Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 24.09.2024 року на підставі рішення Хустського районного суду Закарпатської області. Від шлюбу у них народилася двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Зазначає, що донька [PERSON] , навчається у Нижньоселищанському ліцеї, крім того відвідує Комунальний заклад Нижньоселищанської школи мистецтва. Син [PERSON] відвідує Нижньоселищанський заклад дошкільної освіти. Відповідач [PERSON] є людиною молодого віку, працездатний, на утриманні немає інших неповнолітніх дітей чи осіб з інвалідністю, має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. У зв`язку з цим просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином, як шляхом надсилання поштового відправлення на адресу зазначену в матеріалах справи та шляхом отримання повідомлення про виклик до суду в електронній формі доставленій в додатку Viber на мобільний номер телефону відповідача. Причини неявки суду не відомі, відзив у встановлений строк без поважних причин не подав. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений судом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 20.12.2014 року виконавчим комітетом Нижньоселищенської сільської ради між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб за актовим записом № 25, який розірвано 24 вересня 2024 року рішенням Хустського районного суду по справі № 309/4144/24(а.с.18-21). Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.04.2015 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.05.2020 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Крім того, згідно довідки виконавчого комітету Хустської міської ради від 12 грудня 2024 року за № 1270/02-22 вбачається, що діти сторін: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] ( а.с.16). Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України. Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3ст. 181СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років 2563\~ гривні та дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Оскільки на теперішній час діти сторін постійно проживають разом з позивачем, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від батька дітей, який повинен виконувати свій обов`язок щодо утримання дітей належним чином. Відповідачем не надано відзиву на позов, як і не зазначено жодних обставин, які б свідчили про його матеріальний стан. З урахуванням вищевказаного, даних, які могли б вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу судом не встановлено. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та дітей, а також враховує стан здоров`я відповідача, який є молодим працездатним чоловіком, та спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей. Суд визначає розмір аліментів у сумі по 2500 грн., щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, оскільки такий розмір відповідає встановленому ч.3 ст. 184 СК України мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину і відповідачем жодним чином не спростована можливість надання утримання дитині в такому розмірі. Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини. З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 2500 грн. відповідатимуть інтересам дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч.1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved