Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В позові посилається на те, що між нею та [PERSON] був укладений шлюб 03 жовтня 2003 року. У шлюбі є двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Позивачка вказує, що стосунки між нею та відповідачем погіршились більше п`яти років тому, вказує що у неї з відповідачем існують багато розбіжностей у поглядах на різні сфери життя, включаючи виховання дітей, побут, ставлення до людей і сімейних стосунків. Просить\~шлюб між нею та відповідачем\~розірвати. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 січня 2025 року позов був залишений без руху та надано позивачці п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків. 20 січня 2025 року від позивачки надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та уточнення до позовної заяви про розірвання шлюбу без вимог про поділ майна. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями статтями 130, 131 ЦПК України, про що у справі є належні докази. Про причини неявки не повідомив. Відповідно до статті\~280\~ЦПК\~України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивачки на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі статті 280\~ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити у справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень статей 4, 12, 13, 81\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі суд встановив таке. Шлюб між сторонами був зареєстрований 03 жовтня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, актовий запис № 1651, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У подружжя є двоє спільних дітей: повнолітній син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та неповнолітній син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до норм частини 2 статті 104 та частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до\~частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно\~зі статтею 112\~Сімейного\~кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною 1 статті 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог частини 1\~статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 51 Сімейного кодексу України визначає, що дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно з частинами 2-4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося, причиною розпаду сім`ї стали різні інтереси та протилежні погляди не тільки на життя, а й на шлюб та сім`ю. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально. Позивачка в своїй заяві наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, збереження шлюбу вважає недоцільним. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між [PERSON] до [PERSON] слід розірвати. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Крім того, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням наведеного та беручи до уваги те, що за звернення з позовом до суду [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1211,20 грн, з відповідача на користь позивачки належить стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved