Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

У жовтні 2024 року адвокат Слободянін Максим Вікторович в інтересах [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) починаючи з 20.10.2024 до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після розірвання шлюбу спільна дитина сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, натомість відповідач матеріальної участі у забезпеченні сина не приймає. Син навчається на 1 курсі в Національному технічному університеті «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на бюджетному фінансуванні за денною формою навчання, дати початку і закінчення навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028, та навчаючись не в змозі самостійно забезпечити себе, оскільки є непрацевлаштованим. Позивач самостійно не може забезпечити достатній матеріальний рівень, доходів позивача не вистачає для утримання сина, а тому вважає, що відповідач, який є працездатним, має офіційний дохід, аліменти до досягнення дитиною повноліття сплачував добровільно, а тому зобов`язаний брати участь в утриманні дитини, розмір якого позивач вважає достатнім у сумі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) починаючи з 20.10.2024 до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2024 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/21467/24 за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками 17 грудня 2024 року та повторно 29 січня 2025 року надсилалася на адресу його зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом з повідомлення про вручення, однак адресоване відповідачу поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Як передбачено ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 4). Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про розгляд справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, проаналізувавши надані докази, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом, сторони з 15 жовтня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва суду від 21 червня 2013 року у справі № 753/8436/13. Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . На дату звернення позивача із позовом у цій справі дитина досягла повноліття. Згідно з повідомленням Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та Випискою з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту та інформації ро навчання особи, [PERSON] зарахований на факультет - навчально-науковий інститут атомної та теплової енергії за спеціальністю 174 Автоматизація, комп`ютерно-інтегровані технології та робототехніка, форма здобуття освіти - денна, рівень освіти - перший (бакалаврський) рівень вищої освіти, фінансування - бюджет, дата початку та закінчення навчання: 01.09.2024 - 30.06.2028. Посилаючись на те, що на даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися на денній формі навчання в Університеті та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) починаючи з 20.10.2024 до досягнення дитиною 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За нормами статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як передбачено статтею 199 цього Кодексу, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 СК України). До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (стаття 201 СК України). Отже за змістом наведених норм права обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: - походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); - досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; - продовження дітьми навчання (незалежно від форми навчання). - потреба дітей у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; - наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (тобто, батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Під час розгляду справи, суд встановив, що [PERSON] , є повнолітнім сином позивача і відповідача та не досяг 23 років, очно навчається в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на факультеті - навчально-науковий інститут атомної та теплової енергії за спеціальністю 174 Автоматизація, комп`ютерно-інтегровані технології та робототехніка, форма здобуття освіти - денна, рівень освіти - перший (бакалаврський) рівень вищої освіти, фінансування - бюджет, дата початку та закінчення навчання: 01.09.2024 - 30.06.2028. Позивач у своїх заявах по суті спору не навела жодних конкретних обставин, які б свідчили про необхідність і наявність витрат, пов`язаних з навчанням, враховуючи що форма навчання - бюджетна, зокрема витрат на проживання на час навчання чи сесії, витрат на переїзд до місця навчання, харчування, придбання підручників тощо. Загалом усі доводи позивача зводяться лише до твердження про наявність у дитини потреб у зв`язку з навчанням, з чим суд в цілому погоджується, і обов`язку відповідача сплачувати аліменти для задоволення таких потреб. За таких обставин суд вважає, що всупереч покладеному на сторони обов`язку доказування, позивач з достатньою повнотою не довела наявність конкретних потреб дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з її навчанням, які б відповідали розміру аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача. У суду також відсутні відомості про джерела та суми доходів відповідача, його працевлаштування тощо і клопотань про витребування таких відомостей позивач не заявляла. При з`ясуванні можливості відповідача надавати допомогу суд також виходить з того, що матеріали справи не містять відомостей про наявність у відповідача майна (як і його вартості), зокрема і придбаного у період після розірвання шлюбу між сторонами, а також відомостей про витрати відповідача, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, які б могли підтвердити наявність у відповідача витрат, що перевищують його офіційні доходи, а також не містять доказів працевлаштування відповідача та отримання ним заробітної плати. Водночас суд враховує, що випискою з банківського рахунку позивача підтверджується сплата відповідачем у 2024 році аліментів на утримання дитини у розмірі близько 13 000 грн. щомісяця, що може свідчити про наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу. Суд також зважає на передбачену статтею 200 СК України необхідність враховувати можливість надання утримання другим з батьків та виходить з того, що позивачем не надано жодних відомостей про розмір її доходів. Оцінивши у сукупності наведені вище фактичні обставини цієї справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та вважає розумним і справедливим стягнення аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що буде достатнім для його матеріального забезпечення з урахуванням можливості отримання дитиною стипендії залежно від результатів його навчання, що стимулюватиме дитину до досягнення високих результатів і певною мірою виховуватиме у ньому відповідальність за своє матеріальне забезпечення. Такий розмір аліментів на думку суду також не поставить відповідача у завідомо скрутне становище та відповідатиме принципу рівноправності визначених обов`язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню умов життя дитини. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі, понесені позивачем, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial