Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

28 лютого 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Могилей Сергій Володимирович, звернулася до Придніпровського районного суду м.Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений 19.07.2008 із відповідачем [PERSON] . Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 19 липня 2008 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №799. У шлюбі у них народилася двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . У мотивувальній частині позовної заяви позивач зазначає, що з лютого 2025 року сторони проживають окремо, сімейні та подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, не спілкуються, тому позивач вважає, що перебування в шлюбу із відповідачем є неможливим та суперечить її інтересам. Крім того позивач зазначає, що відповідач не виявляє жодного бажання здійснити реальні дії щодо збереження шлюбу, тому позивач просить суд не надавати сторонам строк на примирення. Ба більше, перебувати у шлюбу з відповідачем вона категорично не бажає. Також у позові позивач зазначає, що після розірвання шлюбу бажає і надалі іменуватись прізвищем « [PERSON] ». Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 15 год 00 хв 01 квітня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси. Позивач [PERSON] у судове засідання, що призначено о 15 год 00 хв 01 квітня 2025 року, не з`явилася, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місця проживання позивача, що зазначена у вступній частині позовної заяви. Проте означений документ повернувся на адресу суду із зазначенням причини для його повернення оператором поштового зв`язку: адресат відсутній за вказаною адресою, що, згідно положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, є належним повідомленням учасника справи про день, час та місце розгляду справи (а.с.40). Представник позивача адвокат Могилей С.В. у судове засідання, що призначено о 15 год 00 хв 01 квітня 2025 року, не з`явився, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету представника позивача, що була отримана цим учасником справи 10.03.2025 о 12 год 50 хв 41 сек (а.с.22 зворот). Водночас, 01.04.2025 представник позивача адвокат Могилей С.В. подав до суду заяву (вхідний №12893 від 01.04.2025), в якій висловив прохання про розгляд справи у відсутність як позивача, так і її представника, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання 01 квітня 2025 року о 15 год 00 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив. У зв`язку із цим 01 квітня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 19 липня 2008 року уклали шлюб, який у цей же день зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №799, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області 19.07.2008. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.5). Із безпосередньо досліджених копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 16 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, та серії [NUMBER] , виданого 07.04.2015 відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, суд встановив, що, перебуваючи у шлюбі, у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). Відповідно до положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням\~вимог ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що немає згоди позивача на продовження шлюбу із відповідачем. Водночас відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не подав до суду заяви про надання строку на примирення, тобто не виявив волі на продовження перебування у шлюбі із позивачем. Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя позивача та відповідача та збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам як подружжя за відсутності згоди одного із них (у конкретному випадку позивача) на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. У зв`язку із цим, суд дійшов висновку, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач у мотивувальній частині позовної заяви від 28.02.2025 (абз.8 стр.2 позовної заяви) виявила волю надалі іменуватись прізвищем « [PERSON] », тому суд,

Outcome: approved