Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

18 лютого 2025 року [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, примирення є неможливим, шлюб існує формально, а тому просить суд розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2025 прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явилась, просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надіслав до суду заяву, згідно якої не заперечує щодо розірвання шлюбу та просить суд розглянути справу без його участі. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 250, сторони зареєстрували шлюб 07 березня 2008 року. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб, ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За приписами частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України, шлюб, припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а також те, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved