Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за надані послуги в розмірі 54292,64 грн., а також судові витрати в розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг КП «Харківські теплові мережі». Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг у боржника утворилась заборгованість в розмірі 52193 грн. 39 коп., а саме: 50717,27 грн. за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.05.2013 по 31.12.2024; 710,52 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.12.2024; 765,60 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем за період з 01.07.2022 до 31.12.2024, а також інфляційні втрати в сумі 1526,46 грн.; 3 % річних в сумі 572,79 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач не надавав клопотань про розгляд справи в загальному порядку, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач відзиву на позов або клопотань до суду не подав. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками, доданими до неї, направлялися відповідачу за місцем реєстрації, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. З врахуванням вказаного, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Особовий рахунок № [NUMBER] . КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 та Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1182. На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 №1186 «про визначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова» КП «Харківські теплові мережі» є виконавцями послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. У період з березня 2007 року по червень 2022 року КП «Харківські теплові мережі» здійснювало технічне та аварійне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова на підставі укладеного договору з балансоутримувачем зазначеного житлового фонду УП «Жилкомсервіс». Відповідно до ст. ст.13, 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правила надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830, встановлюють обов`язок споживача оплачувати послуги, абонентське обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку, щомісяця в порядку та розмірах, визначених договором. Відповідно до п. 35 цих Правил розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. З 01 липня 2022 року набрали чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01 червня 2022 року. Зазначені договори укладені з урахуванням ст. ст. 11, 633, 634, 641, 642 ЦПК України. Згідно з п. 2 Публічних договорів, договір вважається укладеним між виконавцем та споживачами багатоквартирного будинку через 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця, якщо протягом цього періоду власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку не повідомили виконавця про свою відмову від укладення договору. Згідно з п. 2 зазначених договорів, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплати рахунка за надану послугу, факт отримання послуги. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі №176/456/17 (провадження № 61-63св18). Як вбачається з матеріалів справи КП «Харківські теплові мережі» надавало відповідачу зазначені вище послуги, відповідач їх одержував і не відмовлявся від них у встановленому законом порядку. Окрім того, оскільки відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовився від послуг, які надавало йому КП «Харківські теплові мережі», то в нього виник обов`язок сплатити ці послуги. Відповідач вказані послуги сплачує несвоєчасно та не в повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 52193 грн. 39 коп., а саме: 50717,27 грн. за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.05.2013 по 31.12.2024; 710,52 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.12.2024; 765,60 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем за період з 01.07.2022 до 31.12.2024. Розмір заборгованості підтверджується наданими суду відомістю нарахувань та оплати за послуги з теплопостачання, відомістю нарахувань та оплати за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії, відомістю нарахувань та оплати за обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. За несвоєчасну оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період до лютого 2022 року відповідачу нараховано: інфляційні витрати в сумі 1526,46 грн.; 3% річних в сумі 572,79 грн. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 3 ст.267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи відсутність заяви відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, суд не розглядає питання про поновлення позивачу строку позовної давності, та з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню вказана заборгованість. Таким чином, позовні вимоги КП «Харкові теплові мережі» про стягнення із відповідача заборгованості у загальному розмірі 54292,64 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved