Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

02.08.2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно прав у відношенні до дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] , та мати [PERSON] . Шлюбм між сторонами не укладався, на період народження дитини сторони перебували у цивільному шлюбі без його реєстрації. Вказує, що сторони проживають окремо, спільна дитина проживає разом з батьком. Відповідач життям доньки не цікавиться, не приймає участь у її вихованні, піклуванні та навчанні. Вважає, що зазначені факти, як кожен окремо, так і всукуності, можна розмінювати, як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування ним своїх обов`язків, що підтверджує відсутність серйозного ставленння відповідача до своїх батьківських обов`язків. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.08.2024 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.10.2024 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.02.2025 року у справі закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник третіх осіб - Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши учасників процесу, суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.11.2009 року видане Відділом реєстації актів цивільного стану по місту Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області. Відповідно до довідки про участь батьків у шкільному житті дитини від 02.07.2024 року №236, мати учениці [PERSON] контакту із освітним закладом, де навчається дитина, не підтримує, із класним керівником та вчителями не спілкується, успісністю доньки не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Як вбачається з акта від 25.06.2024 року, [PERSON] , та донька [PERSON] , [INFO] не зареєстровані, але проживають за адресою: [ADDRESS] . Спільна дочка сторін, [PERSON] повідомила, що її мати [PERSON] не цікавиться її життям та не проявляє інтересу до неї та до її життя, що вбчається із заяви [PERSON] . Відповідно до висновку Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , Святошинська районна в місті Києві державна адміністрації, як орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавляти батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . У вищевказаному висновку зазначено, що матір дини [PERSON] на електронну адресу сліжби надіслала пояснення, в який зазначає, що перебуває на окупованій території України та не має мождивості бути разом із донькою. Вони спілкуються засобами мобільних додатків, планує при першій можливості приїхати до доньки. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Суд не приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки [PERSON] оскільки він є недостатньо необгрунтованим та суперечить інтересам дитини, зокрема, інформація, яка викладена у вказаному висновку стосується лише на електронних поясненнях [PERSON] , в яких остання зазначає, що при першій можливості планує приїхати до дочки та вказує на те, що до 2022 року донька проживала разом із нею. Разом з тим, з 2022 року пройшло більше трьох років, а отже суд вважає доведеним той факт, що поведінка [PERSON] відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками. Окрім того, інформація зазначена у висновку щодо заперечення відповідачем про позбавлення її батьківських прав, жодним чином не відображає обставин, що підлягають дослідженню у спорі про позбавлення батьківських прав, вона спростовується дослідженими у судовому засіданні доказами. Таким чином, аналізуючи докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків щодо виховання дитини. За наведених обставин, приймаючи до уваги інтереси неповнолітньої дитини, необхідність забезпечення умов для її нормального виховання та розвитку, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, слід задовольнити у повному обсязі. Судові витрати, які складаються із сплати ним судового збору у розмірі 1211.20 грн. стягнути з відповідача.

Outcome: approved