Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до АТ «ОПЗ» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Позов обґрунтовано тим, що 17.01.2023 [PERSON] був прийнятий на роботу до АТ "Одеський припортовий завод" на посаду електромеханіка,\~цех зв`язку,\~де і\~працює на\~сьогоднішній час.\~Починаючи з\~червня 2024\~року ПАТ\~"Одеський\~припортовий завод"\~не сплачувало\~заробітну плату\~ [PERSON] \~по листопад\~2024\~року.\~Відповідачем була нарахована заборгованість в розмірі 70127,52 грн разом з податками, але не виплачена позивачу заробітна плата в розмірі приблизно 50000 грн, точний розмір невиплаченої заробітної плати позивач не може надати, оскільки довідку про заборгованість по заробітній платі відповідач не надав. Довідку про розрахунок заборгованості позивач отримав 28.01.2025. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 06.02.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання по справі . 27.03.2025 відповідачем було подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився про дату та час був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями не звертався. Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18. Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. Згідно довідки № 2270/1070 від 26.12.2024 [PERSON] працює в АТ "ОПЗ" на посаді електромеханіка, цех зв`язку з 17.01.2023 наказ № 26-К від 13.01.2023 (а.с.9). Відповідно до довідки АТ «ОПЗ» № 275 від 23.01.2025, заборгованість по заробітній платі за липень - листопад 2023 складає 49876,92 грн (а.с.12). Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, а саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Стаття 55 Конституції України наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених\~частиною другою\~цієї статті. Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 49876,92 грн. У матеріалах справи відсутні докази виплати позивачу належних сум до дня розгляду справи, відповідачем не надано суду належних і достатніх доказів, що невиплата всіх належних сум позивачу сталася внаслідок настання обставин непереборної сили (форс-мажору). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення заробітної плати, а тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків. Суд констатує, що в матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги № 12/01/25/01 від 12.01.2025, укладений між ТОВ «Юридична компанія Рубікон» в особі директора Кіладзе Вахтангі та Перепелиці М.П. Згідно акту надання послуг до договору про надання правничої допомоги № 27/12/24/01 від 27.12.2024 вартість наданих послуг склала 8000 грн. Відповідачем було подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. З огляду на складність справи, виконані адвокатом роботи, суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь позивача сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн не відповідає переліку/вартості виконаних робіт і критеріям розумності, справедливості та співмірності, а тому з огляду на зазначене вище та встановлені судом обставини, дійшов висновку про необхідність стягнення таких витрат у розмірі 4000 грн, що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved