Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

25.02.2025 ТОВ «ФК «Ейс» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №00-9677503 від 28.09.2023 у розмірі 23700 грн., яка складається з 6300 грн. заборгованості за тілом та 17400 грн. заборгованість за відсотками. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.09.2023 ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] уклали Кредитний договір №00-9677503 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора W3985. Зокрема, 28.09.2023 Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «так», що є підтвердженням підписання договору. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором позики кредитор виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами на умовах, передбачених Договором та в межах обумовленого предмета договору. Проте відповідач, який зобов`язалася повернути кредитні кошти, не надала своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням. Позивач мотивує, що взяті на себе зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконував, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 23700грн. Позивач акцентує,\~що 22.01.2024 ТОВ «Качай Гроші» (Клієнт) та ТОВ «Макс кредит» (Фактор) уклали Договір факторингу №22-01/2024, згідно умов якого ТОВ «Макс кредит» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №00-9677503 від 28.09.2023 (Додаток №14). Відповідно до вищезгаданого договору ТОВ «Качай Гроші» (Клієнт) відступив ТОВ «Макс кредит» Права вимоги за укладеним кредитним договором згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «Качай Гроші» (Клієнт) та ТОВ «Макс кредит» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 23700 грн. (Додаток №15). Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 (Додаток №14). 16.08.2024 ТОВ «Макс кредит» та Позивач уклали Договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС згідно умов якого ТОВ ««ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №00-9677503 від 28.09.2023 (Додаток №16). Відповідно до вищезгаданого договору ТОВ «Макс кредит» відступив ТОВ «ФК «ЕЙС» Права вимоги за укладеним кредитним договором згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу\~№16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «Макс кредит» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 23700 грн. (Додаток №17). Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу\~№16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 ( Додаток №16). Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви становить 23700 грн., яка складається з наступного: 6300 грн. заборгованість по кредиту, 17400 грн. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. Крім цього, позивач подав клопотання про витребування доказів в АТ КБ «Приват Банк», а саме: інформацію про те чи емітувалась на ім`я [PERSON] платіжна картка; інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок маска картки, що належить [PERSON] у сумі 6000 грн.; інформацію чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком маска картки та чи знаходиться/знаходився номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] ; первинні документи бухгалтерського обліку; повний номер рахунку маска-картки, що належить [PERSON] ; у разі неможливості надати вищезгадані первинні документи, просять надати інші, прирівняні до них. Процесуальні дії у справі. З урахуванням положень ст.187 ЦПК України, 26.02.2025 суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з метою отримання інформації щодо місця проживання (перебування) відповідача зроблено відповідний запит за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" та отримано відповідь №1148370 від 26.02.2025 про те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 26.02.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 24.03.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідно до ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У позовній заяві позивач просив витребувати докази, а саме інформацію, що містить банківську таємницю. Суд вважає за необхідне зазначити, що витребування письмових доказів, то за змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Витребування доказів не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки у такому відсутнє зазначення про обставини, які можуть підтвердити цей доказ, або аргументи, які вони можуть спростувати. Окрім того, витребувана інформація призведе до розкриття банківської таємниці третім особам, оскільки вона буде містити інформацію про всі банківські операції відповідача, в тому числі, яка не стосується предмета спору. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Доказами у справі встановлено, що 25.02.2025 між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладено Кредитний договір №00-9677503. Кредитний договір було підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону [PERSON] . Відповідно до договору боржник погодився з усіма його істотними умовами, зокрема й умови про порядок повернення, строк повернення та оплату за користування грошовими коштами, про що власноруч поставив електронний цифровий підпис, що підтверджується наданою суду на дослідження копією відповідного кредитного договору, разом із долученими до нього додатками. 22.01.2024 ТОВ «Качай Гроші» (Клієнт) та ТОВ «Макс кредит» (Фактор) уклали Договір факторингу №22-01/2024 строк дії якого закінчується 25.01.2025. Відповідно до п.2.1 даного Договору факторингу ТОВ «Качай Гроші» зобов`язалося відступити ТОВ «Макс кредит» Права вимоги за укладеним кредитним договором згідно Реєстру Боржників, а ТОВ «Макс кредит» зобов`язався їх прийняти та передати ТОВ «Качай Гроші» суму фінансування в розпорядження ТОВ «Качай Гроші» за плату на умовах визначених цим договором. Згідно із п.2.3. Договору факторингу, з дати відступлення Прав Вимоги ТОВ «Качай Гроші» перестав бути стороною за укладеним кредитним договором, а ТОВ «Макс кредит» став виключним та єдиними кредитором за укладеним кредитним договором, згідно Реєстру Боржників та набуває всіх прав за ним. З пункту 2.5 договору факторингу вбачається, що відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних ТОВ «Качай Гроші» за укладеним кредитним договором, та їх перехід від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс кредит» відбулося у Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «Качай Гроші» (Клієнт) та ТОВ «Макс кредит» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 23700 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024. 16.08.2024 ТОВ «Макс кредит» та Позивач уклали Договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС строк дії якого закінчується 31.12.2026. Відповідно до договору факторингу, ТОВ «Макс кредит» зобов`язалося відступити ТОВ «ФК «ЕЙС» Права вимоги за укладеним кредитним договором згідно Реєстру Боржників, ТОВ «ФК «ЕЙС» зобов`язався їх прийняти та передати ТОВ «Макс кредит» суму фінансування в розпорядження ТОВ «Макс кредит» за плату на умовах визначених цим договором. Згідно із п.2.3. Договору факторингу, з дати відступлення Прав Вимоги ТОВ «Макс кредит» перестав бути стороною за укладеним кредитним договором, а ТОВ «ФК «ЕЙС» став виключним та єдиними кредитором за укладеним кредитним договором, згідно Реєстру Боржників та набуває всіх прав за ним. З пункту 2.5 договору факторингу вбачається, що відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних ТОВ «Макс кредит» за укладеним кредитним договором, та їх перехід від ТОВ «Макс кредит» до ТОВ «ФК «ЕЙС» відбулося у\~Дату відступлення\~Прав Вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу\~№16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «Макс кредит» до ТОВ ««ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 23700 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу\~№16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 (Додаток №16). В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором №00-9677503 від 28.09.2023 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 23700 грн. Отже, саме позивач є належним кредитором (стягувачем) за досліджуваним зобов`язанням. Відповідно до договору Кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 6000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти з користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Відповідно до Договору сторони погодили наступні умови кредитування: У п.1.3. кредитного договору передбачено, що кредит надається строком на 120 (сто двадцять) днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит Кредитодавцю 26 січня 2024. Згідно з п.1.4.Тип процентної ставки фіксована. У п.1.4.1. передбачено, що знижена процентна ставка становить 0,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за рекомендованої дати погашення процентів. У п.1.4.2. зазначено, що стандартна процентна ставка становить 2,50% від суми Кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 1.5. за надання кредиту Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 5% від суми кредиту, що складає 300 грн. У п.1.5.1. зазначено, що Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту у останній день повного погашення кредиту. У п.1.7. вказано, що орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання договору становить 5032,25%. У п.1.8. вказано, що орієнтовна загальна вартість Кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання договору становить 21900 грн. Відповідно до п.3.1. договору, розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів Кредиту на платіжну картку Позичальника до Дня фактичного повного повернення Кредиту протягом Строку дії кредитної лінії. Відповідно до п.3.3.договору, у разі не сплати позичальником платежу у рекомендовану дату оплати, згідно п.1.3.1., за зниженою процентною ставкою, позичальник з дати видачі кредиту сплачує проценти за стандартною ставкою, встановленою п.1.4.2. Договору. Як вбачається в п.4.3.1. позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплати проценти за користування кредитом в порядку та строки визначені договором, а також в п.4.3.2. вказано, що позичальник повинен дотримуватись строків виконання зобов`язань. Відповідно до розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви становить 23700 грн., яка складається з наступного: 6300 грн. заборгованість за тілом та комісія кредиту, 17400 грн. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. Оцінка суду. За нормативними правилами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається. Виходячи зі змісту статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Разом із цим, нормою статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). За змістом статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Нормою частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України акцентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). При цьому, відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Імперативними приписами частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Нормативними положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Свої зобов`язання за договором позики кредитор виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами на умовах, передбачених Договором та в межах обумовленого предмета договору. Проте боржник [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за вищевказаним Кредитним договором у вищевказаному розмірі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», у частині стягнення заборгованості за кредитом, підтверджуються належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору. Судом встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Ейс» сплатило судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви, а саме у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. Доказами у справі встановлено, що згідно договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024, протоколом погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024. Предметом договору визначено, що адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надані послуги з надання професійної правничої допомоги. У п.3.3 визначено, що розмір гонорару складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024. З Акту прийому передачі наданих послуг від 22.11.2024 вбачається, що Адвокатським Бюро «Тараненко та партнери» надано ТОВ «ФК «Ейс» юридичні послуги: складання позовної заяви вартість послуг 5000 грн., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості 1000 грн., підготовка адвокатського запиту 500 грн., підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором 500 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 4 частини 1статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі: Закон за № 5076-VI) договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону за № 5076-VI встановлено, що представництвом є вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону за № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які варто застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини 3статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналогічну правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у судовому рішенні від 19 лютого 2020 року (єдиний унікальний номер справи: 755/9215/15-ц). Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, з урахуванням принципу співмірності позивачу слід відшкодувати 2500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved