Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, уточненим у ході розгляду справи, до відповідача, як до замовника будівництва про стягнення грошових коштів пайової участі, що всупереч вимогам законодавства, не були сплачені до прийняття об`єкта в експлуатацію. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.04.2020 Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві зареєстрував повідомлення про початок виконання будівельних робіт №КВ061200971697 на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:85:445:0025 за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до повідомлення про початок будівельних робіт, замовником є фізична особа, інформація про яку є конфіденційною, об`єктом - будівництво індивідуального житлового будинку. За інформацією, що міститься у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна з 27.07.2018 земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:85:445:0025 належить на праві власності [PERSON] . Враховуючи те, що будівництво об`єкта розпочалось у 2020 році, на відповідача було покладено обов`язок звернутись до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва протягом 10 робочих днів після 06.04.2020, проте відповідач не виконала покладений на неї обов`язок, чим порушила вимоги законодавства. 13.04.2021 Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєстрував декларацію про готовність до експлуатації об`єкта №КВ101210401765, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) направляв відповідачу претензію щодо отримання розрахунку та укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва №050/18-5176 від 20.08.2021, яку відповідач отримав 30.08.2021, але у відповідь на претензію останній відмовив в її задоволенні. У відповідь на відмову, позивач направив відповідачу лист про пайову участь у створенні інфраструктури міста Києва №050/18-5596 від 14.09.2021, в якому наполягав на тому, щоб відповідач вжив всіх необхідних щодо виконання вимог закону, який відповідач отримав 23.09.2021. Надалі Департамент економіки та інвестицій міста Києва направив вимогу щодо отримання розрахунку та сплати пайової участі у створенні інфраструктури міста Києва №050/18-3988 від 17.10.2023 з проектом розрахунку обсягу пайової участі (пайового внеску). Проте, на момент подання позовної заяви, до Департаменту економіки та інвестицій міста Києва жодні заяви про визначення розміру пайової участі, жодні звернення, документи та відповіді від відповідача не надходили. Таким чином, позивач вважає, що відповідач умисно ухилявся від обов`язку сплатити пайовий внесок у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, внаслідок чого він без достатньої правової підстави та за рахунок територіальної громади міста Києва зберіг у себе кошти, які мав сплатити як пайовий внесок. Враховуючи викладене, позивач з урахуванням поданих уточнень просить стягнути з [PERSON] безпідставно збережених грошових коштів пайової участі у сумі 319104,81 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.06.2024 у вказаній справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12.02.2025 у вказаній справі представнику позивача відмовлено у прийнятті до спільного розгляду заяви про зміну предмету позову. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва, яка занесена до протоколу судового засідання, від 12.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач всудове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернулась до суду із додатковими поясненнями у яких просила позовні вимоги залишити без задоволення, в ході розгляду справи зазначала, що декларації про початок будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації нею не підписувались, в матеріалах справи міститься відзив відповідача на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що станом на момент направлення претензії (20.08.2021) вже не діяла норма закону, яка б передбачала обов`язок відповідача ні щодо укладення договору про пайову участь, ані щодо перерахування коштів, адже період перерахування коштів обмежений 2020 роком. Поряд з тим, що і тип об`єкту будівництва був звільнений від сплати пайової участі. Також зазначила, що 02.03.2021 отримала відповідь про реєстрацію повідомлення про початок будівельних робіт, відтак вважає, що моментом початку будівельних робіт є 2021 рік, адже раніше аніж дата отримання інформації, тобто обізнаності відповідача, про право на проведення будівельних робіт, остання не могла здійснювати жодних будівельних робіт. У відповіді на відзив сторона позивача наполягала на тому, що нормами закону не встановлюється обмеження щодо початку здійснення будівельних робіт тільки після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, а тому відповідач мав повне право здійснювати будівництво відразу після подання повідомлення про початок будівельних робіт, також 13.04.2021 було зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, де датою початку будівництва визначено 06.04.2020, яку замовник заповнює особисто. Тож відповідачем самостійно встановлено, що будівництво було розпочате у 2020 році, окрім того відповідач у своєму листі до Департаменту економіки та інвестицій від 02.09.2021 №050/А-148 наголосив на тому, що початок будівництва припав вже на 2020 рік. Також наголосили на тому, що у Департаменту економіки та інвестицій відсутні будь-які підстави для звільнення відповідача від сплати пайової участі. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 12.02.2025 було відмовлено у задоволенні заяви відповідача про призначення експертизи. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] є власником земельної ділянки за кадастровим номером 8000000000:85:445:0025 за адресою: [ADDRESS] (Т. 1, а.с. 49). Рішенням Київської міської ради від 15.11.2016 за № 411/1415 затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва (далі - Порядок, у редакції рішення Київської міської ради від 19.12.2019 № 460/8033). Порядок визначає механізм залучення, розрахунку розмірів і використання коштів пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Києва (далі - пайова участь) та оформлення договорів пайової участі у зв`язку зі здійсненням або намірами на здійснення будівництва (в тому числі, нового будівництва та реконструкції) об`єктів (в тому числі, будинків, будівель, споруд, їх комплексів або частин) незалежно від їх форми власності (розділ І Порядку). Згідно п. 2.1 Порядку, замовник - фізична або юридична особа, яка здійснює, має намір здійснити нове будівництво або реконструкцію об`єктів (будинків, будівель, споруд, їх комплексів або частин). Замовником в розумінні цього Порядку є також особи, яким в установленому порядку делеговані функції замовника. Нове будівництво - будівництво будинків, будівель, споруд, їх комплексів, що здійснюється з метою створення об`єктів виробничого та невиробничого призначення, а також лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, в тому числі, добудова зупинених об`єктів незавершеного будівництва (п. 2.5 Порядку). В усіх питаннях щодо залучення коштів пайової участі Київська міська рада виступає в особі Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент). Департамент є єдиним органом, уповноваженим здійснювати розрахунок пайової участі та укладання, зміну та розірвання договорів про пайову участь (п. 3.3 розділу ІІІ Порядку). Судом встановлено, що 06.04.2020 Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві зареєстрував повідомлення про початок виконання будівельних робіт №КВ061200971697 на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:85:445:0025 за адресою: [ADDRESS] ., об`єктом є будівництво індивідуального житлового будинку, клас наслідків - СС1, підрядник: [PERSON] (Т. 1, а.с. 38-47). Відповідно до положень пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельнихробіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466(у редакції, що діяла на момент реєстрації повідомлення пропочаток будівельних робіт) будівельні роботи можуть виконуватися замовником післяотримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та подання повідомлення про початок виконаннябудівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належатьдо об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюєтьсяна підставі будівельного паспорта. Частиною 1 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (уредакції, що діяла на момент реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт)право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно зповідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт наоб`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів знезначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставібудівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чипідряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельнихробіт. Отже, вищезазначеними нормами не встановлюються обмеження щодо початку здійснення будівельних робіт тільки після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, а тому твердження відповідача про те, що моментом початку будівельних робіт є 2021 рік судом до уваги не беруться. Відповідно до п. 3.1, 3.2 розділу ІІІ Порядку, пайова участь є обов`язковим внеском, який замовник має сплатити до бюджету міста Києва. Пайова участь включає в себе відшкодування витрат міського бюджету на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту у зв`язку з реалізацією замовником проєкту нового будівництва або реконструкції об`єктів (будинків, будівель, споруд, їх комплексів або частин) незалежно від їх форм власності на території міста Києва. Відповідно до абзацу 2 та 3 пункту 4.1 Порядку, замовник зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва/реконструкції об`єкта звернутися до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва/реконструкції. Департамент протягом 15 робочих днів з дня отримання документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва. Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 13.04.2021 №КВ101210401765 зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (Т.1, а.с. 51-55). Як вбачається з матеріалів справи, позивач направляв відповідачу претензію щодо отримання розрахунку та укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва №050/18-5170 від 20.08.2021 (Т. 1, а.с. 56-58), яку відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 31.08.2021 [PERSON] отримала особисто (Т. 1, а.с. 60), лист про пайову участь у створенні інфраструктури міста Києва №050/18-5596 від 14.09.2021 (Т. 1, а.с. 62-64) та вимогу щодо отримання розрахунку та сплати пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва №050/18-3988 від 17.10.2023 (Т. 1, а.с. 66-68). У відповідь на претензію №050/18-5170 від 20.08.2021 [PERSON] звернулась до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з листом де вказувала, що початок будівництва припав на березень 2020 року, тобто після набрання чинності оновленою редакцією Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (Т. 1, а.с. 61). Згідно п. 4.3 Порядку, пайова участь сплачується замовником виключно грошовими коштами в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва/реконструкції в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором про пайову участь. Прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію без сплати пайової участі в повному обсязі не звільняє замовника від обов`язку її сплати. 19.04.2021 [PERSON] ,відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, набула право власності будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею: 1031,7 кв. м., за адресою: [ADDRESS] . Документи, подані для державної реєстрації: декларація про готовність об`єкта до експлуатації №КВ101210401765 (Т. 1, а.с. 48). Отже, судом встановлено, що [PERSON] була замовником будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та набула право власності на вказаний об`єкт будівництва загальною площею: 1031,7 кв. м. на підставі поданої декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Так, правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник будівництва (далі - замовник) - фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт. Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що плануванням і забудовою територій є діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури. 01.01.2020 набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 №132-IX, якими з 01.01.2020 року виключено статтю 40 Закону №3038-VI, яка регулювала пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. За змістом Закону №132-IX та прикінцевих та перехідних положень до нього, з 01.01.2020 у замовників будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Дійсними та такими, що продовжують свою дію до моменту їх виконання, є лише договори про пайову участь, укладені до 01.01.2020. Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Стаття 40 Закону №3038-VI (в редакції, що діяла до 01.01.2020) визначала зобов`язання замовника будівництва, який має намір забудови земельної ділянки, шляхом перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, де здійснюється будівництво, у строк до прийняття об`єкта в експлуатацію. Прийняття об`єкта в експлуатацію є строком, з якого вважається, що забудовник порушує зазначені зобов`язання. Одночасно з прийняттям об`єкта в експлуатацію у відповідності із частиною другою статті 331 ЦК України забудовник стає власником забудованого об`єкта, а відтак і правовідносини забудови земельної ділянки припиняються. Аналізуючи правову природу цих правовідносин, можна зробити висновок, що з моменту завершення будівництва та прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію правовідносини забудови припиняються, а тому не можна вважати, що на них поширюються положення статті 40 Закону №3038-VI після втрати нею чинності. Разом з тим, пунктом 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX визначено, що ця норма права застосовується лише до договорів, які підписані до 1 січня 2020 року. Саме у цьому випадку правовідносини з оплати участі в інфраструктурі населеного пункту є триваючими та до них можуть застосовуватись положення норми права, що втратила чинність. Якщо ж договори під час дії цієї норми укладено не було, то немає підстав вважати, що такі правовідносини виникли та тривають. Наведені вище правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №643/21744/19. Нормами статті 40 Закону №3038-VI було визначено обов`язок у передбачених цим Законом випадках щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту до прийняття такого об`єкта в експлуатацію, а також обов`язок щодо укладення відповідного договору про пайову участь, положеннями якого мала бути визначеною належна до перерахування сума (розмір пайової участі). При цьому, частиною дев`ятою статті 40 Закону №3038-VI було передбачено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Відповідно до Закону №132-IX статтю 40 Закону №3038-VI було виключено з 1 січня 2020 року. Таким чином, починаючи з 01.01.2020 передбачений до цього статтею 40 Закону №3038-VI обов`язок замовників забудови земельної ділянки у населеному пункті щодо необхідності укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту перестав існувати. Разом з тим, законодавцем під час внесення змін до Закону № 3038-VI (шляхом виключення статті 40 вказаного Закону на підставі Закону № 132-IX) встановлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) (абзац другий пункт 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX у такому розмірі та порядку: 1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом): для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування; способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу, і такі способи мають бути доступними й ефективними. 3) замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва; 4) пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію; 5) кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту; 6) інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації. Відтак, обов`язок відповідача, як замовника будівництва, здійснити оплату пайового внеску у 2020 році визначений безпосередньо приписами пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №132-IX, а також положеннями приведеного у відповідність до цього Закону Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва, який в свою чергу передбачає залучення замовників до пайової участі на підставі укладеного з ним договору. Так, рішенням Київської міської ради від 15 листопада 2016 року №411/1415 затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва . Визначений цим Порядком обов`язок замовника будівництва сплати пайової участі у створенні і розвитку інфраструктури міста Києва узгоджується з імперативними приписами пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №132-IX, якими установлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у визначеному Законом України №132-IX розмірі та порядку. Передбачений прикінцевими та перехідними положеннями Закону №132-IX порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для: 1) об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені; 2) об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році. Тож у вказаних двох випадках, враховуючи вимоги підпунктів 3, 4 абзацу другого пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX, замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію. Відтак, обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає: для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020; для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі №910/9548/21. Враховуючи, що у будівництво об`єкту розпочате у 2020 році, абзацом другим пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію. У випадку, якщо замовниками вищевказаних об`єктів будівництва не буде дотримано передбаченого прикінцевими та перехідними положеннями Закону №132-IX обов`язку щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, належним та ефективним способом захисту є звернення в подальшому органів місцевого самоврядування з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі ст.1212 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі №910/9548/21. Відповідно до положень пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX визначено, що пайова участь не сплачується зокрема у разі будівництваіндивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках. Аналіз вище зазначених норм свідчить про те, що правових підстав для звільнення відповідача від сплати пайової участі за будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальна площа якого 1031,7 кв. м. законодавством не передбачено. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Отже, замовник будівництва (відповідач) зобов`язаний перерахувати органу місцевого самоврядування (позивачу) безпідставно збережені грошові кошти пайової участі на підставі статті 1212 ЦК України. Такі висновки сформульовані також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №643/21744/19 та Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі №910/9548/21. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Як було встановлено раніше судом, [PERSON] є замовником будівництва проте в порушення Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва не звернулась до позивача із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва. Абзацом 2 пункту 6.3 розділу VІ Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва (у редакції рішення Київської міської ради від 19.12.2019 № 460/8033) встановлено, що розмір пайової участі замовника при новому будівництві або реконструкції індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків з господарськими будівлями визначається Департаментом відповідно до опосередкованої вартості будівництва будинкв садибного типу з госпбудівлями, яка визначається Міністерством розвитку громад та територій України і діє на дату розрахунку. Відповідно до пункту 6.4.2 розділу VІ Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва (у редакції рішення Київської міської ради від 19.12.2019 № 460/8033) розрахунок розміру пайової участі при новому будівництві/реконструкції визначається за формулою для індивідуальних (садибних)житлових будинків, садових, дачних будинків з господарськими будівлями: РПУ = Sоб`єкта х Nінд х 2 %, деРПУ - розмір пайової участі об`єкта (грн);Sоб`єкта - загальна площа (крім загальної площі приміщень, визначених в п. 4.2 цьогоПорядку) об`єкта будівництва або додатково створені площі в результаті реконструкції (кв. м);Nінд - норматив одиниці створеної потужності для індивідуальних (садибних)житлових будинків, садових, дачних будинків з господарськими будівлями, якийдорівнює опосередкованій вартості спорудження 1 кв. м будинків садибного типу з госпбудівлями, яка визначена Міністерством розвитку громад та територій України вустановленому порядку і діє на дату здійснення розрахунку (грн/ кв. м). Згідно розрахунку обсягу пайової участі (внеску) у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва розмір пайового внеску [PERSON] становить 319 104,81 грн. (1031,70х15465х2%) (Т. 1, а.с. 243). Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази відповідачем не спростовані. Стороною відповідача в ході розгляду справи судом не було надано доказів щодо звернення до позивача із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта, не надав доказів сплати пайової участі у відповідності до визначеного Законом №132-IX розмірі та порядку. З огляду на те, що відповідач не звернулась до позивача із заявою про визначення розміру пайової участі у розвиток інфраструктури міста Києва у зв`язку з будівництвом індивідуального житлового будинку садибного типу площею понад 300 кв.м., який знаходиться за адресою:м. Київ, вул. Білицька, буд. 92-Б, не сплатила пайову участь у визначені законом розмірі, суд приходить до висновку,що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім того, позивачем було заявлено вимогу про повернення судового збору у розмірі 2 331, 97 грн. у зв`язку із поданням заяви про зменшення розміру позовних вимог, яка була прийнята судом до спільного розгляду. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved