Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Адвоката Вакуленко Д.О., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Шлюб між сторонами було зареєстровано 12 травня 2022 року Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Від шлюбу подружжя мають доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини були припинені з причини різних поглядів на життя, в результаті чого виникали сварки. На даний час кожен живе своїм життя та поновлювати спільне проживання не бажають. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2024 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.24-25). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, однак, своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, не скористався, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надав. Конверт, який був направлений за адресою його місця реєстрації та проживання, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.27). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно зі ст.105, 110 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливим. Відповідно до ч.2 та ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 12 травня 2022 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.13). Від шлюбу подружжя мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Шлюбні відносини були припинені з причини різних поглядів на життя, в результаті чого виникали сварки. На даний час кожен із сторін по справі живе своїм життя та поновлювати спільне проживання не бажає. Оскільки сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, представником позивача заявлена вимога щодо стягнення судових витрат, які складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 1 211 грн. 20 коп. З приводу вищевказаних заявлених вимог, суддя вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги від 17 жовтня 2024 року, укладений між [PERSON] та АО «Вакуленко» (а.с.16-17), та акт прийому-передачі виконаних робіт (а.с.18). При цьому, в частині обгрунтування заявлених вище вимог, представник позивача вказує, що судові витрати, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становлять 5 000 грн. 00 коп. Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач, є реальними, доведеними, тобто, такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Однак, суд вважає зазначену суму витрат надмірною, оскільки правова допомога надавалась у «стандартній» справі, обставини якої, мотивація з посиланнями на норми закону, повторюється зі справи в справу і не вимагає від адвоката значних зусиль. Названа «стандартність» зумовлена специфікою організації, якій адвокат надає правову допомогу, а саме: ця організація зосереджена на одних і тих же послугах з одним і тим же стандартизованим алгоритмом юридичних дій. До того ж, розгляд справи проводився у спрощеному провадженні, без проведення судових засідань. Розумною сумою витрат на правову допомогу за таких обставин є сума в розмірі 2 500 грн. 00 коп. У стягненні іншої частини витрат на правову допомогу суд відмовляє. Окрім цього, враховуючи ту обставину, що стороною позивача було при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп., з урахуванням вимог закону, вищевказана сума боргу підлягає також стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved