Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

1. Описова частина. 1.1. Позиція позивача. 17 березня 2025 року [PERSON] (далі позивач) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. Як підставу позову позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, а вони фактично припинили шлюбні відносини. З наведених вище підстав та з посиланням на приписи ст.112 СК України просить суд розірвати шлюб між сторонами. 1.2. Позиція відповідача. Відповідач у письмовій заяві від 19 березня 2025 року позов визнав та просив суд розірвати шлюб. 1.3. Рух справи. Ухвалою суду від 18 березня 2025 року відкрито провадження у справі, визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. 2. Мотивувальна частина. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав. 2.1. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 11 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області був зареєстрований шлюб між сторонами, про що був складений актовий запис №622. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Отже, спірні правовідносини виникли з приводу розірвання шлюбу та врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). 2.2. Норми права, що регулюють спірні правовідносини. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (стаття 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (частини третя та четверта статті 56 СК України). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (стаття 112 СК України). 2.3. Позиція суду. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю» роз`яснено, що проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім`ї, з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56, 112 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved