Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

І. Описова частина 1. Стислий зміст заяви 28 січня 2025 року представник [PERSON] - адвокат Бакалець І.Г. - звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, заінтересована особа: [PERSON] , із заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] , 1944 року народження, народилась в смт Велика Березовиця (с. Березовиця), Тернопільського району, Тернопільської області, є матір`ю [PERSON] , [INFO] , народився в смт Велика Березовиця (с. Березовиця), Тернопільського району, Тернопільської області (а.с. 1, 2). В обґрунтування вказаної заяви представник [PERSON] - адвокат Бакалець І.Г. -зазначив, що 25 січня 1969 року був укладений шлюб між [PERSON] , 1943 року народження, та [PERSON] , 1944 року народження. У вказаному шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 29 грудня 1970 року, актовий запис № 51, видане Березовицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, видане на ім`я [PERSON] . Адвокат звертає увагу на те, що у паспорті громадянина України, серії [NUMBER] , виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 13.05.1999, вказано, що він виданий на ім`я [PERSON] . Водночас, вказує представник заявника, у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданий Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області 05.01.1996, зазначено, що він виданий на ім`я [PERSON] . Тернопільською об`єднаною податковою інспекцією видані ідентифікаційні номери на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Отже, резюмує адвокат, у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданого Березовицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 29 грудня 1970 року, актовий запис № 51, була допущена помилка у прізвищі, а саме: замість « [PERSON] » помилково написано « [PERSON] ». Представник заявника посилається на те, що заявниця [PERSON] має на меті скласти розпорядження на випадок своєї смерті на ім`я сина [PERSON] , однак, останній у зв`язку із розбіжностями у прізвищі матері та своєму прізвищі ( [PERSON] ), не зможе прийняти спадщину після смерті своєї матері і буде змушений звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин. 2. Стислий зміст відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив Заінтересована особа: [PERSON] своїм правом на відзив, що передбачене статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), не скористався. 3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2025 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження (а.с. 18). В судове засідання заявниця [PERSON] та її представник адвокат Бакалець І.Г. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими, однак, від представника [PERSON] - адвоката Бакалця І.Г. - надійшла заява про розгляд заяви без їхньої участі. Заінтересована особа: [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0610230489540. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з неявкою учасників справи, беручи до уваги приписи частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи. ІІ. Мотивувальна частина 1. Фактичні обставини встановлені судом. [INFO] народилася [PERSON] , про що свідчить паспорт громадянина України, серія [NUMBER] , виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільської області 13 травня 1999 року (а.с. 5, 6). [PERSON] було присвоєно ідентифікаційний номер: [NUMBER] , наданий Державною податковою адміністрацією України (а.с. 8). 25 січня 1969 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] , запис за № 2 (а.с. 4). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження, серія [NUMBER] , актовий запис № 57 (а.с. 3). [PERSON] 03 січня 1996 року Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області видано паспорт громадянина України, серія [NUMBER] , та присвоєно ідентифікаційний номер: [NUMBER] , наданий Державною податковою адміністрацією України (а.с. 7, 7а, 8а). 2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частини перша та друга статті 8 Конституції України). Конституцією України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55). Частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року №9-зп). Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Як вказано в частині першій статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В до частині першій статті 15 Цивільного кодексу України вказано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року (справа № 320/948/18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. З таких же критеріїв виходив Верховний Суд у постанові від 18 січня 2024 року (справа № 560/17953/21). Як було зазначено, у шлюбі, укладеному між [PERSON] та [PERSON] , народився син [PERSON] . Документами, зокрема свідоцтвом про народження, підтверджено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Однак при українсько-російському і російсько-українському перетворенні документів написання прізвища батьків та їхнього сина у подальших документах зазнали змін, що мало наслідком відмінність у написанні прізвища матері як « [PERSON] », а сина як « [PERSON] ». Суд констатує, що ураховуючи історичний аспект становлення української державності такі мовні девіації є типовими в умовах фактичної українсько-російської двомовності, що існувала у період перебування України у складі СРСР, що має наслідком відмінності у написанні прізвищ, імен та по батькові громадян України, які є близькими родичами, й по теперішній час. ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду заяви Враховуючи вищенаведене, суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] доводиться матір`ю заінтересованій особі, а також те, що встановлення вказаного факту родинних відносин безпосередньо породжує юридичні наслідки і необхідно заявниці для складення розпорядження на випадок своєї смерті (заповіту). За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги заяви [PERSON] знайшли своє підтвердження. Судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції покласти на заявницю в межах нею понесених.

Outcome: approved