Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

У грудні 2024 року позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22.11.2021. В обґрунтування позову зазначає, що 22.11.2021 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву та Запевнення Клієнта до зазначеного договору цифровим власноручним підписом через мобільний додаток «monobank». Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, розміщеними на сайті www.monobank.ua, складають Договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив ознайомлення з цими документами, їх отримання у мобільному додатку та зобов`язався виконувати умови договору. Відповідачу через мобільний додаток було відкрито поточний рахунок та видано платіжну картку, з установленим кредитним лімітом у розмірі 13 000,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу доступ до кредитних коштів. Проте відповідач не виконував зобов`язання щодо своєчасного погашення заборгованості. У зв`язку з порушенням умов договору станом на 05.09.2024 у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 28 433,65 грн., що складається виключно із загального залишку за тілом кредиту. Цю суму позивач просить стягнути з відповідача, а також відшкодувати судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог процесуального закону. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відзив на позовну заяву не подала. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що «monobank» є проектом АТ «Універсал Банк», у рамках якого клієнтам відкриваються поточні рахунки з платіжними картками як спеціальним платіжним засобом. Банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень, а встановлення ділових відносин з клієнтом відбувається через віддалену ідентифікацію, зокрема шляхом відеоверифікації, Дія Шеринг або спрощеної процедури через бюро кредитних історій із селфі клієнта. З матеріалів справи вбачається, що 22.11.2021 відповідач [PERSON] підписав Анкету-заяву та Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank» цифровим власноручним підписом через мобільний додаток. Цей підпис відповідає вимогам Постанови НБУ від 20.12.2023 № 172 та статті 207 ЦК України, що підтверджує укладення договору в електронній формі. Пунктом 2 Анкети-заяви відповідач просив установити кредитний ліміт, який склав 13 000,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Пунктом 3 Запевнення Клієнта відповідач погодився, що банк може в односторонньому порядку змінювати розмір кредитного ліміту з повідомленням через мобільний додаток. Пунктом 4 Анкети-заяви засвідчено генерацію ключової пари для удосконаленого електронного підпису, який визнано аналогом власноручного підпису з рівнозначними юридичними наслідками (пункт 6 Запевнення). Усе листування за договором здійснюється через мобільний додаток або інші дистанційні канали. До позову долучено витяги з Умов обслуговування та Тарифів, які є невід`ємною частиною договору. Згідно з пунктом 5.2 Розділу II Умов, кредитний ліміт установлюється банком і має поновлюваний характер. Пункт 5.10.2 зобов`язує клієнта сплачувати щомісячний мінімальний платіж, а пункти 5.165.19 визначають наслідки прострочення: у разі порушення строків сплати понад 90 днів заборгованість стає простроченою, а банк має право вимагати її повного повернення. Позивач надав розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що станом на 05.09.2024 сума заборгованості [PERSON] становить 28 433,65 грн. за тілом кредиту. Прострочення сплати щомісячного платежу перевищило 90 днів станом на 03.07.2024, що є істотним порушенням за пунктом 5.17 Умов. Банк направив повідомлення про порушення, а 04.07.2024 перевів кредит у форму «на вимогу». Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в електронних документах і підписано сторонами. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України, договір є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення цивільних прав і обов`язків. Частина 1 статті 638 ЦК України зазначає, що договір укладено, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов, до яких віднесено предмет договору та умови, визначені законом. Стаття 634 ЦК України визначає договір приєднання як такий, що укладається шляхом приєднання до стандартних умов, запропонованих однією стороною. Стаття 639 ЦК України допускає укладення договору через інформаційно-телекомунікаційні системи, що відповідає письмовій формі. Стаття 1054 ЦК України зобов`язує позичальника повернути кредит і сплатити проценти, а частина 2 статті 1050 ЦК України дозволяє кредитору вимагати дострокового повернення кредиту у разі прострочення платежів. Суд установив, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, оформленого в електронній формі з використанням удосконаленого електронного підпису. Позивач виконав зобов`язання, надавши кредитний ліміт у розмірі 13 000,00 грн., що підтверджується Анкетою-заявою, Запевненням Клієнта та розрахунком заборгованості. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є дані, на підставі яких суд установлює обставини справи. Частина 1 статті 81 ЦПК України покладає тягар доказування на сторони. Відповідач не надав доказів погашення заборгованості чи спростування розрахунку позивача, тоді як позивач обґрунтував вимоги належними доказами: розрахунком заборгованості, копіями Анкети-заяви, Запевнення Клієнта, витягами з Умов і Тарифів. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги АТ «Універсал Банк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 28 433,65 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. був сплачений позивачем при поданні позову, що підтверджується платіжним дорученням.

Outcome: approved