Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача: 04.06.2024 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовну заяву обґрунтовує тим, що 03.06.2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано шлюб. [INFO] народилася спільна дитина [PERSON] . Відповідач [PERSON] покинув позивача [PERSON] під час вагітності та не проживав із сім`єю після народження дитини. З дня народження і по даний час неповнолітня [PERSON] проживає із матір`ю, яка займається її вихованням. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпеченння дитині належних умов життя, не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям, здоров`ям, не підтримує дитину морально та матеріально, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, ухиляється від спілкування з дитиною. Просить позовні вимоги задовольнити. Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: 20.06.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Маїк І.С. про усунення недоліків позовної заяви. 09.09.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника третьої особи Відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району Слюсар В. про виключення з числа третіх осіб Відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району та залучення належної третьої особи. 25.09.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Маїк І.С. про витребування доказів. 25.09.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивача [PERSON] про проведення розгляду справи без її участі та відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення. 11.10.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Маїк І.С. про витребування доказів. 23.10.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Маїк І.С. про долучення документів до матеріалів справи. 06.11.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання [PERSON] про надання дозволу на участь у справі. 06.11.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Маїк І.С. про долучення документів до матеріалів справи. 06.11.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Маїк І.С. про виклик і допит свідків. 06.11.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Маїк І.С. про витребування доказів. 06.11.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Маїк І.С. про проведення розгляду справи без його участі. 04.03.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшов висновок третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав. 17.03.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Гирі О.М., у якій вона просила не допитувати свідків. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.06.2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 20.06.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.09.2024 року виключено третю особу Відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району та залучено належну третю особу Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23.01.2025 року задоволено клопотання про витребування висновку щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав, задоволено клопотання про виклик та допит свідків. В судове засідання 17.03.2025 року: - позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подала заяву про розгляд справи без її участі. - відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило. В судовому засіданні 17.03.2025 року: - представник позивача [PERSON] - адвокат Гиря О.М. просила задовольнити позовні вимоги. - представник третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Миргород В.В. підтримав позовні вимоги. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 03.06.2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис №170. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №1120. Згідно з копією акту голови ОСББ Алексевич Н.Я. від 30.05.2024 року, зі слів сусідів [PERSON] , [INFO] , проживає із мамою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні за відсутності батька. Відповідно до копії акту голови ОСББ Алексевич Н.Я. від 31.10.2024 року, зі слів сусідів [PERSON] , [INFO] , проживає із мамою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні за відсутності батька. Згідно з копією витягу з реєстру територіальної громади №2024/013232978 від 01.11.2024 року, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади №2024/013232847 від 01.11.2024 року, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Згідно з копією акту обстеження умов проживання від 27.05.2024 року, за адресою [ADDRESS] , проживають і мають постійне місце реєстрації [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії характеристики учениці 9-А класу СЗШ №54 м. Львова, [PERSON] , [INFO] , батько участі у навчальному процесі доньки не бере, поведінкою та успіхвами дитини не цікавится. У школі жодного разу не був, не долучався до класних та шкільних заходів, не забирав дитину додому. Згідно з копією довідки Спортивного клубу «Багіра» від 17.10.2024 року, [PERSON] займається художньою гімнастикою у Спортивному клубі «Багіра» з жовтня 2013 року. З початку занять у клубі і по теперішній час, [PERSON] приводила на тренування та забирала після них виключно її мама - [PERSON] . Відповідно до копії характеристики [PERSON] , виданої Спортивним клубом «Багіра», батько [PERSON] ніколи не приходив у спортивний зал, де тренується [PERSON] , успіхами доньки не цікавився, змагань та інших витрат ніколи не фінансував, перешкоджав дитині їздити на змагання за кордон, ігноруючи прохання матері підписати дозвіл, не виходив на зв`язок. Згідно з висновком Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 27.02.2025 року №260001-вих-29419 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місце знаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач у поданій заяві на адресу Шевченківського районного суду м. Львова, не заперечила проти ухвалення заочного рішення, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею ч. 1 ст. 164 СК України передбачений перелік підстав, за наявності однієї з яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, в тому числі якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначено у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року із змінами і доповненнями від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В контексті п. 2 ст. 8 Конвенції про права дитини, ЄСПЛ наголосив, що в усіх випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18. Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи в сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а саме: не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому, суд дійшов переконання, що є достатньо підстав для позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитині збереження певного матеріального рівня утримання. Законом України від 17.05.2017 року №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до СК України, ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», який, зокрема, передбачає підвищення мінімального розміру аліментів, спрощення процедури стягнення аліментів та оголошення аліментів власністю дитини. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, відсутністю заперечень відповідачки, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за вимогу про позбавлення батьківських прав сплачено 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ гривень 20 копійок судового збору. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивача відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подачу позовної заяви про стягнення аліментів, та позовні вимоги задоволені повністю, то він має бути стягнутий із відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved