Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в сумі 51943,01 гривень за період з 01.09.2020 по 01.10.2024. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] . Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради здійснює забезпечення тепловою енергією житла, яке займають відповідачі. [PERSON] та [PERSON] користуються послугами з централізованого опалення, однак, передбачених законом обов`язків щодо оплати за ці послуги належно не виконують, внаслідок чого за період з 01.09.2020 по 01.10.2024 у них наявна заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 51943,01 гривень. Добровільно відповідачі відмовляються сплатити борг. З цих підстав, просить позов задовольнити, стягнути із відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 51943,01 гривень та понесені судові витрати по справі. Ухвалою судді від 20.01.2025 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явилась, про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує та просила задовольнити їх у повному обсязі. Не заперечила щодо заочного судового розгляду цивільної справи. Відповідачі будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідачів не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України наявні підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися у судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву, а представник позивача не заперечила проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Відповідно до довідки КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР від 26.09.2024 про осіб зареєстрованих за адресою [ADDRESS] , зареєстрованими за вказаною адресою значаться [PERSON] та [PERSON] . Позивач КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення тепловою енергією зазначеного житла, у якому проживають відповідачі. На [PERSON] відкрито особовий рахунок для проведення нарахування та оплати послуг за спожиту теплову енергію №91671. Відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021р. «Про внесення змін до постанови КМ України від 21 серпня 2019 р. №830» та постанови КМ України № 1023 від 08.09.2021р. «Про внесення змін до постанови КМ України від 11 грудня 2019 р. № 1182» на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» на офіційному сайті КП «ТМТКЕ» ( https://teplo.te.ua/) 31 жовтня 2021 року були опубліковані типові публічні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. З 01 грудня 2021 року відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1105 від 01.12.2021 у Тернополі впроваджено двоставковий тариф на послугу постачання теплової енергії. Отже, за період з 01.01.2020 по 30.11.2021 надавалися послуги за назвою з централізованого опалення та постачання гарячої води, а з 01.12.2021 по 01.10.2024 надавалися послуги за назвою за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Згідно з актами про запуск системи опалення в роботу від 16.10.2020, 12.10.2021, 04.11.2022, 17.10.2023 проведений запуск системи опалення, в тому числі за адресою [ADDRESS] . Як вбачається із виписки з особового рахунку (о/р [NUMBER] ) про заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води наданої КПТМ «ТМТКЕ» від 03.10.2024, відповідачі не у повному обсязі проводили оплату за спожиту теплову енергію, внаслідок чого за період з 01.09.2020 по 01.10.2024 у них утворилася заборгованість у розмірі 51943,01 гривень. Із довідки КП «ТМТКЕ» про оплату по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] вбачається, що на виконання рішення суду від 08.02.2021 зараховано 35898,57 грн. стягнення з ДВС за період з 01.09.2020 до 01.10.2024. З письмового повідомлення, надісланого на адресу відповідачів від 02.10.2024 за №3092/17/621 вбачається, що Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради повідомило відповідачів про наявність станом на 01.10.2024 заборгованості у розмірі 51943,01 гривень за послуги з централізованого теплопостачання та необхідність сплатити зазначену заборгованість впродовж 15 днів. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13). Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що позивач здійснює забезпечення помешкання відповідачів теплопостачанням, у тому числі надавав послуги з централізованого опалення та послуги з постачання теплової енергії в період з 01.09.2020 до 01.10.2024. Відповідачі не вносили оплату за спожиті послуги в повному розмірі, а лише здійснювали часткову проплату, а саме за період з 01.09.2020 по 01.10.2024 оплачено 35835,57 гривень, яку було зараховано на погашення залишку, що існував на 01.09.2020, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 51943,01 гривень, про що свідчить виписка з особового рахунку про заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води. За таких обставин суд приходить до висновку, що наявні порушення відповідачами прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] солідарно в користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в сумі 51943,01 гривень. У зв`язку з задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача необхідно стягнути 3028 гривень понесеного судового збору, солідарно.

Outcome: approved