Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

І. Виклад позиції заявника. 30 грудня 2024 року представник заявника звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу трудової книжки серії [NUMBER] від 21.08.1980 року, виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] . Заява мотивована тим, що заявник звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області з метою оформлення пенсії за віком. За результатами розгляду заяви заявнику відмовлено в призначенні пенсії за віком із-за відсутності необхідного страхового стажу на підставі помилки у написанні прізвища на титульній сторінці трудової книжки серії [NUMBER] дата заповнення 21.08.1980 року, оскільки російською мовою прізвище заявника записано « [PERSON] », яке не відповідає згідно паспортним даним (російською мовою) « [PERSON] » та рекомендовано факт належності трудової книжки встановити в судовому порядку. Заявник, вказуючи про те, що у період існування країни СРСР на написання літери «Е», «Е» ніхто не звертав уваги. Вказані обставини обумовили звернення заявника до суду. ІІ. Виклад позиції заінтересованої особи. 13.01.2025 року представник ГУ ПФУ в Херсонській області через систему «Електронний суд» подав пояснення щодо заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. За змістом пояснень підтвердив викладені заявником обставини щодо звернення до ГУ ПФУ в Херсонській області. Вказав, що управліннями прийнято правомірне рішення щодо відмови у призначенні пенсії за віком у зв`язку з невідповідністю поданих документів. ІІІ. Заяви(клопотання) учасників справи. У поданій до суду заяві, адвокат Литвинов І.В. діючи в інтересах заявника просив про розгляд заяви без участі сторони заявника, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. 13.01.2025 року представник ГУ ПФУ в Херсонській області подав пояснення щодо заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, у яких клопотав про розгляд заяви без його участі. При вирішенні справи покладався на розсуду суду. ІV. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.12.2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку окремого провадження. Судове засідання призначено на 24.02.2025 року. У зв`язку з перебуванням Головуючого у справі судді у відпустці, розгляд справи призначено на 24.03.2025 року. У час призначений для розгляду справи, учасники справи не з`явились у поданих через канцелярію суду заявах просили провести розгляд справи без їх участі. Судом, на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. V. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 20 червня 1996 року Комсомольським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області - паспорт видано [PERSON] , [INFO] , місце народження: м. Херсон. У трудовій книжці серії [NUMBER] , дата заповнення 21 серпня 1980 року, на першій стор. прізвище [PERSON] , [INFO] записано як « [PERSON] » на російській мові. Листом від 26 липня 2023 року за вих. №2100-0304-8/23401 УПЗ ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило [PERSON] про наступне. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №213050033989 від 17.07.2023 року заявнику відмовлено в призначенні пенсії за віком із-за відсутності необхідного страхового стажу 28 років, записи трудової книжки за періоди роботи вказані у ній не враховані при обчисленні страхового стажу, оскільки прізвище на титульній сторінці ( [PERSON] ) не відповідає даним паспорту (( [PERSON] )російською мовою)). Факт належності трудової книжки рекомендовано встановити в судовому порядку. VІ. Оцінка Суду. Правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами ЦК України юридичні факти це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом пунктів 1 та 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи: про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 12 зазначеної Постанови роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК (на час розгляду справи - ст. 315 ЦПК України) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК (нині гл. 6 Розділ IV), оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК (нині п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України) суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. За правилами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». Суд звертає увагу, що встановлення факту, про який просить заявник, має для нього юридичне значення, а саме право пенсії, що прямо передбачено законодавством про соціальне забезпечення та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованих осіб. Як встановлено судом, невідповідність у написанні прізвища заявника, що міститься у трудовій книжці серії [NUMBER] від 21.08.1980 року допущено при написанні і переведенні прізвища із російської мови на українську, а отже вимоги заяви підлягають задоволенню. Аналізуючи в сукупності обставини справи в контексті законів, інших норм права, надані сторонами докази, виходячи з стандарту доказування «баланс вірогідностей» (BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 р., J.K. AND OTHERS v. SWEDEN 23.08.2016 р.), враховуючи наявні в матеріалах справи докази, з яких встановлюється, що в написанні прізвищ заявника має місце невідповідність даним зазначеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 20 червня 1996 року Комсомольським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, пов`язана з його перекладом з російської мови, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки серії [NUMBER] дата заповнення 21 серпня 1980 р. VІI. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІII. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved