Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Авраменко А.В., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Нікопольської територіальної громади в особі Нікопольської міської ради, третя особа приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Апальков Євген Вікторович, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка позивачу доводиться матір`ю. За життя померла розпорядилась належним їй майном та склала заповіт на ім`я [PERSON] , який посвідчено державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Чубенко І.С. 06 квітня 2005 року, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 1-774. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Наявком І.М. 24 грудня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 2024. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , але у визначений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк для прийняття спадщини він не звернувся. Так, 19 серпня 2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Апалькова Є.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з причини пропуску визначеного законом строку для прийняття спадщини. Тому, на підставі викладеного, представник позивача змушений звернутись до суду та просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у чотири місяці з дня набрання рішенням законної сили. Позивач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, від його представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягав та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача про розгляд справи був повідомлений належним чином, однак, своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, при цьому, на адресу суду від них надійшла заява, в якій просять розгляд справи проводити за їх відсутності та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Третя особа - приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Апальков Є.В., будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини по поважній причині, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При цьому, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Як встановлено судом, [INFO] померла мати [PERSON] [PERSON] , [INFO] , про що 06 вересня 2022 року Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) складено відповідний актовий запис за № 1704 та видано свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] . Згідно з Довідкою про зареєстрованих осіб від 15.08.2024 року № 47, виданої квартальним комітетом № 35, [PERSON] на день своєї смерті мешкала одна за адресою: [ADDRESS] . Протягом життя [PERSON] залишила заповіт на ім`я [PERSON] , який посвідчено державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Чубенко І.С. 06 квітня 2005 року, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 1-774, на все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось. Заповіт зареєстровано у Єдиному реєстрі заповітів та спадкових справ за номером 8758698, що підтверджується Довідкою про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ від 06.04.2005 за номером довідки: 21001.06042005.1-774. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: 1/2 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Наявком Ігорем Миколайовичем 24 грудня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 2024. Право власності на зазначену 1/2 частку житлового будинку було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 34854479, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1998023512116, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.12.2019 року за індексним номером витягу: 194771360. Як вбачається з матеріалі справи, спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , але у визначений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернувся. Особи, які, у відповідності до статті 1241 Цивільного кодексу України, мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні. 19 серпня 2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Апалькова Євгена Вікторовича із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] (зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 745), на підставі якої останнім було відкрито спадкову справу за номером у спадковому реєстрі: 72859564 та за номером у нотаріуса 280/2024, що підтверджується Витягом від 19.08.2024 року за № 78047747про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представник, в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо звернення до суду, послались на те, що строк для прийняття спадщини було пропущено з поважної причини, а саме: з причини повномасштабної війни російської федерації проти України. Суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено у постанові нотаріуса, п.3 Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше, ніж на 4 місяці. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався, який діє на час розгляду справи. Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З 29 червня 2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Разом з тим, 25 січня 2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок. Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч.2 ст.4 ЦК України). Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином, можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст.1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч.1 ст.1273 ЦК України). Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст.1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте, в законі, вочевидь, з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч.2 ст.1272 ЦК України); для спадкоємця звернутись з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які, відповідно до вимог ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , пропустив шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач з вищевказаних поважних причин пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому суд визначає позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , тривалістю в чотири місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved