Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

14 листопада 2024 року до Ананьївського районного суду Одеської області надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог позивачка\~вказує,\~що вона з відповідачем перебувають у шлюбі з 10 вересня 2022 року. Шлюб зареєстрований Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис № 2096. Разом з відповідачем мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. На даний час позивачка не працю, будь-яких доходів не має, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує вкрай низький розмір соціальної допомоги (860 гривень на місяць), тому не має матеріальної змоги забезпечити дитині повноцінне харчування, придбання одягу, взуття тощо. Відповідач добровільно кошти на утримання позивачки не надає. Будь-яких витрат окрім витрат на себе відповідач не має, а згідно наявної у позивачки інформації відповідач офіційно працює в торговій мережі «Копійка» та отримує дохід у вигляді заробітної плати. Тому позивачка змушена звернутися до суду, прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця і до досягнення сином трьох років. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Бойко О.О., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВН № 1491397 від 24 березня 2025 року (а.с.30), в судове засідання на розгляд справи не прибули. Водночас представником позивачки через канцелярію суду було подане письмове клопотання про розгляд справи без участі позивачки та представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.29). Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не прибув, причини неприбуття невідомі. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України. Це підтверджує поштовий конверт з вкладенням, що повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.28). Ухвалою судді від 25 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 ЦПК України. Відповідачеві [PERSON] , за зареєстрованим місцем його проживання, було надіслано ухвалу судді про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з додатками, про що містяться відомості в матеріалах справи (а.с.26). Поштовий конверт з вкладенням повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.28). Відповідно до положень пункту 5 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Аналогічні положення закріплені у пунктах 3 та 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, якими врегульовано порядок надсилання та вручення учасникам справи судових повісток та повідомлень. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року в справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року в справі №800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 листопада 2019 року в справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року в справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року в справі № 24/260-23/52-б). За наведених обставин відповідач вважається таким, що 12 березня 2025 року отримав копію ухвали судді про відкриття провадження в справі (а.с.28). Відповідачем відзив на позовну заяву не було подано до суду, тому відповідно до вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, відповідач із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не звертався та будь-яких інших заяв, клопотань не надавав. Отже, відповідач своїми процесуальними правами, передбаченими ЦПК України не скористався. Основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи викладене, положення частини третьої статті 223 ЦПК України, клопотання представника позивачки, наявність відомостей про належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З наведених вище обставин встановлено, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, при цьому в судове засідання не прибув без повідомлення причин неприбуття, що відповідає передумовам заочного розгляду справи, передбаченим пунктами 1, 2 частини першої статті 280 ЦПК України. Також встановлено, що відповідач відзив на позовну заяву не подав, що відповідає умові визначеній пунктом 3 частини першої статті 280 ЦПК України. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивачки, в якому сторона позивачки не заперечує\~проти ухвалення\~у справі\~заочного рішення(а.с.29), що відповідає передумовам заочного розгляду справи, передбаченим пунктом 4 частини першої статті 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає що існують визначені частиною першою статті 280 ЦПК України підстави та умови для здійснення заочного розгляду справи, про що у відповідності до положень частини першої статті 281 ЦПК України без оформлення окремого документа із занесенням до протоколу судового засідання судом постановлено відповідну ухвалу. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачкою у справі є [PERSON] , [INFO] ; уродженка м. Ананьїв Одеської області; паспорт громадянина України № [NUMBER] , виданий 16 вересня 2022 року органом видачі 5123; місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] (а.с.3-5). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] ; уродженець с. Бригидівка Барського району Вінницької області; паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 13 березня 2014 року Барським РС УДМС України у Вінницькій області; місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] (а.с.6, 21-22). Встановлено, що 10 вересня 2022 року позивачка та відповідач уклали шлюб, який зареєстрований Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис № 2096, що підтверджується наявною в матеріалах справи ксерокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10 вересня 2022 року Малиновським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~місті Одесі\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса)(а.с.6). Від вказаного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 січня 2023 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.7). Згідно ксерокопії довідки № 527, виданої 11 жовтня 2024 року Ананьївською міською радою, спільно з позивачкою проживає син - [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.8). Відповідно до частин першої, другої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частин першої-третьої статті 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Відповідно до частини другої статті 84 СК України\~ дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини четвертої статті 84 СК України\~\~право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статтей 79, 80 СК України\~аліменти (утримання) присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку або в твердій грошовій сумі за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статтей 12,\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судпри визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що позивачка не працює, дитина проживає разом із позивачкою, відповідач у добровільному порядку належної допомоги на їх утримання не надає, враховуючи інтереси дитини, відсутність відомостей про доходи чи витрати відповідача, відсутність заперечення щодо заявленого розміру аліментів, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки, в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трьох років. Суд звертає увагу на те, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (частина третя статті 80 СК України). Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України\~під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Згідно частини першої статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка в силу пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за звернення з вимогою про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне згідно статті 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved