Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація та просить встановити факт її реєстрації (прописки) в період з 1978 року до 22.10.1996 року за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування заяви зазначає, що з 2021р. нею здійснюється збір документів, необхідних для приватизації у встановленому порядку квартири [ADDRESS] , в якій на даний час заявниця зареєстрована. Згідно з вимогами чинного законодавства до органів приватизації необхідно подати документи, що підтверджують періоди реєстрації за всіма попередніми адресами реєстрації (прописки) та факт неучасті у приватизації за відповідними адресами. Втім, як зазначає заявниця, під час збору документів вона зіткнулася з неможливістю підтвердити факт реєстрації (прописки) за першим місцем свого проживання. Так, з 1978 року (року народження) до 22.10.1996р. заявниця була зареєстрована (прописана) та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , за місцем проживання та реєстрації батьків ( [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ). У листопаді 2021р. заявниця звернулась до ЦНАПу Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про надання довідки про реєстрацію місця проживання в період з 1978 року по 1996 рік, на що отримала відповідь про те, що надати запитувану довідку неможливо, оскільки Оболонську районну в місті Києві державну адміністрацію наділено повноваженнями органу з питань реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб з 04.04.2016р. До вказаної дати відповідними повноваженнями були наділені органи державної міграційної служби. У травні 2023р. заявниця звернулась до Оболонського відділу ЦМУ Державної міграційної служби України в м. Києві та Київської області із заявою про надання інформації щодо її реєстрації (прописки) за адресою: [ADDRESS] у період з 1978 року по 1996 рік. За змістом відповіді, надати запитувану інформацію неможливо, оскільки така інформація зберігається лише на час реєстрації громадянина й надалі знищується після завершення 3-річного терміну, тоді як реєстраційні картки за формою №16 мають знаходитись у власників будинків та прибудинкової території. У вересні заявниця звернулась до Голови ЖБК «Вчитель» [PERSON] з окресленого питання. Незважаючи на тривале листування в месенджері Vіber, у ході якого [PERSON] повідомила про відсутність в ЖБК «Вчитель» архівної картотеки та неможливість офіційно підтвердити факт реєстрації заявниці у згаданій квартирі, та надіслання 19.05.2023р. письмового звернення, відповідь не була надана. Отже, як вказує заявниця, одержання будь-якого офіційного документу, що посвідчує факт її реєстрації в певний період за певною адресою, не є можливим. Своєю чергою, від встановлення цього факту залежить реалізація права на приватизацію житла, в якому заявниця наразі зареєстрована та проживає в аспекті подання до органів приватизації визначеного чинним законодавством пакету документів, які підтверджують періоди реєстрації за всіма попередніми адресами реєстрації (прописки) та факт неучасті у приватизації за відповідними адресами. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28.01.2025р. відкрито провадження в даній справі та призначено її до розгляду. Від заінтересованої особи надійшли письмові пояснення щодо вимог заяви [PERSON] . Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Так, заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме - факт її реєстрації (прописки) в період з 1978 року до 22.10.1996 року за адресою: [ADDRESS] . Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для реалізації права на приватизацію житла, в якому заявниця, наразі, зареєстрована та проживає ( [ADDRESS] ). Відповідно до вимог ст. 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом. Правові основи приватизації житла визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду». Підготовка та оформлення документів про передачу регулюється Положенням «Про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України» від 16.12.2009 №396. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. На підставі ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію» передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до п. 23 Положення орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян, наслідком чого є видача органом приватизації свідоцтва про право власності та його реєстрація у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності. Відповідно до змісту п. 18 Положення громадянином до органу приватизації подаються, зокрема: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Згідно з п. 19 Положення довідка про реєстрацію місця проживання видається органом реєстрації відповідно до вимог Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016р. №207 (із змінами). Як вбачається, Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації листом від 23.11.2021р. №104/22-1394 щодо надання довідки про реєстрацію місця проживання особи з 1978 по 1996 за адресою: [ADDRESS] , повідомив заявницю, що на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 10.12.2015р. №888-19, розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.02.2016р. №48 «Про організаційно-правові заходи, пов`язані з наданням адміністративних послуг у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб у межах міста Києва, а також наданням відомостей з Державного земельного кадастру», Оболонську районну в м. Києві державну адміністрацію з 04.04.2016р. наділено повноваженнями органу з питань реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб. До вказаної вище дати відповідними повноваженнями були наділені органи Державної міграційної служби України. Відповідно до вимог пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 04.04.2016р. житлово-експлуатаційні організації, інші підприємства, установи та організації, які забезпечували або забезпечують ведення картотек з питань реєстрації фізичних осіб, передають їх відповідним виконавчим органам сільських, селищних, міських рад. У зв`язку з тим, що станом на 23.11.2021р. відповідна архівна картотека до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації не передана, Відділ не може надати запитувану довідку. На звернення заявниці [PERSON] Оболонський відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області повідомив у листі від 31.05.2023р., що надати інформацію щодо реєстрації (прописки) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] у період з 1978р. по 1996р., у т.ч. копії форми 16 та форми «А», які містять запитувану інформацію, або витяги з них, не вбачається за можливе, оскільки в Оболонському відділі ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області запитувана інформація знаходилась в підставах реєстрації місця проживання, яка зберігалась (далі - знищена) у відділі згідно чинного на той час законодавства України - 3 роки, реєстраційні картки за формою 316 ніколи не зберігались у відділі, а знаходились у власників будинків та прибудинкових територій. Також, матеріали справи свідчать, що заявниця зверталась з письмовим зверненням до голови ЖБК «Вчитель» Сухенко Т.В. про надання архівної картки або іншої наявної інформації з питань реєстрації [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповіді на вказаний запит заявниця не отримала. Таким чином, заявниця не може отримати будь-якого офіційного документу, що посвідчував би її реєстрацію (прописку) у період з 1978р. до 22.10.1996р. за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, за наданими до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, документами можна встановити, що заявниця у період з 1978 року по 22.10.1996 рік була зареєстрована (прописана) за адресою: [ADDRESS] . Такими документами, зокрема, є щодо членства бабусі заявниці в ЖБК «Вчитель», щодо вступу батька заявниці до ЖБК «Вчитель», сплати ним пайових внесків та вселення батьків заявниці до квартири [ADDRESS] разом з старшою сестрою заявниці, довідка виконкому Київської міської ради №1 від 10.01.1978р., ордер №4 від 09.02.1978р., квитанція про внесення [PERSON] пайового внеску до ЖБК «Вчитель» від 03.02.1978р., свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07.07.1978р., витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, довідка №265 від 06.03.1992р., довідки №266 від 06.03.1992р., копія позовної заяви до Мінського районного суду від 16.08.1991р., копія ухвали Мінського районного суду від 22.04.1993р., довідки ЖБК «Вчитель» б/н від 05.11.1996р., копія паспорта серії [NUMBER] та [NUMBER]. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що достатніми, належними та допустимими доказами підтверджено що [PERSON] , [INFO] , у період з 1978 року до 22.10.1996р. була зареєстрована (прописана) за адресою: [ADDRESS] . На підставі наведеного та

Outcome: approved