Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.02.2012 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Зазначає, що розмір стягнутих аліментів на даний час є недостатнім і таким, що не задовольняє елементарні потреби дитини. При цьому, її матеріальне становище є складним, оскільки на даний час вона овдовіла, навчається на платній денній формі навчання на факультеті «Навчально-науковий інститут соціально-педагогічної та мистецької освіти у Мелітопольському державному педагогічному університеті імені Богдана Хмельницького, а також має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При цьому, відповідач є працездатною особою, має хороше фінансове становище та може сплачувати аліменти на утримання дочки у більшому розмірі. У зв`язку з чим, просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів, а саме: стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 4000 грн. щомісячно і до досягнення дочкою повноліття. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь понесені витрати за надання правничої допомоги. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду відзив, у якому зазначив, що надавав допомогу на утримання дитини в добровільному порядку і у більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду. Також вказав, що він є особою з інвалідністю ІІІ-ї групи. Крім того, вважає, що розмір понесених витрат на правничу допомогу є завищеним. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як з`ясовано судом, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.02.2012 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 23.01.2012 року і до досягнення нею повноліття (а.с. 13-14). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 192 ч. 1 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 2 ст.\~182\~СК України мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. При цьому, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2025 рік» з 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років 2 563 грн., для дітей віком від 6 до 18 років 3 196 грн. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Отже, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з моменту ухвалення вищезазначеного рішення у позивача суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при визначенні такого розміру аліментів. А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом і значно збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, істотні зміни матеріального становища позивача, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача, а саме: до 4000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, до часткового задоволення підлягають вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст.\~133\~ч.\~1,\~3\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Як вбачається із ордеру про надання правничої допомоги від 23.01.2025 року, адвокатом надавалася професійна правнича допомога [PERSON] у справі про стягнення аліментів і вартість витрат визначена у сумі 5000,00 грн., яка сплачена позивачем, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 32-35). Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн., які слід стягнути з позивача на користь відповідача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 1211,20 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial