Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

[PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського МНО Аршавою І.О. за реєстровим №7063, є власником 69/100 житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами [ADDRESS] . [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.06.1986, посвідченого державним нотаріусом Садилиною О.Е. за реєстровим №2-2180, та договору дарування від 12.10.2015, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бондаренко Р.О. за реєстровим №1897, є власником 31/100 житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами [ADDRESS] . Згідно даних технічного паспорту від 07.10.2020 належне на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] домоволодіння складається з: житлового будинку літ. А-1, площею 52,8 кв.м., житлової прибудови літ. А1-1, площею 14,7 кв.м., житлової прибудови літ. А2-1, площею 19,34 кв.м., житлової прибудови літ А3-1, площею 20,2 кв.м., житлової прибудови літ. А4-1, площею 30,2 кв.м., прибудови літ. а-1, площею 4,8 кв.м., прибудови літ. а1-1, площею 12,3 кв.м., тамбуру літ.а2-1, площею 2,0 кв.м., ганку літ. а2, площею 0,5 кв.м., ганку літ. а3, площею 1,9 кв., ганку з козирком літ. а4, площею 0,5 кв.м., літньої кухні літ. Б, площею 22,9 кв.м., літньої кухні літ. В, площею 28,8 кв.м., сараю тимчасового літ. Ж, площею 3,5 кв.м., навісу літ. З, площею 5,2 кв.м. Відповідно до акту ідеальних часток від 12.07.2002 року складеного фахівцем комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] , 12.07.2002 року по обстеженню домоволодіння [ADDRESS] , який складений за згодою власників, частки змінилися у зв`язку з будівництвом житлової прибудови літ.А2-1, згідно з рішенням Індустріального РВК №57.1 від 11.02.1983 року, сіней а-1, тамбура а2-1 гр. [PERSON] . Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 450 кв.м. Гр. [PERSON] належить частина домоволодіння, а у фактичному користуванні 69/100 частин домоволодіння; гр. [PERSON] , [PERSON] належить частина домоволодіння, а в фактичному користуванні 31/100 частина домоволодіння. Крім того судом встановлено, що починаючи з 20.09.2002 у складі домоволодіння не має об`єктів самочинного будівництва, оскільки рішенням Виконавчого комітету Індустріальної районної ради від 20.09.2002 №660 було оформлено право власності попереднього власника [PERSON] на самовільне будівництво сіней літ. а-1, тамбуру літ. а2-1 та прибудови А3-1 у житловому будинку [ADDRESS] . [PERSON] оскаржувала вказане рішення, але рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2022 у справі №202/4845/18 їй відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним договору дарування, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, знесення житлової прибудови та виділення в користування земельної ділянки. Крім того, вказаним рішенням суду також було відмовлено і [PERSON] у задоволенні позовних вимог про виділення [PERSON] в натурі її 60/100 частку в домоволодінні розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складається з квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] в житловому будинку літ. «А-1» разом із житловою прибудовою літ. «А1-1», прибудовою літ. «а-1», житловою прибудовою літ. «А2-1», тамбуром літ «а2-1», житловою прибудовою літ. «А3-1» загальною площею 74,4 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами згідно з технічними паспортами домоволодіння, які виготовлені ФОП [PERSON] від 30.09.2019 та ФОП [PERSON] від 07.10.2020 та визнанні за нею права власності на будівлі і споруди; припиненні права спільної часткової власності [PERSON] на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] , стягненні з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 129643 гривні 73 копійки, як грошову компенсацію при виділі частки домоволодіння. Отже, судом встановлено, що вимоги [PERSON] у справі №202/4845/18 не є тотожними позовним вимогам в даній справі, оскільки виділення частки з майна та поділ майна в натурі є різними способами захисту прав власника, тому суд робить висновок про можливість розгляду по суті вимог про поділ майна у межах цієї справи та відхиляє заяву представника відповідача про закриття провадження по справі. Під час розгляду справи №202/4845/18 була проведена судова оціночно-будівельна, будівельно-технічна та земельно технічна експертиза за результатами якої, 02.10.2020 складено висновок №1856/1857/1858/1859-20 та експертом встановлена технічна можливість поділу та запропоновано два варіанти поділу домоволодіння [ADDRESS] . Також експертом зазначено розмір часток співвласників по кожному варіанту поділу та розмір компенсації співвласників, частка якого після поділу буде меншою за його ідеальну частку. Сторона позивача просить суд поділити будинок за варіантом №1, який запропонований експертом. Сторона відповідача жодних пояснень стосовно вибору варіанту поділу будинку в натурі суду не навела, а її позиція зводилася до категоричного заперечення можливості такого поділу взагалі. Згідно з частинами першою, другою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За правилами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Згідно зі статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт. Відповідно до статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Зі змісту вказаної статті випливає, що право кожного із співвласників пов`язується з часткою у праві спільної власності, і кожен із співвласників є власником не певної частини майна, а всього спільного майна у цілому. Відповідно до частин першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Питання щодо поділу майна, що є у спільній частковій власності, врегульовано статтею 367 ЦК України, відповідно до якої майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19), від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20). Верховний Суд України у постанові від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13 дійшов висновку, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності в разі поділу (стаття 367 ЦК України), спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. При цьому необхідно враховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності (в порядку статтею 367 ЦК України), так і після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України (у разі, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам) право спільної часткової власності припиняється, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається позивачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2023 року у справі № 571/160/19 (провадження 61-5341св23). Оскільки сторони не досягли у досудовому порядку згоди стосовно поділу спірного домоволодіння, враховуючи згоду позивача на запропонований експертом варіант №1 такого поділу, а також не наведення стороною відповідача будь-яких доводів стосовно вибору варіанту поділу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та поділити спірне домоволодіння, згідно варіанту №1. При цьому суд відхиляє доводи сторони відповідача з посиланням на постанови Верховного суду від 04.12.2013 у справі №6-130цс13, від 25.03.2020 у справі №307/3957/14-ц, від 14.04.2020 у справі №457/238/18, від 20.07.2022 у справі №923/196/20, оскільки вони є нерелевантними до даних правовідносин, бо позивач заявила позовні вимоги саме про поділ житлового будинку, із виділом відповідних часток в натурі кожному із співвласників будинку, а не про поділ об`єктів самочинного будівництва та перерозподіл часток. Також суд відхиляє доводи сторони відповідача про те що у разі поділу будинку виникне необхідність переобладнання будинку, оскільки в даному випадку не йде мова про необхідність переобладнання та перепланування оскільки квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] в спільному домоволодінні вже давно відокремлені одна від одної і мають різні особові рахунки по сплаті комунальних платежів за газ, воду та електроенергію. Факт наявності відокремлених водо-, газо- та електропостачання зазначений в експертизі на сторінці 5, а саме: «Інженерне обладнання квартири [ADDRESS] домоволодіння ( [ADDRESS] [PERSON] ) електропостачання, водопостачання, газопостачання з окремими лічильниками». Особові рахунки [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] : водопостачання о/р [NUMBER] (є лічильник), електроенергія о/р [NUMBER] (є лічильник), сміття договір 6К1- 914А, газопостачання о/р [NUMBER] (є лічильник), газорозподіл о/р [NUMBER] . Квартира [ADDRESS] була відокремлена до 1968 року про що свідчить реєстрація [PERSON] в кв. [ADDRESS] . Щодо тверджень представника Відповідача, якими було обґрунтовано позицію про помилковість висновків експерта при розрахунку відхилень від ідеальних часток, суд зазначає, що вони не заслуговують на увагу, оскільки на сторінці 12 свого висновку експерт визначав вартість квадратного метру, користуючись порівняльним підходом, який передбачає аналіз цін продаж і пропозицій подібного майна. Також суд відхиляє інші доводи сторони відповідача про обставини користування спірним будинком сторонами, оскільки вони не впливають на вирішення судом питання про поділ майна в натурі, а навпаки підтверджують існування між сторонами тривалого конфлікту стосовно такого поділу, який підтверджується і категоричними запереченнями відповідача щодо позовних вимог. Будь-яких доказів, які б підтверджували доводи сторони відповідача щодо неможливості поділу спірного нерухомого майна, відповідно до варіанту 1\~висновку експертизи №1856/1857/1858/1859-20 від\~20.10.2020, [PERSON] \~не надала, за правилами процесуального закону відповідних клопотань не заявляла, а отже, не довела неможливість поділу домоволодіння. Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що варіант № 1 розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами домоволодіння за адресою: [ADDRESS] між співвласниками максимально наближений до рівності часток та найбільше відповідає інтересам сторін, оскільки спірне нерухоме майно фактично вже поділено та використовується сторонами й не потребує виконання складних робіт з переобладнання. Так, відповідно до варіанту № 1 розподілу житлового будинку\~\~за адресою: [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, у користування [PERSON] виділяється квартира [ADDRESS] у житловому будинку літ. А-1 (1-4), площею 28,0 кв.м., житлову прибудову літ. А1-1, площею 11,6 кв.м., прибудову літ.а-1, площею 3,3 кв.м., квартиру [ADDRESS] у житловій прибудові літ. А2-1 (3-4), площею 14,9 кв.м., тамбур, літ. а2-1, площею 1,5 кв.м., житлову прибудову літ. А3-1, площею 15,1 кв.м., загальна площа квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] складає 74,4 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами; а у користування [PERSON] виділяється квартира [ADDRESS] у житловому будинку літ. А-1 (2-3), площею 13,0 кв.м., житлову прибудову літ. А1-1, площею 23,4 кв.м, прибудову літ. а1-1, площею 9,7 кв.м., загальна площа квартири [ADDRESS] складає 46,1 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами. Враховуючи викладене позовні вимоги в частині поділу майна в натурі підлягають задоволенню, а право спільної часткової власності припиненню. У постанові Верховного Суду від\~26 липня 2023 року у справі № 201/1346/18 (провадження №\~61-7308св22) зазначено, що «системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 367, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ (виділ частки) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася». З висновку експерта судом встановлено, що загальна вартість квартир\~ [ADDRESS] , [ADDRESS] становить 906\~291,87 грн, що на 129\~643,72 грн менше загальної частки 69/100. Вартість квартири [ADDRESS] власника 31/100 більше загальної частки 31/100 на 129\~643,72 грн При цьому, експертом зазначено, що сума у розмірі 129\~643,72 грн може бути визначена судом як грошова компенсація на користь співвласника 69/100 частини домоволодіння ( [PERSON] ) Ураховуючи викладене, а також те, що рівнозначне виділення частки домоволодіння неможливе (невідповідність загальної площі будинку площам співвласників згідно з частками і загальним плануванням будинку), наведений експертом варіант передбачає сплату компенсації за відступ від рівності часток, яка дорівнює 129\~643 грн 73 коп., суд приходить до висновку, що вона підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] . В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 10 359 грн 36 коп.

Outcome: approved