Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

26.03.2024 року представником позивача Москаленко М.С. було подано до Приморського районного суду м. Одеси відповідну позовну заяву, в якій представник позивача просила суд стягнути з [PERSON] заборгованість: - за договором позики за №78521159 в розмірі 35 799,70 грн., з яких: 8 950 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 26 849,70 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором за №14952-03/2023 в розмірі 19 500 грн., з яких: 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 500 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за договором позики за №5237381 в розмірі 10 428 грн., з яких: 3 300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 128 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою, а також, стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що 27.01.2023 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики за №78521159, згідно з умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти від суми позики. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу за №14/06/21 у відповідності до умов якого, право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. Відповідно до Реєстру боржників за №10 від 21.09.2023 року до договору факторингу за №14/06/21 від 14.06.2021 року - ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки у розмірі 35 799,7 грн., з яких: 8 950 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 26 849,7 грн. - заборгованість за відсотками. Також, 09.03.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено кредитний договір за №14952-03/2023, згідно з умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором. 03.07.2023 року на підставі договору факторингу за №3072023, укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором. 27.10.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу за №27102023, у відповідності до умов якого право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу за №27102023 від 27.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в розмірі 19 500 грн., з яких: 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 14 500 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 26.02.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики за №5237381, відповідно до умов якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позики), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. 10.08.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу за №10-08/2023, у відповідності до умов якого, право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. Відповідно до реєстру боржників від 10.08.2023 року до Договору факторингу за №10-08/2023 від 10.08.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки в розмірі 10 428 грн., з яких: 3 300 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 7 128 грн. - заборгованість за процентами за користування позикою. Позивач вказує, що з моменту отримання прав вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2024 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2024 року, за клопотанням відповідачки, цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами направлено за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.09.2024 року прийнято цивільну справу до свого провадження та призначено судове засідання. 13.01.2025 року до суду від відповідачки [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяви в яких остання зазначала, що позовні вимоги визнає частково, а саме визнає тільки тіло кредиту у трьох договорах відносно яких до неї пред`явлені вимоги. Також просить врахувати, що нею здійснювались часткові платежі за вказаними кредитними договорами, які вже перевищують тіло кредиту. Також, вказала, що у зв`язку з маленькою заробітною платою вона немає змоги в повному обсязі сплатити заборгованість за кредитними договорами, однак вона не відмовляється від зобов`язань, взятих під час укладення кредитних договорів. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.02.2025 року, за клопотанням представника позивача, витребувано в порядку ст. 84 ЦПК України у АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: 1) інформацію чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжну картку [NUMBER] ; 2) виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів, відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період з 27.01.2023 по 13.03.2023 з відображенням часу зарахування коштів, призначення платежу та відправника коштів; 3) інформацію щодо номеру телефону, на який відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 27.01.2023 по 13.03.2023; 4) інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Витребувані документи надійшли на адресу суду 18.03.2025 року та 19.03.2025 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому в прохальній частині позовної заяви просив суд розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, при цьому надала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності учасників провадження, суд враховує прохання представника позивача та заяву відповідачки щодо проведення розгляду справи за їх відсутності, а також положення ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного: Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна. 1. Так, судом встановлено, що 27.01.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) за №78521159 (а.с. 8-9). Згідно п. 1 договору за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі - строк «позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник повинен повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 договору - параметри та умови позики: сума позики - 8 950 грн. (п. 2.1 договору); строк позики - 30 днів (п. 2.2 договору); процентна ставка (базова)/день - 2,5% (фіксована) (п. 2.3 договору). Дата надання позики - 27.01.2023 року; знижена процентна ставка/день % (застосовується у відповідності до умов програми лояльності) - 0,75%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день % (не застосовується в період карантину) - 2,70%; пеня % день (не застосовується в період карантину) - 2,70%; орієнтовна реальна річна процентна ставка % - 1081,2%; орієнтовна загальна вартість позики у грн. - 10 963,75 грн. Додатком №1 до договору позики за за №78521159 від 27.01.2023 року є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 10). 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладено договір факторингу за №14/06/21, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги щодо відповідача (а.с. 11-12). 28.07.2021 року та 21.09.2023 року було укладено додаткові угоди №2 та №11 до договору факторингу за №14/06/21 (а.с. 13,14). Як вбачається з акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 21.09.2023 року за договором факторингу за №14/06/21 від 14.06.2021 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників за №10, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу за №14/06/21 від 14.06.2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 15). Відповідно до витягу з реєстру боржників за №10 від 21.09.2023 року до даного договору факторингу - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики за №78521159 в розмірі 35 799,70 грн., з яких: 8 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 29 849,7 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.16). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором за №78521159 від 27.01.2023 року, за період з 21.09.2023 року по 29.023.2024 року - заборгованість відповідачки становить 35 799,70 грн., з яких: 8 950 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 26 849,70 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.17). 2. Крім того, 09.03.2023 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту за №14952-03/2023 (а.с. 23-26). Згідно з п. 1.1. договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.1.2 договору - тип кредиту: кредит; мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 02.04.2023 року. Дата надання кредиту 09.03.2023 рік. Згідно з п. 1.3., 1.4 договору - за користування кредитом клієнт сплачує товариству 365.0% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1.00% (процентів) на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Згідно з п. 2.3 договору у разі, якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 1.2 цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5 % на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється на фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п. 2.4. Договору). Згідно з п. 4.3 договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені а п. 2.3 договору продовжують нараховуватись за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Додатком №1 до Договору є графік платежів згідно якого реальна річна процентна ставка становить 2 877,42 %, а загальна вартість кредиту - 6 250 грн. 02.04.2023 року та 12.04.2023 року відповідачка зверталась до ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» із заявками про відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту. На підставі вказаних заявок були укладені додаткові угоди від 02.04.2023 року та 12.04.2023 року, в яких сторони погодили відстрочення виконання зобов`язання за договором до 11.04.2023 року та 21.04.2024 року, а також призупинення будь-яких нарахувань за кредитом в погоджений період, сума заборгованості становить 6 250,00 грн. (а.с. 31, 32). 03.07.25023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено договір факторингу за №3072023, згідно умов якого - до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» перейшло право вимоги щодо відповідачки (а.с. 33-35). 10.07.2023 року та 30.10.2023 року ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надіслали відповідачці листи з повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором (а.с.29-30). 27.10.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу за №27102023, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги щодо відповідачки (а.с. 36-38). Відповідно до витягу з реєстру боржників до даного договору факторингу -ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором за №14952-03/2023 в розмірі 19 500 грн., з яких: 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 14 500 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 39). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором за №14952-03/2023 від 09.03.2023 року, за період з 27.10.2023 року по 29.02.2024 року - заборгованість відповідачки становить 19 500 грн., з яких: 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 14 500 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 40). 3. Крім того, 26.02.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики за №5237381 (а.с. 44-48). Згідно з п. 2.1 договору - за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), позичальник приймає на себе обов?язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплати позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього Договору. Згідно з п. 2.2. договору - позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України. Пунктом 2.3. договору визначено параметри позики: тип позики: довгострокова (п.п. 2.3.1); мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення особистих потреб, не пов?язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов?язків найманого працівника (п.п. 2.3.2); сума позики: 3 300 грн. (п.п. 2.3.3); строк позики: загальний строк - до «17» травня 2023 року (80 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених розрахунком (п.п. 2.3.4); дата надання позики: «26» лютого 2023 року (п.п. 2.3.5); дата повернення позики: «17» травня 2023 року (п.п. 2.3.6). Пунктом 2.4. договору визначені процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики: акційна процентна ставка, фіксована - 0.55000% на день; базова процентна ставка, фіксована - 2,20000% на день; основна процентна ставка, фіксована - 3.00000% на день. Згідно з п. 2.5 договору - позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики, шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) [NUMBER] , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті. Додатком за №1 до договору є розрахунок за договором позики за №5237381 від 26.02.2023 року (а.с. 49-53). Додатком за №2 до договору позики є додаткова угода за №1 до договору позики за №5237381 від 26.02.2023 року (а.с. 54-56). 10.08.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу за №10-08/2023, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги щодо відповідача (а.с. 57-60). Відповідно до витягу з реєстру боржників до даного договору факторингу -ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором за №5237381 в розмірі 10 428 грн., з яких: 3 300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 128 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою (а.с. 61). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором за №5237381, за період з 10.08.2023 року по 29.02.2024 року заборгованість відповідачки становить 10 428 грн., з яких: 3 300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 128 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою (а.с. 62). З відзиву на позовну заяву відповідачка [PERSON] не заперечує факт отримання нею грошових коштів та укладення вказаних договорів з ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «МАНІФОЮ» Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст. 204 ЦК України - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України - правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, ст. 207 ЦК України). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12.01.2021 року у справі за №524/5556/19 (провадження за №61-16243св20), від 10.06.2021 року у справі за №234/7159/20 (провадження за №61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Зазначені вище договори між первісними кредиторами та відповідачкою підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідачка не заперечує факт укладення зазначених договорів та отримання кредитних коштів. Крім цього, у вищевказаних договорах та додатках до них наявна інформація про умови кредитування, зокрема порядок та умови надання кредиту, періодичність внесків, строк дії договору, процентна ставка за користування кредитом та порядок повернення кредиту, а також наявний графік платежів. Суд звертає увагу на те, що умови договорів є чіткими та зрозумілими, що виключає можливість їх неоднозначного трактування сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Щодо нарахування процентів за кредитним договором за №78521159 від 27.01.2023 року, що укладений між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , суд зазначає про наступне: Судом встановлено і це не оспорюється сторонами, що позивач отримав право вимоги до відповідачки за вказаним договором позики. Не заперечується сторонами також і те, що кошти за цим договором відповідачкою були отримані і, на час звернення до суду ні позивачу, ні первісному позикодавцю не повернуті. Як встановлено судом, за умовами вказаного договору відповідачка 27.01.2023 року отримала 8 950 грн. коштів на умовах повернення позики в кінці строку, строк дії договору 30 днів, тобто до 26.02.2023 року. За користування позикою нарахування процентів здійснюється: знижена процентна ставка/день % (застосовується у відповідності до умов програми лояльності) - 0,75%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день % (не застосовується в період карантину) - 2,70%; пеня % день (не застосовується в період карантину) - 2,70%; орієнтовна реальна річна процентна ставка % - 1081,2%; орієнтовна загальна вартість позики у грн. - 10 963,75 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі за №444/9519/12, провадження за №14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі за №310/11534/13-ц, провадження за №4-154цс18, від 31.10. 2018 року у справі за №202/4494/16-ц, провадження за №14-318цс18. Згідно з п. 6 договору позики - позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника. При продовження строку користування позикою (пролонгація) процентна ставка за кожен день продовження буде розраховуватись за базовою процентною ставкою визначеною в п.п. 2.3 п. 2 договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді. Отже, сторонами погоджено, що продовження строку користування позикою здійснюється виключно за зверненням позичальника з подальшим укладення відповідної додаткової угоди. Доказів звернення відповідачки до кредитора та укладення додаткової угоди, що надавало б право кредитору нараховувати відсотки поза межами погодженого строку позики, матеріали справи не містять. Отже, первісний позикодавець ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до ст. 1048 ЦК України мав право нараховувати відсотки за користування позикою виключно у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави для їх нараховування. Про застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем у цих правовідносинах не було заявлено. Як вже встановлено судом, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою укладено договір позики за №78521159, згідно з яким розмір позики становить 8 950 грн. Також, згідно з п. 2.2 зазначеного договору, строк кредиту становить 30 днів, тобто до 26.02.2023 року. Відповідно до п. 2.3 - процентна ставка (базова) фіксована становить 2,5 % в день. Пунктом 4 договору передбачено, що проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, окрім ст. 1048 ЦК України, і самим договором. Ураховуючи вищенаведене, суд, здійснивши власні розрахунки, приходить до висновку, що з відповідачки підлягають стягненню за цим договором - 8 950 грн. суми позики, які останньою позивачу не повернуті та 6 712,5 грн. - відсотків за користування нею, які розраховані так: 8 950 * 2,5 % * 30 = 6 712,5 грн., що в загальній сумі становить 15 662,5 грн. При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідачки про часткове погашення нею заборгованості по вказаному кредитному договору в розмірі 4 026 грн., які були віднесено кредитором в рахунок пролонгації, оскільки доказів зазначеного матеріали справи не містять. Щодо нарахування процентів за кредитними договорами за №14952-03/2023 від 09.03.2023 року та за №5237381 від 26.02.2023 року - суд зазначає, що умовами вказаних кредитних договорів, чітко передбачено відсоткову ставку за користування кредитними коштами, з якими, підписавши договори, відповідачка погодилась та отримала кредитні кошти. Факт підписання та ознайомлення з умовами договорів відповідачкою не заперечується. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами за кредитними договорами за №14952-03/2023 від 09.03.2023 року та за №5237381 від 26.02.2023 року підлягає стягненню з відповідачки в повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України - підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція боргів» заборгованості за договором позики за №78521159 від 27.01.2023 року в загальному розмірі - 15 662,25 грн., за кредитним договором за №14952-03/2023 від 09.03.2023 року в розмірі - 19 500 грн. та за кредитним договором за №5237381 від 26.02.2023 року в загальному розмірі - 10 428 грн., а всього до стягнення підлягає 45 590 грн. Оскільки позов ТОВ «ФК «Європейська агенція боргів» задоволено частково, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 100,30 грн., виходячи з розрахунку: розмір задоволених позовних вимог 45 590 грн. * 3 028,00 грн. сума сплаченого судового збору / 65 727,70 грн. розмір заявлених позовних вимог = 2 100,30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial