Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Заявник, представник заявника адвокат Златі Н.С. заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, на задоволенні заяви наполягали. Заінтересовані особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (законний представник [PERSON] ), [PERSON] заперечень щодо заяви не надали, просили про розгляд справи без їхньої участі. Представник заінтересованої\~особи Ренійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)) заперечень щодо заяви не надав. Від представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України будь-яких заяв до суду не надходило. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в м.Рені Одеської області. У 1977р. заявник уклав шлюб із [PERSON] , у шлюбі народилось двоє синів, один із яких на даний час вважається безвісно зниклим. Оскільки сімейне життя заявника із [PERSON] не склалось, вони у 2004 р. розірвали шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу заявнику було видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 09.03.2004р., в якому його дані записані, як « [PERSON] », а дані щодо колишньої дружини, як « [PERSON] ». 06.03.2012р. за запитом заявника було видано повторно свідоцтво про розірвання шлюбу, в ньому колишнє подружжя вже було вказане, як « [PERSON] » та « [PERSON] ». Син заявника [PERSON] народився [INFO] , у 2005 р. уклав шлюб із [PERSON] (шлюбне прізвище « [PERSON] »), у шлюбі народилось двоє дітей [PERSON] та [PERSON] . Син заявника перебував на військовій службі у ЗСУ, брав участь у відсічі збройної агресії РФ проти України. Згідно сповіщення сім`ї від 21.09.2022р. №91 [INFO] [PERSON] безвісно зник під час ведення бойових дій у Бахмутському районі Донецької області. Одночасно у сповіщенні було зазначено, що воно є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) для надання пільг в установленому законом порядку. Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 13.11.2023р. [PERSON] рахується зниклим на території бойових дій. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , складеного на російській мові, його батьками вказані: батько « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження [PERSON] (виданого повторно), складеного на українській мові, його батьками вказані: батько « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Син заявника - [PERSON] та [PERSON] з моменту народження мешкав разом із батьками, виховувався в родині, після розлучення батьків залишився мешкати із матір`ю. У 2002р. заявник отримав паспорт громадянина України. При отриманні паспорту громадянина України прізвище заявника було перекладено на українську мову і записано як « [PERSON] ». У подальшому, всі документі, що видавались на ім`я заявника, були також оформлені на прізвище « [PERSON] ». В даний час у заявника виникла необхідність у реалізації своїх особистих і майнових прав, з метою уникнення будь-яких перешкод у майбутньому при оформленні права на надання соціальних пільг та матеріальної допомоги у зв`язку із безвісним зникненням сина на території ведення бойових дій, заявник звернувся до Ренійського відділу ДРАЦС для отримання належного документу, який підтверджує його родинні зв`язки із сином. Однак, у проведенні вищевказаної дії представником ДРАЦС було відмовлено, рекомендовано звернутися до суду. Так, у свідоцтві про народження [PERSON] прізвища його батьків співпадають із його прізвищем (оскільки даний документ був оформлений на російській мові). Надалі, при отриманні повторного свідоцтва про народження [PERSON] , паспортів громадянина України, оформлених на ім`я заявника та його сина, прізвище заявника у паспорті було зазначено як « [PERSON] », а прізвище сина як « [PERSON] ». На підставі паспорта громадянина України були оформлені документи про безвісне зникнення сина заявника. Ситуація, що склалася, не дає можливості встановити родинність відносин між батьком і сином та підтвердити сімейні зв`язки між ними, створює перешкоди у вирішенні питання про призначення матеріальної допомоги належним органом. Щодо заявлених вимог, обставин справи сторони не заперечували, факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи судом встановлені. Заслухавши пояснення заявника, його представника, які наполягали на задоволенні заяви, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це\~вид непозовного\~цивільного судочинства,\~в порядку\~якого розглядаються\~цивільні справи\~про підтвердження\~наявності або\~відсутності юридичних\~фактів,\~що мають\~значення для\~охорони прав,\~свобод та\~інтересів особи\~або створення\~умов здійснення\~нею особистих\~немайнових чи\~майнових прав\~або підтвердження\~наявності чи\~відсутності неоспорюваних\~прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту у т.ч. родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч.2\~ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Про те, що заявник являється батьком [PERSON] , а останній в свою чергу являється його сином, свідчать: викладені у заяві обставини, свідоцтво про народження сина заявника, паспорти громадянина України, оформлені на ім`я [PERSON] та [PERSON] , у яких дані щодо дати народження, місця народження нині безвісно зниклого - сина заявника збігаються із даними, вказаними у свідоцтві про народження [PERSON] . Також суд зазначає, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Пунктом 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, факт родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] , як між батьком та сином, суд вважає встановленим, родинні відносини виникли з утворення сім`ї та підлягають встановленню. Разом із тим суд зазначає, що допущення помилки у прізвищі заявника та його сина мало технічний характер, вона виникла у зв`язку із неправильним записом прізвища (його перекладом з російської на українську мову) цих осіб при оформленні документів.

Outcome: approved