Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

07.11.2023 року [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідачів про поділ спадщини у вигляді домоволодіння [ADDRESS] , домоволодіння [ADDRESS] , земельної ділянки кадастровий номер 7321585600:01:008:0031, площею 1,1211 га, розташованої на території Малокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який є батьком [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. В обґрунтування позову посилалася на те, що після смерті її чоловіка, з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, відкрилася спадщина у вигляді трьох об`єктів нерухомого майна, яке можна поділити в натурі між спадкоємцями [PERSON] наступним шляхом: виділити неповнолітній [PERSON] у власність домоволодіння [ADDRESS] , де вони проживали з [PERSON] і проживають до теперішнього часу, [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] , а [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 7321585600:01:008:0031, площею 1,1211 га, розташовану на території Малокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. Також [PERSON] погодилася сплатити [PERSON] , [PERSON] грошову компенсацію за різницю у вартості їх часток у спадковому майні в розмірі в розмірі 48646,00 грн. Ухвалою судді від 15.11.2023 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, витребувано спадкові справи після смерті [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. 28.11.2023 відповідачі [PERSON] , [PERSON] отримали копію позовної заяви з додатками, а 11.12.2023, тобто у строк визначений ухвалою суду для подання відзиву, подали зустрічну позовну заяву до [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , про поділ спадщини у вигляді домоволодіння [ADDRESS] , домоволодіння [ADDRESS] , земельної ділянки кадастровий номер 7321585600:01:008:0031, площею 1,1211 га, розташованої на території Малокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка є бабусею [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. В обґрунтування позову посилалася на те, що після смерті їх бабусі відкрилася спадщина у вигляді трьох об`єктів нерухомого майна, яке можна поділити в натурі між спадкоємцями [PERSON] наступним чином: виділити неповнолітній [PERSON] у власність домоволодіння [ADDRESS] в якому вона проживає разом з матір`ю [PERSON] , [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] , а [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 7321585600:01:008:0031, площею 1,1211 га, розташовану на території Малокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. Також просили стягнути з [PERSON] , яка є законним представником неповнолітньої [PERSON] , грошову компенсацію за різницю у вартості їх часток у спадковому майні, припинити право спільної часткової власності спадкоємців на спадкове майно. Ухвалою суду від 14.12.2023 року зустрічну позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , залишено без руху, позивачам надано строк десять днів з дня отримання ухвали для усунення вказаних в ухвалі недоліків. Ухвалою судді від 26.12.2023 року \~прийнято зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , про поділ спадкового майна, стягнення грошової компенсації, припинення права спільної часткової власності, до провадження та об`єднано в одне провадження з первісним позовом, справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 15.01.2024 року продовжено строк підготовчого провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 16.05.2024 року у цивільній справі за клопотанням представника позивачів за зустрічним позовом призначено судову оціночну експертизу, зупинено провадження у справі. Після отримання висновків експертизи, ухвалою суду від 21.08.2024 року провадження у справі відновлено. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.09.2024 року підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] за первісним позовом та відповідачки за зустрічним адвокат Дубець М.О. первісний позов підтримав, фактично не заперечував проти зустрічного позову, оскільки запропонований сторонами варіант поділу в натурі спадкового майна співпадає і спір з цього приводу між сторонами відсутній. Однак заперечив проти вартості спадкового майна, визначеної висновками оціночної експертизи, призначеної ухвалою суду, з підстав її невідповідності положенням ЗУ «Про судову експертизу». Таким чином вважав вартість спадкового майна не доведеною позивачами за зустрічним позовом, а отже на підтвердження вартості спадкового майна просив врахувати докази, надані стороною позивача за первісним позовом. Представник відповідачів за первісним позовом та позивачів за зустрічним адвокат Венерська Г.І. первісний позов не визнала, посилаючись на те, що спадкове майно після смерті батька сторін [PERSON] , померлого [INFO] , відсутнє, проте, три об`єкти спадкового майна у вигляді двох будинків та земельної ділянки наявні наявні після смерті баби [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , померлої [INFO] , яке вони прийняли, оскільки на момент її смерті були неповнолітніми. Підтримала зустрічний позов. Просила розподілити спадкове майно після смерті [PERSON] між її спадкоємцями в натурі у спосіб, визначений у зустрічній позовній заяві, з приводу чого між сторонами фактично відсутній спір, стягнути на користь її довірителів [PERSON] , [PERSON] з [PERSON] , яка є законним представником неповнолітньої спадкоємиці [PERSON] , компенсацію вартості частки \~у спадковому майні в розмірі 248924,66 грн та 274927,66 грн відповідно. Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Щодо первісного позову. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що виконавчим комітетом Лужанської селищної ради Кіцманського району Чернівецької області вчинено актовий запис №48 від 03.11.2017 (а.с.7). За загальними правилами про спадкування спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою; місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини (ст.ст.1220,\~1221 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.ст.1216,\~1217 ЦК України). Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Заповіт на випадок смерті [PERSON] відсутній. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу (2 ст.1223 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Сторони [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є дітьми [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.5,66 зв., 67, 69). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Частиною 3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). За заявою [PERSON] про прийняття спадщини від 21.02.2018, Кіцманською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №88/2018 після смерті [PERSON] .. Також спадщину після смерті [PERSON] прийняли його доньки [PERSON] , [PERSON] в порядку ч.1 ст.1269 ЦК України. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , і є такими, що прийняли спадщину. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину, відсутні. Водночас, за даними спадкової справ №88/2018, спадкове майно після смерті [PERSON] відсутнє. Також, під час розгляду справи встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] , земельна ділянка площею 1,1210 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Малокучурівської сільської ради, яке є предметом поділу в порядку спадкування за первісним позовом спадкодавцю [PERSON] не належало. Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] спадкоємцям не видавались. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України); частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними; кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (ст.1278 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, а саме, що предметом поділу спадкового майна може бути майно, яке входить до складу спадщини, а в ході розгляду встановлено, що спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] , земельна ділянка площею 1,1210 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Малокучурівської сільської ради, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не відкривалася, оскільки спадкодавцю [PERSON] , не належали, первісний позов [PERSON] , яка діє в інтересах спадкоємиці [PERSON] , до спадкоємців [PERSON] , [PERSON] про поділ спадкового майна після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , задоволенню не підлягає. Щодо зустрічного позову. [INFO] в селі Бояни Новоселицького району Чернівецької області помер [PERSON] , про що виконавчим комітетом Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області вчинено актовий запис №3 від 08.01.2015 року (а.с.75 зворот). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] (а.с.28). Як зазначалося, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області Морараш В.М. 12.12.2014 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, що все належне йому майно, де б воно не було і з чого б не складалось та те, що йому буде належати на день смерті і на що згідно з законом буде мати право, він заповів синові [PERSON] (а.с.81). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.61, 62). На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] той проживав за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] (а.с.76). Таким чином, спадкоємець за заповітом [PERSON] бажаючи прийняти спадщину після смерті [PERSON] зобов`язаний був протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, звернутися з відповідною заявою до органів нотаріату. 08.07.2015 строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , закінчився. Даних про те, що спадкоємцю за заповітом [PERSON] надавався додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] у суду відсутні. Отже, [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є таким, що не прийняв спадщину після смерті батька. Також зазначалося, що у разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержує, зокрема, той з подружжя, який його пережив. Встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.80). А отже [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини (а.с.76), протягом визначеного законом строку від спадщини після смерті чоловіка не відмовилась, а отже є такою, що прийняла спадщину після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України. Син померлого [INFO] [PERSON] [PERSON] , хоча і є спадкоємцем першої за законом черги після смерті батька, однак дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини, не вчинив, а отже є таким, що не прийняв спадщину. Сторони [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є онуками [PERSON] , померлого [INFO] . Онуки спадкодавця мають право на спадкування за законом у п`яту чергу (ст.1265 ЦК України). Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених\~частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Обставин, встановлених ч.ч.3-4 ст.1273 ЦК України, щодо відмови від спадщини в інтересах неповнолітніх, матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не містять. Водночас, положеннями ст.1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово і кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Таким чином, хоча на момент смерті [INFO] [PERSON] його онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були неповнолітніми, що на підставі ч.4 ст.1268 ЦК України, не вимагає від них подання заяви про прийняття спадщини, вони, відповідно до ст.1265 ЦК України, є спадкоємцями лише п`ятої черги за законом. Однак з урахуванням положень ст.1258 ЦК України про те, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будучи спадкоємцями п`ятої черги за законом і такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не мають права на спадкування після смерті діда за наявності спадкоємця першої черги за законом [PERSON] , яка прийняла спадщину. Отже, єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна [PERSON] , який прийняв спадщину, є його дружина [PERSON] .. За життя [PERSON] правовстановлюючий документ на успадковане після смерті чоловіка [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] не отримала. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Малокучурівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №9 від 06.04.2015 (а.с.70). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на наступне майно: домоволодіння [ADDRESS] , яке належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку №1140 від 09.06.2011, посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу 09.06.2011 (а.с.10-13); земельну ділянку кадастровий номер 7321585600:01:008:0031 площею 1,121 га, розташовану на території Малокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області для товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №083384 від 12.10.2007 (а.с.31-31); та, в тому числі, на домоволодіння [ADDRESS] , права на яке перейшли до [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] , однак на яке вона не отримала правовстановлюючий документ, оскільки померла. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області Морараш В.М. 12.12.2014 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, що все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалось та те, що їй буде належати на день смерті і на що згідно з законом буде мати право, вона заповіла синові [PERSON] (а.с.74 зв.). На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] та проживала за адресою: [ADDRESS] сама (а.с.70 зв.). Таким чином, спадкоємець за заповітом [PERSON] бажаючи прийняти спадщину після смерті [PERSON] зобов`язаний був протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, звернутися з відповідною заявою до органів нотаріату. [PERSON] з заявами до нотаріуса про прийняття спадщини, протягом відведеного законом строку, не звертався. 07.10.2015 строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився. Даних про те, що спадкоємцю за заповітом [PERSON] надавався додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] у суду відсутні. Отже, [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , є таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Встановлено, що [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є онуками [PERSON] і на час її смерті [INFO] , були неповнолітніми. З урахуванням вищевикладених норм про право на спадкування, неповнолітня [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцями п`ятої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] і є таким що прийняли спадщину у вигляді домоволодіння [ADDRESS] , земельної ділянки кадастровий номер 7321585600:01:008:0031 площею 1,121 га, розташованої на території Малокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області для товарного сільськогосподарського виробництва на підставі ч.4 ст.1268 ЦК України. Спадкоємці першої - четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , які прийняли спадщину відсутні. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ч.1 ст.1278 ЦК України). Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить по 1/3 частці домоволодіння [ADDRESS] , земельної ділянки кадастровий номер 7321585600:01:008:0031 площею 1,121 га, розташованої на території Малокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області для товарного сільськогосподарського виробництва, домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Статтею 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст.1297 ЦК України). Право власності\~на земельну\~ділянку переходить\~до спадкоємців\~на загальних\~підставах,\~із збереженням\~її цільового\~призначення. До спадкоємців\~житлового будинку,\~інших будівель\~та споруд,\~об`єкта незавершеного\~будівництва,\~щодо якого\~зареєстровано право\~власності/спеціальне\~майнове право,\~переходить право\~власності,\~право користування\~земельною ділянкою,\~на якій\~вони розміщені\~або \~право власності,\~право користування\~земельною ділянкою,\~яка необхідна\~для їх\~обслуговування (ст.1225 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1298 ЦК України). 21.09.2023 [PERSON] , [PERSON] звернулися до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Постановою Глибоцької державної нотаріальної контори Чернівецької області від 21.09.2023, [PERSON] , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді 1/3 частки домоволодіння [ADDRESS] , земельної ділянки кадастровий номер 7321585600:01:008:0031 площею 1,121 га, розташованої на території Малокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області для товарного сільськогосподарського виробництва, домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з неподанням документів, що посвідчують право власності спадкодавця на це майно (а.с.83 зв.-85). [PERSON] , [PERSON] звертаючись до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , просили поділити в натурі спадщину, яка відкрилася після смерті їх баби [PERSON] , померлої [INFO] , в наступним чином: виділити в натурі [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] , [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 7321585600:01:008:0031 площею 1,121 га, розташовану на території Малокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, а [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до ч.3 ст.1278 ЦК України, кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст.356 ЦК України). Відповідно до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі №243/6275/16-ц (провадження № 61-42813св18) зроблено висновок по застосуванню частини другої статті 367 ЦК України, статті 1278 ЦК України та вказано, що «якщо спадкодавець склав заповіт і в ньому не зазначив частки спадкоємців, вони вважаються рівними. Навпаки, якщо заповідач розподілив спадщину між спадкоємцями в нерівних частках, то кожний має право саме на ту частку, яку вказав спадкодавець. За відсутності заповіту частки кожного спадкоємця в спадщині визнаються рівними. Відступ від цього принципу можливий за домовленістю спадкоємців між собою (стаття 1267 ЦК України). Спадщина належить спадкоємцям, які прийняли її на праві спільної часткової власності (частина четверта статті 355 ЦК України), а тому при її поділі застосовуються правила передбачені в главі 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ провадиться в судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному із спадкоємців за законом або за заповітом. Вирішення судового спору щодо поділу спадкового майна не залежить від отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину. Поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку у спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року в справі №359/11363/15-ц (провадження № 61-16806св18) вказано, що «законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права». У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-1443цс16 зроблено висновок, що «виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно». Законний представник неповнолітньої позивачки [PERSON] [PERSON] погодилася з варіантом поділу спадкового майна, запропонованого [PERSON] , [PERSON] у зустрічному позові. Згідно з висновком №91/24 оціночної експертизи - оціночного дослідження від 26.07.2024 року ринкова вартість (без врахування ПДВ) житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складає 955398,00 грн (т.2, а.с.1-36). Згідно з висновком №90/24 оціночної експертизи - оціночного дослідження від 26.07.2024 року ринкова вартість (без врахування ПДВ) житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складає 182621,00 грн (а.с.212-239). Згідно з висновком №89/24 оціночної експертизи - оціночного дослідження від 22.07.2024 року ринкова вартість (без врахування ПДВ) земельної ділянки кадастровий номер 7321585600:01:008:0031 площею 1,1211 га, вільної від земельних поліпшень, з цільовим призначенням: 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Малокучурівської сільської ради Чернівецької області, становить 156618,00 грн (а.с.185-200). З вищевказаних експертних висновків вбачається, що нерухоме майно у вигляді домоволодіння [ADDRESS] , яке передається у власність в порядку поділу спадкоємцю [PERSON] за вартістю значно перевищує вартість домоволодіння [ADDRESS] , земельної ділянки кадастровий №7321585600:01:008:0031, яке передається у власність в порядку поділу спадкоємцям [PERSON] , [PERSON] відповідно. А тому, з [PERSON] як з законного представника неповнолітнього спадкоємця [PERSON] , слід стягнути грошову компенсацію, що відповідає розміру й вартості частки [PERSON] у спадковому майні. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Дубець М.О. заперечив належність та допустимість доказів вартості спадкового майна, визначеного висновками №89/24, 90/24, 91/24 оціночної експертизи, оскільки вони не є висновками судової експертизи в розумінні Закону України «Про судову експертизу». Звертаючись до суду з первісним позовом сторона позивача надала власні докази вартості спадкового майна, а саме: висновок експерта-оцінювача, згідно з яким вартість домоволодіння [ADDRESS] станом на 27.07.2023 складає 242154,00 грн (а.с.14); довідку Заставнівського БТІ КП Кадубовецької сільської ради від 18.09.2023, згідно з якою дійсна вартість у 2023 році домоволодіння [ADDRESS] складає 123981,00 грн (а.с.29); звіт ФОП « [PERSON] » від 14.09.2023 про експертну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий №7321585600:01:008:0031 площею 1,1211 га з цільовим призначенням: 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Малокучурівської сільської ради Чернівецької області, виданого ФОП « [PERSON] » 14.09.2023, відповідно до якого її ринкова вартість становить 127794,00 грн (а.с.34-35). Надаючи оцінку наданим сторонами доказам про вартість спадкового майна, що підлягає поділу, суд виходить з наступного. Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені у Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Згідно з ч.4 ст.3 зазначеного Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлено у статті 12 цього Закону. Підставою для проведення оцінки майна, відповідно до ст.10 Закону, є договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або ухвала суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. У ч.1 ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. За змістом ст.3 зазначеного Закону оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Згідно з ч.6 ст.9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення. Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440 (далі - Національний стандарт № 1) є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому стандарті, використовуються в інших національних стандартах. Національний стандарт №2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442 (далі - Національний стандарт № 2), також є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу. Отже, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту №2 з урахуванням вимог Національного стандарту №1, яким визначено загальні засади процедури оцінювання. Згідно з положеннями п.50 Національного стандарту №1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки. Відповідно до п.51 Національного стандарту №1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби). Згідно з п.15, 16 Національного стандарту №1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки. Відповідно до п.52 Національного стандарту №1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки. Зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього із забезпеченням режиму конфіденційності згідно з умовами договору на проведення оцінки майна та з дотриманням вимог законодавства (п.54 Національного стандарту №1). За змістом п.56 Національного стандарту №1 звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість. Відповідно до п.15 Національного стандарту №1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Висновки №91/24, №90/24, №89/24 оціночної експертизи - оціночного дослідження, надані на виконання ухвали суду від 16.05.2024, відповідають за своєю формою та змістом вимогам ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», виконані суб`єктом оціночної діяльності, підписані оцінювачем, скріплені підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності; відображають методичні підходи оцінки ринкової вартості майна, які відповідають Національним стандартам методів проведення оцінки, відображають джерело отримання вихідних даних, необхідних при проведенні оцінки, аналіз цін на подібне майно, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість. Наданий позивачкою за первісним позовом та відповідачкою за зустрічним позовм [PERSON] висновок експерта-оцінювача щодо вартості домоволодіння [ADDRESS] (а.с.14), звіт ФОП « [PERSON] » від 14.09.2023 про експертну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий №7321585600:01:008:0031 площею 1,1211 га, розташованої на території Малокучурівської сільської ради Чернівецької області, окрім місця розташування об`єкта оцінки та його технічних характеристик, вартості майна не містить зазначення етапів проведення незалежної оцінки майна, здійснених оціночних процедур, а також зібраних оцінювачем вихідних даних та іншої інформації, що в своїй сукупності негативно впливає на вставлення судом достовірності результатів оцінки та викликає сумніви; довідка Заставнівського БТІ КП Кадубовецької сільської ради від 18.09.2023 є неналежними доказом ринкової вартості домоволодіння [ADDRESS] , оскільки не відображає таких даних. Інших експертних\~висновків за\~наявності у\~сторони відповідача\~за зустрічним\~позовом сумнівів\~щодо правильності висновків №91/24, №90/24, №89/24 оціночної експертизи - оціночного дослідження сторона, в ході реалізації принципу змагальності, сторона не надала як і не клопотала перед судом про призначення судової експертизи. За вищевикладених обставин, суд приходить до підсумку, що висновки №91/24, №90/24, №89/24 оціночної експертизи - оціночного дослідження, не викликають сумнівів щодо їх об`єктивності та обґрунтованості, з огляду на відповідність їх положенням Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та прийнятих відповідно до Закону підзаконним нормативно-правових актам, а тому приймається до судом до уваги як належний та допустимий доказ у розумінні ст.ст.77, 78 ЦПК України, на підтвердження обставин вартості об`єктів спадкового майна. Таким чином, загальна вартість спадкового майна складає 1294637,00 грн (156618,00+182621,00+955398,00), а частка кожного спадкоємця у спадщині становить 431545,66 грн (1/3*1294637,00=431545,66). З урахуванням запропонованого сторонами за зустрічним позовом варіантом поділу спадкового майна та виділення спадкоємиці [PERSON] у власність в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] вартістю 182621,00 грн, частка [PERSON] у спадковому майні змінена у бік зменшення на 248924,66 грн. У разі виділення спадкоємцю [PERSON] у власність в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] узгодженого сторонами майна земельної ділянки кадастровий номер 7321585600:01:008:0031 площею 1,121 га, розташованої на території Малокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області для товарного сільськогосподарського виробництва вартістю 156618,00 грн, частка [PERSON] у спадковому майні змінена у бік зменшення на 274927,66 грн. При цьому, частка неповнолітньої спадкоємиці [PERSON] у вигляді домоволодіння [ADDRESS] вартістю 955398,00 грн, змінена у бік збільшення на 523852,34 грн. Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в справі №712/1852/19 від 15.02.2023 року, суд підтримав висновки раніше ухвалених постанов, а саме висновок, що визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно». Отже, у разі визнання за спадкоємицею [PERSON] права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , її законний представник [PERSON] має виплатити [PERSON] 248924,66 грн, а [PERSON] 274927,66 грн компенсації вартості зменшення їх часток у спадщині після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] . Стягнення грошової компенсації за зміну часток у праві власності на користь спадкоємців [PERSON] , [PERSON] за саме з [PERSON] не суперечить закону, адже малолітня [PERSON] , яка набуває право на спадкування з моменту відкриття спадщини після смерті баби [PERSON] , здійснювати його самостійно до досягнення повноліття не може, а діє через законного представника матір [PERSON] .. Отже, пред`явлення вимоги про стягнення до законного представника має рівнозначні юридичні наслідки. Таким чином, встановивши під час розгляду зустрічного позову, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] , земельної ділянки кадастровий номер 7321585600:01:008:0031 площею 1,121 га, розташованої на території Малокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області для товарного сільськогосподарського виробництва, домоволодіння [ADDRESS] , яка була прийнята спадкоємцями п`ятої черги за законом неповнолітніми онуками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , і інші спадкоємці попередніх черг за законом та спадкоємці за заповітом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] відсутні, встановивши, що спадкоємці [PERSON] дійшли згоди щодо поділу об`єктів спадкового майна в натурі, однак частка спадкоємців [PERSON] , [PERSON] змінена в бік зменшення за рахунок частки неповнолітньої спадкоємиці [PERSON] , зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] про поділ спадкового майна та стягнення грошової компенсації за відхилення від розміру ідеальних часток співвласників підлягає задоволенню. Окрім того, у зустрічному позові [PERSON] , [PERSON] просили припинити після поділу право спільної часткової власності спадкоємців на спадкове майно. Дійсно,\~відповідно до\~ч.2\~ст.367\~ЦК України,\~у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Однак, враховуючи, що свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] її спадкоємцям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , де були б визначені їх частки у спадковому майні, не видавалися та, відповідно, не здійснювалася державна реєстрація прав власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на спадкове майно, тобто спадкоємці [PERSON] набули лише право на спадщину після смерті баби [PERSON] а не право власності не неї, вимога [PERSON] , [PERSON] про припинення права власності співвласників спадкового майна на таке майно є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Щодо судових витрат. Так, згідно частин 1 та 3 ст.133 та частин 1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з первісним позовом [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , сплатила судовий збір в розмірі 2421,60 грн, що відповідає 1% від ціни позову за подання позовної заяви майнового характеру, поданою фізичною особою та підтверджується квитанцією від 07.11.2023. . Оскільки в задоволенні позову [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , відмовлено, її витрати по сплаті судового збору відшкодуванню відповідачами за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] не підлягають. При зверненні до суду з зустрічним позовом позивачі [PERSON] , [PERSON] просили суд попередньо визначити розмір судового збору, оскільки ціна позову на час пред`явлення зустрічного позову визначена не була. Ухвалою суду від 14.12.2023 судом визначено розмір судового збору за подання зустрічної позовної заяви в розмірі 3400,00 грн. Судовий збір у вказаному розмірі був сплачений позивачкою [PERSON] відповідно до квитанції від 22.12.2023. Відповідно до частин 1, 2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч.2 ст.6 ЗУ «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду але на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах (ч.6 ст.6 ЗУ «Про судовий збір»). У разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. В процесі розгляду справи встановлено, що загальна ціна зустрічного позову становить 863091,32 грн (2*431545,66 грн, де 2 кількість позивачів, 431545,66 грн вартість частки кожного спадкоємця у спадковому майні). Таким чином позивачі [PERSON] , [PERSON] мали сплатити за подання зустрічної позовної заяви по 4315,46 грн пропорційно долі поданих кожним з них вимог. Недоплачена сума судового збору [PERSON] , з урахуванням сплаченої 22.12.2023 в розмірі 3400,00 грн, становить 915,46 грн, а [PERSON] 4315,46 грн. Зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] про поділ спадкового майна задоволено. Відмова в частині зустрічного позову про припинення права спільної часткової власності не впливає на вирішення зустрічного позову по суті, оскільки ця вимога є похідною від вимоги про поділ спадкового майна. Враховуючи, що зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про поділ спадкового майна, стягнення компенсації задоволено, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті по сплаті судового збору в розмірі 3400,000 грн, понесені [PERSON] на виконання ухвали суду про попереднє визначення розміру судового збору, а також на користь держави недоплачена [PERSON] , [PERSON] сума судового збору в розмірі 915,46 грн та 4315,46 грн (всього 5230,92 грн). Для вирішення питання про витрати позивачів за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] на професійну правничу допомогу суд призначає судове засідання для ухвалення додаткового рішення, оскільки позивачами за зустрічним позовом разом з позовною заявою подано попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, та до закінчення судових дебатів\~заявлено про подання доказів на підтвердження понесених витрат.

Outcome: partial