Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Сторони в період часу з 01 серпня 1997 року по 31 липня 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвано на підставі рішення суду. [INFO] народилась дитина [PERSON] . На його утримання з позивача стягнуто аліменти. Однак, в 2001 році відповідач виїжджала за межі України, у серпні 2007 року завагітніла, на початку 2008 року повернулась в Україну і була засуджена до позбавлення волі, сина народила в колонії і так як вони перебували у зареєстрованому шлюбі, його записали батьком дитини. Під час зустрічі позивач дізнався від відповідача, що він не є біологічним батьком цієї дитини, тому бажає оскаржити своє батьківство та просить суд виключити з актового запису про народження [PERSON] відомості про нього, як батька вказаної дитини. Процесуальні дії у справі. 29.10.2024 позовна заява надійшла до суду. 31.10.2024 судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 01.11.2024 позовна заява залишена без руху. 12.11.2024 судом отримана заява про усунення недоліків. 18.11.2024 позовна заява прийнята суддею до розгляду. Провадження у справі відкрито. Призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Належним чином повідомлені учасники справи в підготовче засідання не з`явились. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. З позовними вимогами згодна у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Від представника третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу, на розгляд суду. Інші клопотання чи заперечення стосовно даної справи відсутні. Інших заяв/клопотань не надходило. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим ухвалити рішення у справі за відсутності учасників справи, на підставі наявних доказів. Фактичні обставини, встановлені судом. 01 серпня 1997 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, актовий запис №57. Прізвище дружини після одруження - " [PERSON] " (свідоцтво про одруження [NUMBER] - а.с.7). [INFO] народився [PERSON] , про що 27 травня 2008 року Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис №382. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). 31 липня 2019 року рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірвано (справа №213/1450/19, пр.2/213/1113/19). Рішення набрало законної сили 02 вересня 2019 року (а.с.5-6). [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ". Визнання зі сторони відповідача позовних вимог, дає суду підстави зробити висновок, що позивач у справі дійсно не є батьком [PERSON] , [INFO] . Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають із права особи, яка записана батьком дитини, на оспорювання батьківства, шляхом пред`явлення позову про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Норми права, які застосовує суд та мотиви їх застосування. У відповідності до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, відповідно до статей 122, 124,126 і 127цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. Відповідно до ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Пленум Верховного Суду України в п. 11 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, яка народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. * * * Положеннями ст.81\~ЦПК України\~визначено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених статтею\~82\~цього Кодексу,\~відповідно до\~якої обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню. Відповідно до ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також зважаючи на визнання зі сторони відповідача пред`явлених позовних вимог та у зв`язку з відсутністю клопотань сторін про проведення будь-яких інших експертиз задля можливості встановлення кровного споріднення між позивачем та дитиною, суд визнає факт відсутності кровного споріднення дитини з її батьком та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Про правильність застосування даних норм права свідчать постанови Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 211/5987/16-ц, провадження № 61-11918св21, від 23 вересня 2021 року у справі № 676/1503/19, провадження № 61-5424св21. Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини питання оскарження батьківства включається до кола питань приватного життя, які захищаються ст. 8 Конвенції. Дитина має право підтримувати відносини зі своїм біологічним батьком, а юридичне батьківство може бути оскаржено, якщо воно не відповідає біологічному (Справа «Shofman v. Russia»). За таких обставин, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст.ст.141, 142 ЦПК України та враховуючи факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме у розмірі 605 грн. 60 коп., сплаченого при поданні позову, а інші 50 відсотків сплаченого судового збору стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved