Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. \~ \~ \~ \~29 січня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що у період часу з 27.08.2016 по 07.11.2023 перебувала у шлюбі із відповідачем у справі. У вказаному шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2023 у справі № 351/2065/23 визначено місце проживання дітей з матір`ю та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у твердій грошовій формі у сумі 5000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову і до повноліття дітей. Позивачка, посилаючись на статті\~180-182,\~192 СК України, просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із [PERSON] з 5000 грн щомісячно на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що працює бухгалтером на ТОВ «Моноліт-Блок», однак доходів не вистачає для забезпечення належного рівня життя дітей, придбання продуктів харчування, одягу, предметів першої необхідності, підтримання їх фізичного, інтелектуального та культурного розвитку. Спільні їх з відповідачем діти навчаються у Красноставській філії Задубрівського ліцею ім. Б. Ступарика Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області. За навчальний 2024-2025 рік позивачка потратила 25\~000,00 грн на одяг, канцелярське приладдя, взуття і постійно виникають поточні витрати під час навчання. Окрім витрат на забезпечення базових потреб дітей додаються витрати на придбання канцелярських товарів, шкільного приладдя, кишенькові кошти для дітей у навчальні дні, які є не разовими витратами, а постійними, що забезпечать нормальний розвиток їх дітей, а отже відносяться до витрат, які повинні оплачуватися відповідачем при сплаті аліментів на їх утримання. У добровільному порядку відповідач додаткової матеріальної допомоги їх дітям не надає, на прохання позивачки допомогти не реагує. Відповідач подав до суду письмову заяву, в якій заперечив той факт, що він не надає кошти у добровільному порядку на утримання дітей. На підтвердження вказаного, до заяви долучив банківські квитанції з переказами грошових коштів. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Суд ухвалою від 31.01.2025 прийняв вказану позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала за викладених у позовній заяві обставин, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що на утриманні [PERSON] знаходяться неповнолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] . Батьками дитини, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.07.2017, є батько- [PERSON] , мати- [PERSON] ; син [PERSON] , [INFO] . Батьками дитини, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.09.2018, є батько- [PERSON] , мати- [PERSON] . На підставі рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2023 у справі № 351/2065/23 місце проживання дітей визначено з матір`ю та стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 5000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову і до повноліття дітей. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] , є відносини, які пов`язані із виконанням обов`язку щодо утримання дітей, а саме щодо зміни способу стягнення аліментів, із твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів (сімейні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до статті 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з\~ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною особою, може надавати допомогу в утриманні своїх дітей, обставин, які б перешкоджали цьому судом не встановлено. Із врахуванням указаних обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, у зв`язку з чим визначає розмір аліментів в частці від доходу платника аліментів, а саме в частці всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову і до повноліття дітей. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved