На виконання вищезазначеного рішення, Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було видано виконавчий лист від 14.12.2022 року у справі №686/17191/21 09.08.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Джубабою Д. О. відкрито виконавче провадження №72480084 з виконання виконавчого листа №686/17191/21, виданого 14.12.2022 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про звернення стягнення на нерухоме майно відповідно до договору іпотеки від 09.01.2020 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , а саме: на мотель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1520,4кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 883104168101) та на земельну ділянку площею 0,3178 га, яка знаходиться за цією ж адресою з кадастровим номером 6825086700:01:006:0297 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1972111568250), які належать [PERSON] на праві приватної власності, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки для подальшої реалізації на рівні не нижчому 2558948 грн за мотель та 1815406 грн за земельну ділянку, будь-якому випадку за ціною, що реально склалася на ринку на момент його реалізації та є реальною щодо його відчуження за грошові кошти на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. 09.08.2023 було надіслано на адресу стягувача [PERSON] та боржника [PERSON] постанову про відкриття виконавчого провадження. Приватним виконавцем 16.08.2023 року прийнято постанову про залучення експерта для участі у описі та арешті нерухомого майна у ВП №72480084 та 17.08.2023 проведено опис та арешт вище вказаного нерухомого майна позивача та складено постанову №72480084. Від стягувача [PERSON] 21.08.2023 року на адресу приватного виконавця надійшла заява від 18.08.2024 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості описаного та арештованого майна. 21.08.2023 року приватним виконавцем призначено ТОВ «Центр незалежної оцінки «Проскурів Експерт» для визначення вартості майна з метою подальшої примусової реалізації. 14.09.2023 року приватному виконавцю надійшов звіт про оцінку арештованого майна позивача тому 29.09.2023 приватним виконавцем Джубабою Д.О. було передано на примусову реалізацію в електронному аукціоні мотель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1520,4 кв.м. (реєстраційний номер номер об`єкта нерухомого майна 883104168101) та земельну ділянку площею 0,3178 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 6825086700:01:006:0297 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1972111568250) шляхом подання відповідної заявки до ДП «Сетам». Оголошення про проведення торгів було опубліковане 29 вересня 2023 року о 14:31 год. В подальшому, торги щодо продажу майна були призначені організатором аукціону (ДП «Сетам») на 30.10.2023 рік, однак відповідно до протоколу №598303 від 30.10.2023 року проведення електронного аукціону(торгів) такі торги не відбулися. У зв`язку із тим, що стягувач (іпотекодержатель) [PERSON] не скористався правом залишити за собою предмет іпотеки протягом десяти днів з дня оголошення електронного аукціону таким, що не відбувся. 09.11.2023 для реалізації вказаного арештованого майна боржника було повторно призначено електронний аукціон. Оголошення про проведення торгів було опубліковане 9 листопада 2023 року о 09:26 год. Торги щодо продажу майна були призначені організатором аукціону (ДП «Сетам») на 11.12.2023 року, однак відповідно до протоколу №601510 від 11.12.2023 року проведення електронного аукціону(торгів) такі торги, не відбулися. 12.12.2023 року на адресу приватного виконавця Джубаби Д.О. надійшла заява стягувача [PERSON] про те, що останній, не бажає залишити за собою нереалізоване вище зазначене майно в рахунок погашення боргу. У зв`язку із тим, що вище зазначений стягувач (не скористався правом залишити за собою предмет іпотеки, 15.12.2023 року для реалізації вказаного арештованого майна боржника було призначено третій електронний аукціон, оголошення про проведення торгів було опубліковане 15грудня 2023 року о 14:16 год. та призначені організатором аукціону (ДП «Сетам») на 15.01.2024 року. 14.01.2024 року [PERSON] на рахунок ДП «Сетам» було сплачено гарантійний внесок для участі в торгах №539475 у сумі 157268,93 грн., що підтверджується квитанцією №2415059768. Згідно з Протоколом №604005 від 15.01.2024 торги по лоту 542596 відбулися та переможцем аукціону (торгів) стала - [PERSON] , яка запропонувала найвищу ціну лота - 2 696 038,80 гривень, яка є ціною продажу. 17.01.2024 року остання на рахунок приватного виконавця Джубаби Д.О. було сплачено кошти за придбання на СЕТАМ прот. №604005 від 15.01.2024 року, лот №542596, ЄДРВП №72480084 у сумі 100000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №0.0.3420703074.1. 18.01.2024 року на рахунок приватного виконавця сплачено кошти за придбання на СЕТАМ прот. №604005 від 15.01.2024, лот №542596, ЄДРВП №72480084 у сумі 678769,87 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0.3423554953.1. 22.01.2024 року останньою за придбання на СЕТАМ прот. №604005 від 15.01.2024, лот №542596, ЄДРВП №72480084 сплачено 1090000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №0.0.3432059694.1. 24.01.2024 року [PERSON] на рахунок приватного виконавця Джубаби Д.О. було сплачено кошти за придбання на СЕТАМ прот. №604005 від 15.01.2024, лот №542596, ЄДРВП №72480084 у сумі 670 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0.3435184814.1. Відповідно до Акта про реалізацію предмета іпотеки від 25.01.2024 у ВП №72480084, затвердженого приватним виконавцем Джубабою Д.О., переможцем електронного аукціону (торгів), проведеного 15.12.2023, визнано [PERSON] , яка придбала вказане нерухоме майно за ціною 2\~696\~038,80 грн. 02.02.2024 року приватним виконавцем було прийнято постанову про зняття арешту з майна у ВП №72480084 та постанову про закінчення виконавчого провадження №72480084. 02.02.2024 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новченковим І.В. було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів №524, відповідно до якого право власності на мотель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 1 520,4 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 883104168101) та земельну ділянку площею 0,3178 га, яка знаходиться за цієюж адресою, з кадастровим номером 6825086700:01:006:0297 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1972111568250) належить [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №364360755 від 02.02.2024, право власності на мотель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 1 520,4 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 883104168101) зареєстроване за [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №364360812 від 02.02.2024, право власності на земельну ділянку площею 0,3178 га, яка знаходиться за цією ж адресою, з кадастровим номером 6825086700:01:006:0297 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1972111568250)зареєстроване за останньою. 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав Необгрунтованим є посилання позивача та представника на порушення приватним виконавцем Джубабою Д.О. вимог ч. 2 ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» щодо порушення строків проведення повторного аукціону не відбувся протягом одного місяця з дня проведення першого аукціону. Суд не погоджується із вказаним твердженням позивача та вважає його помилковим, оскільки приватним виконавцем Джубабою Д.О. було дотримано як вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про іпотеку», так і вимоги Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 щодо оголошення, проведення аукціону та визначення переможця. Відповідно до п. 2,3 розділу ІІ «Передача майна на реалізацію» Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) до Системи. Згідно з п. 3, 4 розділу ІІІ «Підготовка до проведення електронних аукціонів (аукціонів за фіксованою ціною)» Порядку, організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот аукціону (інформаційне повідомлення про електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо). Після внесення лота до Системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення аукціону, реєстрації учасників, огляду майна, який становить: для аукціонів за фіксованою ціною - 5 календарних днів; для електронних аукціонів: для лотів зі стартовою ціною до 5000,00 грн - 10 календарних днів; для лотів зі стартовою ціною від 5000,01 до 1000000,00 грн - 20 календарних днів; для лотів зі стартовою ціною від 1000000,01 грн. - 30 календарних днів. Дата початку проведення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на Веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у Систему. Організатор організовує електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною), у тому числі повторний, відповідно до строків, визначених цим порядком. Враховуючи вищевикладене, саме організатор аукціону (ДП «Сетам») автоматично визначає дату проведення торгів. При цьому, приватний виконавець лише заповнює заявку про проведення торгів, у якій має міститись інформація, передбачена п.2 розділу ІІ Порядку. Держаним підприємством «Сетам», як організатором проведення електронних торгів, було перевірено повноту заявки та вона відповідала вимогам передбаченими розділом II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5. Відповідно до п. 2 розділу VII «Особливості реалізації окремих видів майна» реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку». Строк підготовки до електронного аукціону під час реалізації предмета іпотеки складає не менше 30 календарних днів. Згідно з частиною 1, 2 статті 49 Закону України «Про іпотеку», протягом десяти днів з дня оголошення електронного аукціону таким, що не відбувся, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами першого електронного аукціону, призначається проведення другого електронного аукціону, що має відбутися протягом одного місяця з дня проведення першого електронного аукціону. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на другому електронному аукціоні становить 85 відсотків початкової вартості предмета іпотеки на першому електронному аукціоні. У разі оголошення другого електронного аукціону таким, що не відбувся, іпотекодержатель має право придбати предмет іпотеки за початковою ціною другого електронного аукціону. Якщо іпотекодержатель не скористався таким правом, за результатами другого електронного аукціону призначається проведення третього електронного аукціону. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третьому електронному аукціоні становить 70 відсотків початкової вартості предмета іпотеки на першому електронному аукціоні. Враховуючи вищевикладене, на думку суду, під час обчислення строків проведення аукціону враховуються строки, передбачені для подання іпотекодержателем заяви про залишення за собою предмету іпотеки. Після проведення першого аукціону 30.10.2023 року, організатором аукціону було дотримано вимоги ЗУ «Про іпотеку» щодо десятиденного строку на подання заяви про залишення за собою предмету іпотеки. Оскільки така заява на адресу приватного виконавця у встановлений законом строк не надійшла, одразу після закінчення такого строку організатором аукціону було призначено повторний аукціон. При цьому, організатором аукціону було дотримано строки, визначені п. 2 розділу VII Порядку, оскільки строк підготовки до електронного аукціону під час реалізації предмета іпотеки складає не менше 30 календарних днів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що приватним виконавцем Джубабою Д.О. було дотримано як вимоги ст. 49 ЗУ «Про іпотеку», так і вимоги ЗУ «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5. Окремо суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 668/5633/14-ц викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання торгів недійсними. Суд вважає, що відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем в розумінні ст. 330 ЦК України враховуючи те, що спірне нерухоме майно було набуте в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Строки проведення торгів, на думку суду порушені, проте таке порушення строку жодним чином не впливає та не могло вплинути на результати торгів. Окрім того, процедура проведення торгів, встановлена чинним законодавством, була дотримана як приватним виконавцем, ДП «Сетам», так і [PERSON] . [PERSON] є добросовісним набувачем мотелю, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1520,4 кв.м. (реєстраційний номер номер об`єкта нерухомого майна 883104168101) та земельної ділянки площею 0,3178 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 6825086700:01:006:0297 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1972111568250). При цьому, позивачем та представником не надається жодних належних та допустимих доказів на підтвердження недобросовісності [PERSON] . Витребування у останньої, як добросовісного набувача, спірних об`єктів нерухомості не буде пропорційним, матиме наслідком порушення справедливого балансу та покладатиме на відповідача надмірний індивідуальний тягар і становитиме порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції. При цьому, спірне майно реалізовано на прилюдних торгах у межах процедури виконання судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке набрало законної сили, при цьому, в матеріалах справи відсутні докази визнання прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки проведених ДП «Сетам» та відповідного договору купівлі-продажу недійсними. У зв`язку із вищевикладеним, винятки для застосування віндикації, передбачені статтею 388 ЦК України, на спірні правовідносин не поширюються. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі №750/3763/21. Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що позивачем та представником не доведено у судовому засіданні та не представлено доказів порушення прав позивача та не встановлено зазначеного порушення під час розгляду справи, суд приходить до висновку, про необґрунтованість позову та відсутність підстав для задоволення позовних вимог тому в них слід відмовити. 5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема, стаття 387 ЦК України надає власнику право витребувати майно з чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Згідно зі статтею 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Разом з тим, частина друга статті 388 ЦК України містить заборону витребування майна від добросовісного набувача, якщо це майно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Реалізація спірного мотелю та земельної ділянки відбулася у примусовому порядку на підставі рішення суду, а тому у відповідності до ч. 2 ст. 388 ЦК України не може бути витребувано у [PERSON] . Згідно з пунктом 23 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до статті 387 ЦК України та частини 3 статі 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Тобто, віндикаційна вимога це вимога власника, який не володіє майном пред`явлення до не власника цим майном володіючим. У постанові від 15 травня 2019 року у справі №285/3414/17 Верховний Суд дійшов висновку, відповідно до якого, застосовуючи положення частини другої статті 388 ЦК України про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 592/7963/16-ц, від 23 грудня 2020 року у справі № 639/7253/18. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 листопада2021 року в справі №925/1351/19 сформулювала висновок, згідно з яким при оцінці добросовісності/недобросовісності набувача майна слід враховувати, що прилюдні торги у межах здійснення виконавчого провадження мають виступати найбезпечнішим способом набуття майна, публічна процедура реалізації якого гарантує невідворотність результатів торгів та «юридичне очищення» майна, придбаного у такий спосіб. Добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку із порушеннями інших осіб, допущеними в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном. Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає такий статус всупереч приписам статті 388 ЦК України, а, відтак, втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар. У низці справ цієї категорії Верховним Судом було висловлено правову позицію, відповідно до якої при вирішенні питання про витребування майна від добросовісного набувача судам слід враховувати положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки таке витребування може становити індивідуальний та надмірний тягар для добросовісного набувача. Так, у постановах від 20 березня 2019 року (справа № 521 /8368/15-ц), від 26 вересня 2019 року (справа № 2-4352/11), Верховний Суд з посиланням на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема, рішення у справах «Гладишева проти Росії» (Glаdysheva v. Russia), «Пчелінцева та інші проти Росії» (PchelintsevaandOthers v. Russia), «Алєнцева проти Росії» (Аlentseva v. Russia) зробив висновок про відсутність підстав для задоволення позову прокуратури, поданого в інтересах держави, в частині витребування майна у добросовісного набувача, оскільки це призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Передусім, слід нагадати, що Конституція України у статті 41 гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Принцип непорушності права власності закріплений також у статті 321 ЦК України, відповідно до якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Для захисту права власності власник майна може скористатися одним із способів захисту, передбачених нормами глави 29 ЦК України, зокрема може витребувати своє майно із чужого незаконного володіння (стаття 387). Відповідно до зазначеної статті власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Конвенція та Протоколи до неї після їх ратифікації Україною в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, а їх норми є нормами прямої дії. Питанням захисту власності присвячена стаття 1 Першого протоколу до Конвенції (далі - Перший протокол), яка містить загальне правило, відповідно до якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Одразу слід наголосити, що поняття «власність» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має ширше значення в порівнянні з нормами національного законодавства і володіння добросовісного набувача охоплюється зазначеним поняттям і підпадає під дію гарантій, закріплених у цій статті Конвенції. Варто зауважити, що зазначене вище положення статті 1 Першого протоколу має дещо абстрактний характер і містить низку оціночних понять. Однак, аналіз практики ЄСПЛ щодо застосування ст. 1 Першого протоколу дозволяє визначити критерії, за якими має здійснюватись оцінка допустимості втручання держави в право особи на мирне володіння майном з точки зору його відповідності положенням Конвенції. Таких критеріїв є три, а саме: 1) чи можна вважати втручання законним: 2) чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес: 3) чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям. Відповідно до усталеного у практиці ЄСПЛ підходу втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм (наприклад, рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Веуеler v. Italy, заява № 33202/96). Застосовуючи цей критерій при вирішенні питання про дотримання прав добросовісного набувача, гарантованих статтею 1 Першого протоколу, у спорах про витребування у нього майна слід наголосити, що таке витребування має чітку законодавчу підставу, а саме: норми статті 388 ЦК України, які відповідають вимогам доступності, чіткості, передбачуваності, офіційний текст цих кодексів є загальнодоступним. У зв`язку з цим «втручання у право добросовісного набувача мирно володіти майном» шляхом витребування майна з його незаконного володіння немає підстав вважати незаконним. У питаннях оцінки наявності «суспільного», «публічного» інтересу в контексті втручання в право мирного володіння майном ЄСПЛ визнає за державою право користуватися значною свободою розсуду при визначенні такого суспільного інтересу за винятком випадків, коли такий розсуд не ґрунтується на розумних підставах (див, наприклад, рішення у справі «ІммобільяреСаффі проти Італії» ImmobiliareSaffi v. Italy), заява № 22774/9/ Крім того, ЄСПЛ визнає, що саме по собі правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (див, наприклад, рішення у справі «Трегубенко проти України», заява № 61333/00). У цьому контексті слід зазначити, що захист права власності шляхом застосування законодавчо встановленого механізму щодо витребування власником свого майна, яке незаконно вибуло з його володіння, безсумнівно становить суспільний інтерес. Критерій пропорційності в контексті статті 1 Першого протоколу передбачає оцінку того чи при здійсненні втручання в право власності було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між потребами, які випливають із загальних, суспільних інтересів та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див, наприклад, рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) заява № 28342/95). Слід зауважити, що невідповідність втручання в мирне володіння майном критерію пропорційності в будь-якому разі є підставою для визнання такого втручання порушенням статті 1 Першого протоколу, навіть якщо воно відповідає решті двом критеріям. І такі випадки нерідко зустрічаються у практиці ЄСПЛ. Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар. У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 668/5633/14-ц викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання торгів недійсними. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 6. Судові витрати Судовий збір сплачений позивачем так, як в задоволенні позову відмовлено, не підлягає до стягнення з відповідача. Проте, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача слід стягнути понесенні ним судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у сумі 30000 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог. Беручи до уваги, що в задоволенні позову відмовлено, тому співмірність наданих адвокатом Кузиної М.-О.С. послуг та те, що справу було розгляду у загальному позовному провадженні, з викликом сторін, де документами по справі є відзив та клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та розгляд справи з участю сторін), враховуючи, що представником відповідача не подано клопотань про зменшення витрат на правову допомогу тому суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на надання професійної правової допомоги у розмірі 30000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved