Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~Управління активами»,\~треті особи:\~Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Солонець Тамара\~Миколаївна,\~Старший державний\~виконавець Слов`янського\~відділу державної\~виконавчої служби\~у Краматорському\~районі Донецької\~області Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Харків)\~Нагорний Євген\~Олександрович про\~визнання виконавчого\~напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтував тим, що 11 листопада 2024 року, під час розрахунку в магазині, вона дізналася про арешт своєї картка «Ощадбанк». Через єдиний реєстр боржників позивач дізналася, що арешт на її картку було накладено старшим державним виконавцем Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорним Є.О. на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. № 19556, виданого 20.12.2021 року. Але жодних кредитних договорів в розумінні цивільного кодексу України з ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» позивач не укладала і не підписувала. Вказані вище обставини вказують на відсутність будь-яких підстав на стягнення з неї нотаріусом коштів, або, як мінімум, на наявність спору між нею та відповідачем у разі наявності в них до неї претензій фінансового характеру, що виключає можливість винесення виконавчого напису. Тому, просить суд визнати виконавчий напис № 19556, вчинений 20 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Солонець Тамарою\~Миколаївною таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи позивач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій на заявлених вимогах наполягав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, зареєстрованого за № 19 556 від 20 грудня 2021 р. таким що не підлягає виконанню та стягненню з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 606 грн.(інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України), та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 302,80 грн. (інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України) інші вимоги позивача такі як стягнення орієнтовних судових витрат на правову допомогу не визнаються. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, з заявою про відкладення слухання справи до суду не зверталася. Третя особа старший державний виконавець Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорний Євген Олександрович у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, з заявою про відкладення слухання справи до суду не звертався. Ухвалою Слов`янського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~від 21\~листопада 2024\~року зупинено\~стягнення у\~виконавчому провадженні\~ВП №\~68567870,\~відкритому на\~підставі виконавчого\~напису №\~19556\~від 20\~грудня 2021\~року,\~виданого приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Солонець\~Тамарою Миколаївною. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] \~до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія Управління\~активами»,\~треті особи:\~Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Солонець Тамара\~Миколаївна,\~Старший державний\~виконавець Слов`янського\~відділу державної\~виконавчої служби\~у Краматорському\~районі Донецької\~області Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Харків)\~Нагорний Євген\~Олександрович про\~визнання виконавчого\~напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Як зазначено у Виконавчому написі від 21 грудня 2021 року, вчиненому приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Солонець Т.М. за № 19556, з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~Управління активами» підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 29784,50 грн. На підставі вищенаведеного виконавчого напису 09.02.2022 року старшим державним виконавцем Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорним Євгеном Олександровичем винесено постанову № 68567870 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~Управління активами» заборгованості в загальному розмірі 29784,50 грн., в тому числі 2978,45 грн. основної винагороди приватного виконавця. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 квітня 2005 року Слов`янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, [PERSON] 21 квітня 2005 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Статтею 87\~Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року (із відповідними змінами та доповненнями) встановлено низку документів, які є підставою для стягнення у безспірному порядку згідно виконавчих написів нотаріусів, зокрема, визначено можливість проведення стягнення з підстав, що випливають з кредитних відносин. Пунктом другим Переліку закріплено, що підставою для стягнення за виконавчими написами нотаріусів є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч. 1 ст. 39 цього закону). Таким актом є, зокрема, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5. У ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з пп. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 закону «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК, ст.ст. 50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц. Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що представник відповідача у судове засідання не з`явився, правом на заперечення проти позовних вимог позивача не скористався, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що при вчиненні нотаріального напису № 12622 від 28 травня 2021 року, приватним нотаріусом було порушено встановлений порядок для вчинення таких нотаріальних дій. Беручи до уваги визначені вище обставини, суд приходить до обґрунтованості позовних вимог [PERSON] та вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі. Згідно з частинами 1-3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, згідно з Розрахунку адвокатських послуг № б/н від 19.11.2024 року, винагорода адвоката Керанчук В.Б. за надання правової допомоги [PERSON] , становить 5000,00 грн. Суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. Як слідує з матеріалів справи, позивачем за подання позову та заяви про забезпечення позову згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» було сплачено судовий збір в загальному розмірі 1816,80 гривень. Відповідно до п. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із цим, враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд доходить до висновку про можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду із даним позовом та заявою про забезпечення позову, що в загальному розмірі становить 908,40 грн. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позов задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню залишкові 50% понесених ним судових витрат в сумі 908,40 грн. На підставі ч. 7 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved