Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Адвокат Глущенко\~Т.М.,\~яка діє\~в інтересах\~позивача [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 01 квітня 2004 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2024 року. Відповідач працює, але матеріально не допомагає, витрачає всі зароблені гроші на себе. Шлюб виявився невдалим. Сумісне життя не склалось з причин не схожості характеру, відсутності взаєморозуміння, втрати почуття кохання. Зараз проживають окремо та виникли труднощі у спілкуванні. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу № 208/12359/24 було розподілено судді Гречаної В.Г. Ухвалою суду від 15.11.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 09.12.2024 року позивач [PERSON] подала до суду заяву, просить розгляд справи проводити без її участі, розірвати шлюб, стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору. 16.12.2024 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву, у якій зазначив, що визнає позовні вимоги, має додаткові заяви про порушення його батьківських прав, просить розгляд справи проводити за його відсутності, винести рішення. 27.12.2024 року адвокат Глущенко Т.М. подала до суду заяву, просить розгляд справи проводити без її участі, розірвати шлюб, стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору. 16.01.2025 року відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив на позовну заяву. Вказав, що зазначена інформація у позовній заяві частково відповідає дійсності, рішення про розірвання шлюбу приймалось дружиною в односторонньому порядку. З листопада 2024 року позивач не виходить на зв`язок з відповідачем. На розірванні шлюбу на даний момент не погоджується, просить надати термін на примирення в 3 місяці. 27.01.2025 року адвокат Глущенко Т.М. надіслала відповідь на відзив, в якій зазаначила, що з відзивом на позовну заяву категорично не згодна. Як повідомляє Позивачка, за той час, коли вони жили разом та орендували квартиру в м. Києві, умови дійсно створювали батьки чоловіка, які давали йому гроші на оплату житла. Але потім відповідач став приховувати це, і їм приходилось брати кредит, щоб сплатити за житло, потім гасити борги. Її чоловік задовольняв свої особисті інтереси, в той час, коли позивачка сиділа вдома з малолітньою донькою, він ставився до неї з байдужістю. І вона була вимушена постійно шукати гроші, брати в борг, щоб сплатити за житло, яке орендували. Відповідач не намагався самостійно створювати умови для проживання, позивачка вимушена була піти на роботу. За їхньою донькою по черзі доглядати батьки. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з серпня 2024 року. Відповідач, подав відзив на позовну заяву тому не тому, що дійсно хоче примиритися,а тому, що його примусили це робити батьки, які намагалися чимось допомогти в збережені сім`ї, щоб бачитись із внучкою, сам же відповідач нічім не змінився після припинення шлюбних відносин. Наполягає на розірванні шлюбу. 19.02.2025 року адвокат Глущенко Т.М. подала до суду заяву, просить розгляд справи проводити без її участі, розірвати шлюб, стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору. 13.03.2025 року адвокат Глущенко Т.М. подала до суду заяву, просить розгляд справи проводити без її участі, не надавати строк на примирення, розірвати шлюб, стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору. 20.03.2025 року адвокат Московчук А.М., який діє в інтересах відповідача [PERSON] , подав до суду заяву, у якій просить судове засідання провести за відсутності відповідача та представника відповідача, не заперечують проти задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, інших заяв та клопотань не надходило. Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. 01 квітня 2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, зареєстрованим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 364. Позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 548. Докази підтримання шлюбних стосунків між сторонами в матеріалах справи відсутні. Позивач звернулася до суду з цим позовом з метою розірвання шлюбу. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне. За ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частини 3, 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі\~ст. 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач скористалась правом та звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягає на розірванні шлюбу. Як встановлено судом, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати\~шлюб з відповідачем. Відповідач, в свою чергу, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позиції сторін, суд вважає, що причини, що спонукають позивача \~наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Позивач не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, в зв`язку з чим після розірвання шлюбу за нею зберігається її теперішнє прізвище. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, судом враховується що при зверненні із позовом [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.3971963646.1 від 27 жовтня 2024 року. Згідно ст.\~141\~ЦПК України\~передбачено,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Так як\~позовні вимоги\~підлягають задоволенню, а тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню у відшкодування понесених позивачем витрат сума у розмірі 1211,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved