Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

22 січня 2025 року ТОВ «ФК «Процент» через систему «Електронний суд» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який зареєстровано судом 14 лютого 2025 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року заяву було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року клопотання ТОВ «ФК «Процент» про витребування доказів було задоволено. Позивач у своєму позові та відповіді на відзив посилався на те, що 29 січня 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» і відповідачем було укладено кредитний договір № 6250-3863-1, за умовами якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 5 000 грн. строком на 365 днів зі сплатою 2,5 % за кожен день користування. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, грошові кошти не повернула, чим порушила умови договору. Станом на 03 січня 2025 року сума заборгованості за кредитним договором № 6250-3863-1 від 29 січня 2024 року становить 47 500 грн., яка складається із основної заборгованості у розмірі 5 000 грн. та відсотків за користування позикою у розмірі 42 500 грн. Відповідач визнає факт укладення кредитного договору та отримання коштів. Відповідно до умов кредитного договору розмір відсотків встановлений у розмірі 2,5 % за кожен день користування кредитом. Згідно з прикінцевими та перехідними положеннями ЗУ «Про споживче кредитування» тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності змін до цього закону 24 грудня 2023 року, встановлено, що максимальний розмір денної відсоткової ставки не може перевищувати 2,5% протягом перших 120 днів (до 22 квітня 2024 року включно) та протягом наступних 120 днів (з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року включно) 1,5 %, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим законом. За договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності цим законом, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. Денна процентна ставка залишається незмінною протягом строку кредитування за договором за умови, що до нього не вносилися зміни до складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки. Перерахування коштів було здійснено у повному обсязі. Чек про зарахування коштів не містить РНОКПП та ПІБ отримувача, проте, в ньому зазначено унікальний номер транзакції, дата та час здійснення переказу, маска платіжної картки. Перед укладанням договору відповідач вчинила дії з верифікації своєї платіжної картки та підтвердила, що саме на неї буде зарахована сума кредиту. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом за період з 29 січня 2024 року по 03 січня 2025 року за кредитним договором № 6250-3863-1 від 29 січня 2024 року у розмірі 42\~500 грн., а також судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 10\~000 грн. У своїй заяві представник позивача справу просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначивши, що 29 січня 2024 року між нею і позивачем було укладено кредитний договір № 6250-3863-1, відповідно до умов якого їй було надано в кредит грошові кошти у розмірі 5\~000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування. ЗУ «Про споживче кредитування» передбачене максимальний розмір відсоткової ставки 1 % за кожен день користування, перехідні положення законопроекту застосовуються у разі, якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного. Кредитний договір був укладений 20 січня 2024 року, тобто, після внесення змін, тому, денна процента ставка не може перевищувати 1 %. Таким чином, розмір відсотків з врахуванням відсоткової ставки у розмірі 1 % від суми позову від суми позики у розмір 5\~000 грн., має складати за 340 днів 23\~800 грн. Позовні вимоги про стягнення відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 42\~500 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню. Справу просила розглядати за її відсутності і відсутності її представника, у задоволенні позовних вимог відмовити. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд приходить до такого висновку за наступних підстав. Судом встановлено, що 29 січня 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» і відповідачем було укладено кредитний договір № 6250-3863-1, за умовами якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 5 000 грн. строком на 365 днів зі сплатою 2,5 % за кожен день користування (а.с. 18-22). 29 січня 2024 року позивачем на картковий рахунок [PERSON] , відкритий у АТ «ПУМБ» (а.с. 125), були перераховані кошти у розмірі 5\~000 грн. (а.с. 25). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання грошових коштів у позику (а.с. 32-40), затверджених наказом № 14/09-23П від 14 вересня 2023 року, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «Процент», розміщених на офіційному сайті https://procent.com.ua. Згідно з п.п. 1.1, 1.2, 1.3 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 5 000 грн., строк кредиту 365 днів, тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2,5 % на день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, кошти не повернула, відсотки не сплатила, у зв`язку з чим, як стверджує позивач, розмір заборгованості за відсотками за період з 29 січня 2024 року по 03 січня 2025 року склав 42\~500 грн. (а.с. 26-30). Правовідносини, що виникли між сторонами урегульовано ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію», ЦК України. Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 881207 (а.с. 22), який зазначений у тексті договору у розділі «Реквізити та підписи сторін», а також додатках до кредитного договору про сукупну вартість кредиту і графік погашення (а.с. 23, 24). Таким чином, між ТОВ «ФК «Процент» і [PERSON] було укладено кредитний договір на умовах фінансового кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до приписів ст. 634, 638\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З приводу заперечень відповідача в частині неправомірного нарахування відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % за кожен день користування, суд зазначає наступне. Згідно з умовами укладеного між сторонами кредитного договору, строк кредитування становить 365 днів, розмір процентів за користування кредитом за період з 29 січня 2024 року по 03 січня 2025 року становить 42\~500 грн., які нараховуються за ставкою 2,5 % за кожний день строку користування кредитом. Відповідно до наданого позивачем графіку платежів до договору про споживчий кредит та відомості про щоденні нарахування та погашення, розмір заборгованості за нарахованими процентами становить 42 500 грн. Положеннями ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023року, внесені зміни до ч. 5 ст.\~8\~ЗУ «Про\~споживче кредитування» та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Отже для договорів, укладених до 24 грудня 2023 року, ставка має бути: з 24 грудня 2023 року не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року не більше 1,5%; з 20 серпня 2024 року не більше 1%. Для договорів укладених після 24 грудня 2023 року ставка має бути у розмірі 1%. На підставі наведеного, умови кредитного договору у цій справі, щодо нарахування процентів у розмірі 2,5% в день у продовж строку користування, не відповідають вимогам ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», а тому за цей період слід застосовувати процентну ставку у розмірі 1% в день. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками за кредитним договором № 6250-3863-1 від 29 січня 2024 року за період з 29 січня 2024 року по 03 січня 2025 року у розмірі 17\~050 грн. (5\~000 грн. х 1 % х 341 день = 17\~050 грн.), у задоволенні інших позовних вимог відмовити. Стаття 80\~ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує,\~що вказана\~категорія справ\~відноситься до\~малозначних та\~розглядається у\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~з урахуванням\~ціни позову,\~а також\~те,\~що представник\~позивача безпосередньої\~участі у\~судових засіданнях\~не брав,\~тому заявлена\~сума у\~10\~000\~грн.\~є завищеною,\~акт приймання-передачі\~наданих послуг\~не містить\~деталізації виконаної\~роботи адвокатом\~та витрачений\~час на\~цю роботу,\~позовна заява\~є типовою\~та не\~вимагає витрат\~тривалого часу\~на її\~підготовку. Таким чином, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3\~000 грн. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 971 грн. 81 коп. (17 050 грн. х 2 422 грн. 40 коп. : 42 500 грн. = 971 грн. 81 коп.). Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Процент» становить 21\~021 грн. 81 коп. (17 050 грн. + 3\~000 грн. + 971 грн. 81 коп. = 21\~021 грн. 81 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial