Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивача ТОВ\~"СВЕА\~ФІНАНС"\~звернулося до\~Лугинського районного\~суду Житомирської\~області з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення\~кредитної заборгованості та судових витрат. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами № В03.12893.004851482 від 08.01.2019 року та № С-001-022211-18-980 від 28.04.2018 року у сумарному розмірі 66722,25 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що зазначена у позові заборгованість утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань, що виникли внаслідок укладення нею зазначених договорів з АТ "Ідея Банк", право вимоги за яким на підставі договору факторингу відійшло позивачу. 07.01.2025 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного провадження по справі та призначено до судового розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом у встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України порядку, шляхом направлення судового повідомлення на адресу вказану в позовній заяві, яка є останньою відомою адресою її реєстрації, що підтверджується поштовими повідомленнями, які міститься в матеріалах справи. Жодних заперечень, клопотань та відзиву на позов від відповідача на адресу суду не надходило. На підставі ст. 280 - 282 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. 28.04.2018 року між ПАТ "Ідея Банк" та відповідачем було укладено угоду С-001-0222-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до якої банк відкриває клієнту поточний рахунок [NUMBER] . Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди становить 3000,00 грн. процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00 % річних. 28.01.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №В03.12893.004851482, за яким відповідач отримала кредит для власних потреб у розмірі 24960,00 грн. строком на 24 місяці зі сплатою процентів за користування кредитом 15,5% річних. Вдповідно до ордерів-розпоряджень № 1 від 28.01.2019 року та № 2 від 28.01.2019 року [PERSON] були перераховані кошти в сумі 20000,00 грн. та 4960,00 грн. Відповідно до договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 року АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна», яке у подальшому змінило назву на ТОВ «Свеа Фінанс», право грошової вимоги до відповідача за вищезазначеним договором кредиту та страхування. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору №В03.12893.004851482\~від 28.01.2019\~року станом на 25.07.2023 року складає 59481,60 грн., з яких: заборгованість за основним боргом\~16262,12 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками\~7882,86 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 35336,62 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за угодою С-001-0222-18-980\~про відкриття\~кредитної лінії\~та обслуговування\~кредитної картки\~від 28.04.2018\~року станом на 25.07.2023 року складає 7240,65 грн., з яких: заборгованість за основним боргом\~2487,98 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками\~4752,67 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн. Зазначені обставини підтверджуються кредитним договором №В03.12893.004851482 від 28.01.2019 року, договором добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку від 28.01.2019 року, заявою про акцепт на укладення договору про використання аналога власноручного підпису від 28.01.2019 року, паспортами споживчого кредиту від 28.01.2019 року, заявою-анкетою від 28.01.2019 року, ордерами-розпорядженнями від 28.01.2019 року, довідками-розрахунками станом на 25.07.2023 року, виписками по рахункам, угодою С-001-0222-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 28.04.2018 року, заявою про акцепт публічної оферти до зазначеної угоди, заявою на приєднання до договору добровільного страхування життя від 28.04.2018 року, згодою фізичної особи - суб`єкта кредитної історії від 28.04.2018 року, договором факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 року та додатками до нього, витягами з реєстру боржників до зазначеного договору, рішенням № 1 від 25.03.2024 року. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1\~ст. 3 ЦК України. Приписи частин 1, 3\~статті 509 ЦК України передбачають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За статтями\~525,\~526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.\~611, ч.1 ст.\~612 ЦК України). Частиною 1\~статті 625 ЦК України\~встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст. 512\~ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. ст.\~1077,\~1078 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, факт існування кредитних відносин між банком та відповідачем підтверджується кредитним договором. Жодних доказів розірвання або визнання недійсним вищезазначеного кредитного договору, у тому числі з підстав неотримання грошових коштів, відповідачем суду не надано. Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання вказаного кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, в якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Всупереч умовам вищезазначеного кредитного договору відповідач не виконала своїх зобов`язань у повному обсязі. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань у повному обсязі порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані відповідачу в кредит. Відповідно до статей 525, 526,\~530 ЦК України\~одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості за вказаними кредитними договорами в загальному розмірі 66722,25 грн., а також враховуючи позицію відповідача, яка не оспорила ні суму позову, ні правильність проведених позивачем розрахунків, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved