Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Ярук А.І. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] і просить суд розірвати шлюб, укладений 14.04.2018 року між позивачем та відповідачем, актовий запис №80. Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.04.2018 року позивач та відповідач уклали шлюб. В шлюбі у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось через непорозуміння, різні інтереси і погляди на життя, втрату почуттів. З лютого 2024 року позивач та відповідач не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Отже позивач вважає, що сім`я розпалась та збереженню не підлягає, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.02.2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Призначено судове засідання. У судове засідання 01.04.2025 року учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином. Представник позивача [PERSON] адвокат Ярук А.І. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] подав відзив, в якому зазначив, що визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу, просить розглянути справу в його відсутність. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 14.04.2018 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб зі [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано у Новобаварському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що зроблено відповідний актовий запис №80 і підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14.04.2018 року. Прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 10). У сторін народилася діти: [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №4957 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.10.2019 року, та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №4956 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.10.2019 року. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10 (зворот), 11). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача, неповнолітніх дітей та відповідача, який позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. Оскільки відповідач визнав позов,\~суд відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (а.с. 1) в розмірі 605,60 грн., а іншу частину судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 605,60 грн. - стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved