Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

23 січня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 12 жовтня 2017 року позивач уклав шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя та сімейні цінності. З вересня 2022 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, позивач переїхав на нове місце проживання, де і проживає по теперішній час. Також позивач вказує, що з моменту припинення шлюбних відносин сім`я фактично припинила своє існування, втратили інтерес один до одного, кожен живе своїм життям. Позивач не бажає продовжувати подружні відносини, тим більше він має іншу сім`ю, проживає з іншою жінкою та бажає узаконити з нею сімейні стосунки. Тому просить суд розірвати шлюб, укладений між ним [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12 жовтня 2017 року виконкомом Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 06. Ухвалою суду від 27 січня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог процесуального закону. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність суду не надавала. Відзив на позовну заяву не надавала. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, суд приймає до уваги лише надані докази позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~ 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; \~2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; \~3) відповідач не подав відзив; \~4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено,\~що сторони\~перебувають у\~зареєстрованому шлюбі\~з 12\~жовтня 2017\~року,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про шлюб\~(а.с.4)\~та мають\~спільну малолітню\~дитину \~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Проаналізувавши встановлені\~конкретні обставини\~по справі,\~оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження їх сім`ї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved