Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов представника Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Українські фінансові операції» Дідух Є.О. до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач зазначив, що 20.12.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора було укладено електронний договір № 4232237 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 15\~000.00 грн., строк кредиту 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2.5 % від суми кредиту за кожен день користування. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало позичальнику кредит в зазначеній сумі, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Однак, позичальник не виконав своїх боргових зобов`язань. Тож, 26.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу № 26/07/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена. За наведеного, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 150\~375.00 грн, яка складається з основного боргу 15\~000.00 грн; заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором 82\~500.00 грн; суми заборгованості за процентами нарахованими позивачем за 141 календарний день у сумі 52\~875.00 грн. Також, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, а саме сплачений судовий збір у сумі 2\~422.40 грн та витрати на правову допомогу у сумі 10\~000.00 грн. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі; та розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копію зазначеної ухвали надіслано сторонам у справі. Окрім того, 04.02.2025 судом ухвалено клопотання представника позивача Дідух Є.О. про витребування доказів, задовольнити та витребувати від АТ «Універсал Банк» докази у справі: інформацію: чи було емітовано на ім`я [PERSON] платіжну карту № [NUMBER] ; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] за період з 20.12.2023 року по 29.12.2023 року з відображенням часу зарахування коштів; інформацію про номер телефону на який надсилається інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 20.12.2023 року по 29.12.2023 року. 11.03.2025 зазначену вище ухвалу суду виконано. До суду надано відповідну інформацію. Тож, сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 11.03.2025 до суду повернуто відправлення (конверт) адресований відповідачу із довідкою про причини повернення « за закінченням терміну зберігання». Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. Зважаючи на зазначене вище, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Окрім того, у ч.2 ст.247 ЦПК України визначено, що в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, вивчивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх часткового задоволення. 20.12.2023 між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Лінеура Україна» (ЄДРПОУ 42753492) та клієнтом [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було укладено договір № 4232237 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 15 000,00 гривень. За взаємною згодою Сторін сума кредиту може бути збільшена, про що Сторонами укладається Додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором, відповідно до Графіку платежів (п.1.3 цього Договору). Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту, а також термін (дата) повернення (виплати) кредиту, встановлені Договором, можуть бути змінені (продовжені) за письмовою згодою Сторін, шляхом підписання Сторонами додаткового договору до цього Договору. Ініціювання Клієнтом продовження строку кредитування/строку Договору відбувається без змін умов цього Договору в бік погіршення для Клієнта. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 99\~923.40% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 150\~000.00 грн. Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Дата надання кредиту 20.12.2023 або 21.12.2023. Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміри та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в п. 2.3 Договору. Договір підписано електронним підписом 74367 20.12.2023 18:30:38 [PERSON] . Додатком №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4232237 від 20.12.2023 клієнта [PERSON] є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Так загальна вартість кредиту становить 150\~000.00 грн. Таблицю підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 74367 20.12.2023 18:30:38 [PERSON] . Окрім того, додано копію паспорта споживчого кредиту, у якому встановлена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Підписано електронним підписом 74367 20.12.2023 18:30:38 [PERSON] 20.12.2023 о 18:32:09 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 15\~000.00 грн; маска картки: [NUMBER] , що підтверджено довідкою від генерального директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР». Позивачем додано правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» затверджених 20.11.2023. З розрахунку\~заборгованості за\~договором №\~4232237\~від 20.12.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 26.07.2024 позичальника [PERSON] виданого директором ТОВ «Лінеура Україна» встановлено, що борг не погашено та загальна його сума становить 97\~500.00 грн. Тож, 26.07.2024 між фактором ТОВ «Українські фінансові операції» та клієнтом ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір факторингу № 26/07/2024. За умовами договору фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за яким настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до боржників сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Оплату згідно зазначеного вище договору фактор здійснив 02.08.2024, про що додано копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів. У доданій копії витягу з реєстру боржників під порядковим номером 5299 зазначено боржника [PERSON] із сумою заборгованості разом 97\~500.00 грн. Усім боржникам (до їх особистих кабінетів), права вимоги за кредитними договорами яких передані новому кредитору відповідно до договору факторингу та реєстру боржників, надіслано лист щодо повідомлення про відступлення права вимоги за кредитними договорами. Позивачем додано копії правовстановлюючих документів ТОВ «Українські фінансові операції» ІК 40966896 та ТОВ «Лінеура Україна» ІК 42753492. Також, 11.03.2025 на виконання ухвали суду про витребування доказів, до суду надійшов лист з АТ «Універсал Банк» у якому зазначено, що: платіжна картка № [NUMBER] була емітована банком на ім`я [PERSON] . Номер телефону на який надсилається інформація за картою: [NUMBER] . Додано виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до зазначеної платіжної картки що належить [PERSON] за період з 20.12.2023 по 29.12.2023. З виписки вбачається зарахування коштів у сумі 15\~000.00 грн на карту клієнта [PERSON] 20.12.2023 о 18:32:09. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Отже, уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З наданих до суду письмових доказів вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором про надання банківських послуг належним чином не виконував, через що у нього виникла заборгованість перед банком. Наразі він продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає. Разом із тим у ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. До суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. Відповідно до приписів ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Тож, тлумачення ст. 516, частини другої ст. 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України, в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15. При цьому, відповідачем до суду не надано доказів сплати заборгованості ні на користь первісного кредитора ні на користь фактора. Отже, судом встановлено, що первісний кредитор ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед позичальником [PERSON] виконало у повному обсязі, шляхом надання доступу до кредитних коштів. Однак, позичальник порушив вимоги договору, чим порушив права банку, через що утворилась заборгованість у загальній сумі 97\~500.00 грн, що підтверджено відповідним розрахунком заборгованості. Згодом банк відступив фактору свої права вимоги зокрема до боржника [PERSON] , а фактор прийняв їх. Сума заборгованості разом боржника [PERSON] 97 500.00 грн. Тож, оскільки ТОВ «Лінеура Україна» у передбачений законом спосіб передало право вимоги до [PERSON] фактору ТОВ «Українські фінансові операції», а відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 4232237 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.12.2023 із загальною сумою заборгованості 97\~500.00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом із тим, позивачем заявлено до стягнення суму - 150\~375.00 грн. Зазначено, що 82\~500.00 грн це сума заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «Українські Фінансові Операції» за 141 календарний день. Суд звертає увагу позивача на те, що така заборгованість нічим не обґрунтована та не підтверджена належними та достатніми доказами. Наведений у позовній заяві розрахунок обчислення суми відсотків не є належним доказом, оскільки такий є лише внутрішнім розрахунком установи, через що позовні вимоги у частині стягнення з відповідача суми 82\~500.00 грн задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про судовий збір, суд виходить із наступного. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем надано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 08.01.2025 про сплату судового збору у розмірі 2 422.40 грн. Тож,що суд вважає вірним тягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000.00 грн. На доказ додано: копію договору № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг укладеного 01.08.2024 між замовником ТОВ «Українські фінансові операції» та адвокатом Дідух Є.О.; копію детального опису робіт (надання послуг) № 4232237 від 11.12.2024 у справі за позовом до [PERSON] ; копію акту приймання-передачі наданих послуг № № 4232237 до зазначеного договору, у якому визначено вартість послуги 10\~000.00 грн. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) У ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Суд звертає увагу позивача та те, що п. 4 акту приймання-передачі надання послуг № 4232237 до договору № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг укладеного 01.08.2024 визначено, що замовник сплачує вартість юридичних послуг частинами, перша частина у розмірі 1\~000.00 грн сплачується протягом 10 календарних днів з моменту зазначення дати підписання договору, інша частина після прийняття судом рішення. Проте, доказів оплати замовником першої частини вартості послуг адвоката до суду не надано. Окрім того, позов товариства задоволено частково, тому суд вважає за необхідне вимоги позивача задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5 000.00 грн., оскільки заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу 10 500.00 грн. з урахуванням критерію складності справи є очевидно завищеним. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial