Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

26.12.2024 року позивач в особі свого представника за електронною довіреністю засобами електронного суду звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитної договором №Z06.24884.005079104 від 27.03.2019 року строком на 60 місяців, укладеним між АТ «Ідея банк» та відповідачкою на суму 134762,61 грн., з яких 47830,29 грн. - заборгованість за основним боргом, 32925,52 грн. - заборгованість за відсотками та 54006,80 грн. - заборгованість за іншими процентними платежами, право вимоги за яким було придбано позивачем на підставі договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 року на своє попереднє найменування ТОВ «Росвен інвест Україна». В обгрунтування позову було зазначено, що відповідачка, отримавши кошти у первинного кредитора належним чином свої зобов`язання не виконувала, що є підставою для стягнення з неї отриманих кредитних, що відповідає вимогам укладеного кредитного договору та є відповідним способом захисту прав кредитора. Ухвалою судді від 30.12.2024 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін з наданням часу сторонам у справі для подання усіх заяв по суті позову (а.с.58). Позивач та його представниця про вказану ухвалу були проінформовані засобами Електронного суду у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України, а відповідачка вказану ухвалу отримала засобами поштового зв`язку(а.с.60). Заяви та клопотання від сторін у справі не надходили та інші процесуальні дії у справі судом не застосовувалися. Відповідачка відзив на позовну заяву не подавала. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 27.03.2019 року між відповідачкою та первинним кредитором АТ «Ідея банк» було укладено кредитний договір №Z06.24884.005079104 строком дії 60 місяців до 27.03.2024 року, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у розмірі 49256,00 грн. зі сплатою за його користування процентів у розмірі 21,99% на суму виданого кредитора, яку відповідачка повинна була сплачувати відповідно до графіку платежів, погоджених сторонами у розділі 6 вказаного договору (а.с.7-10). Вказаний договір був підписаний відповідачкою та відповідно його умови були нею погоджені. Кредитні кошти відповідачка отримала після підписання договору, що підтверджується випискою по договору за період з 27.03.2019 року до 25.07.2023 року та здійснювала платежі на користь первинного кредитора до 05.02.2020 року, загальний розмір яких склав 26203,43 грн. (а.с.27-28). В той же час умови укладеного договору відповідачка не виконувала належним чином, що встановлюється судом під час розгляду справи. Позивач набув право вимоги до відповідачки на підставі договору факторингу від 25.07.2023 року між ним та АТ «Ідея банк» на підставі реєстру боржників №1 на загальну суму, яка відповідає ціні позову (а.с.29-33, 37, 40). Позивач сплатив первинному кредитору фінансування за відступлення права вимоги у повному обсязі у сумі 11963508,00 грн. на підставі платіжної інструкції №9217 від 26.07.2023 року (а.с.36). Вирішуючи вказану справу по суті заявлених вимог, суд первинно вважає дати свою позицію щодо стягнення заявлених до стягнення як вказано у позові іншими процентними платежами у розмірі 54006,80 грн., які в дійсності є комісіями встановленими у п.1.11 вищевказаного кредитного договору. Так, відповідно до вказаного пункту первинний кредитор за обслуговування кредиту бере плату за надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних засобів зв`язку, а саме стаціонарних телефонів в контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень що суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо, направлення інформації по рахунку позичальника із використанням електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позивачльника, опрацювання запитів позичальника, що направленні банку позичальником із використанням різних засобів зв`язку тощо. За загальним правилом вказана інформація повинна надаватися банком клієнту виключно безкоштовно. Таким чином, суд вважає, що умови договору про комісію містять встановлення платних послуг, які повинні надаватися виключно безкоштовно, що суперечить вимогам ч. 1, ч.2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування». Відтак, умови договору про оплату комісії первинному кредитору є нікчемними, а тому нарахування по ним у розмірі 82235,57 грн. при отриманні кредиту, як і заявлені у позові до стягнення 54006,08 грн. не можуть бути стягнуті з відповідачки, оскільки сам факт їх нарахування є незаконним та безпідставним безвідносно того, що відповідачка погодилася із вказаними умовами на момент укладення договору з первинним кредитором. Більш того, усі сплачені відповідачкою кошти у розмірі 26203,43 грн. за виключенням зарахованих на погашення тіла кредиту 1425,71 грн. (49256,00 - 47830,29), що становить 24777,72 грн., які первинний кредитор враховував у погашення комісії, що було встановлено судом незаконною дією, повинні піти у погашення заборгованості за процентами, яка за загальним правилом повинна була скласти 38179,46 грн. Тому дійсний розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідачки становить 13401,74 грн. (38179,46 - 24777,72), а не заявлені до стягнення позивачем 32925,52 грн. При цьому відповідальність за порушення строків повернення суми кредиту відповідно до умов договору передбачено у вигляді пені, штрафу та у порядку ч.2 ст.625 ЦК України (п.3.3.1, 3.3.2 та 3.3.3), які позивач до стягнення не заявив, та які не застосовуються у кредитних договорах на час воєнного стану відповідно до п.18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково на суму 61232,03 грн., з яких 47830,29 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту та 13401,74 грн. - сума прострочених платежів по процентах, замість 134762,61 грн. заявлених до стягнення, що складає 45,44% від заявлених вимог. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що суд задовольняє позовні вимоги частково у розмірі 45,44% від первинно заявлених позовних вимог, з відповідачки слід стягнути 45,44% від сплаченого судового збору з понижуючим коефіцієнтом, що складає 1099,77 грн. із сплачених позивачем 2422,40 грн. Іншу частину сплаченого судового збору слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: partial