Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов обґрунтовує, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. На випадок своєї смерті спадкодавець залишив заповіт, яким заповів позивачу спадкове майно. Вказує, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини був поганий стан здоров`я та достатністю на його думку фактичного вступу в управління садковим майном. З врахуванням наведеного, просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 05 лютого 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою суду від 19 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що не заперечує з приводу задоволення позовних вимог. Треті особи в судове засідання не з`явилися, подали кожен зокрема заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт та зробив таке заповітне розпорядження: все, що буде належати йому на день смерті, в тому числі і житловий будинок з усімі побутовими будівлями і спорудами і взагалі все те, на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , який народився [INFO] і проживає в селі Пілгани, Горохівського району, Волинської області (а.с.15). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 4 ст. 1236 ЦК України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до копії довідки №207 від 19 вересня 2024 року, виданої виконавчим комітетом Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області, спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживав з дружиною [PERSON] . Заповіт [PERSON] посвідчувався в Скригівській сільській раді Горохівського району, Волинської області, 25 лютого 2008 року, не змінено і не скасовано. Спадкоємцями за законом є [PERSON] , дочка [PERSON] . Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] вступив у фактичне володіння майном шляхом догляду за житловим приміщенням, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.11). З дослідженого в судовому засіданні копії постанови приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошина Сергія Анатолійовича, №102/02-31 від 19 вересня 2024 року, вбачається, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини (а.с.13). Відповідно до копії спадкової справи №162/2024 заведеної 19 вересня 2024 року, [PERSON] , 19 вересня 2024 року звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошина С.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Частинами 1 та 2 статті 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч.3 ст.1272 ЦК України, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] оскільки в нього був поганий стан здоров`я, та на його думку фактичний вступ в управління спадковим майном. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а поганий стан здоров`я, та його думку фактичного вступу в управління спадковим майном не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мала поважну причину у не своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст.3 ЦК України). Водночас, відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. Враховуючи вищенаведене, ст.ст.3, 1268-1272 ЦК України,

Outcome: approved