Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з заявою про стягнення заборгованості за договором кредиту з [PERSON] .. Свої вимоги мотивує тим, що 01.08.2021 в особистому кабінеті ТОВ «Мілоан», [PERSON] було подано заявку на отримання кредиту № 4758276., згідно з якою, сума кредиту у гривні 10\~000 грн., строк кредиту 30 днів (з 01.08.2021 по 31.08.2021), комісія за надання кредиту 10% від суми кредиту, що становить 1\~000 грн., проценти за користування кредитом 1,25% від залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. ТОВ «Мілоан» було направлено ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору про споживчий кредит № 4758276 від 01.08.2021. Відповідачу було перераховано кошти в сумі 10 000 грн. на картковий рахунок. Проте відповідачем умови договору не виконані, сума кредиту не повернута. 11.11.2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги № 12Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 4758276 від 01.08.2021, а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача. Станом на дату звернення до суду заборгованість за кредитним договором становить 44 750,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту складає 10 000,00 грн., заборгованість за відсотками 33 750,00 грн., заборгованість за комісійними винагородами 1 000,00 грн., заборгованість за пенею становить - 0 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 27.01.2025 відкрито провадження в справі, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У прохальній частині позовної заяви зазначене прохання розглядати справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував та просив заявлені вимоги задовольнити. Також, 30.01.2025 надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач\~ [PERSON] \~в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належними чином в порядку ст.ст.128-131ЦПК України\~шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження та судових повісток на зареєстровану адресу проживання, на наявні в матеріалах справи інші засоби зв`язку. Про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. На підставі ст. ст.\~211,\~223 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~та враховуючи те, що представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечив, суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 17.03.2025 суд оголосив про перехід до стадії винесення рішення, повідомив про оголошення повного заочного рішення 18.03.2025 о 11 годині 00 хвилин. Фактичні обставини встановлені судом З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2021 року [PERSON] з використанням сервісу online-кредитування https://miloan.ua/ подана заявка на отримання кредиту№ 4784667. 03.06.2021 року на персональний мобільний номер телефону Відповідача електронним повідомленням відправлено одноразовий ідентифікатор, що є аналогом ЕЦП (електронного цифрового підпису). Даний ідентифікатор введено [PERSON] , тим самим підтверджено прийняття умов Кредитного Договору № 4758276 від 01.08.2021, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на сайті https://miloan.ua/. Таким чином, [PERSON] укладений Договір про надання споживчого кредиту № 4758276 від 01.08.2021 з ТОВ «Мілоан» (а.с.26-30). 01.08.2021 відповідачу перерахувалися кредитні кошти на картковий рахунок № [NUMBER] *05 (MASTERCARD) в сумі 10 000,00 грн. (а.с.33), строком повернення до 31.08.2021 р. строком на 30 днів, з процентами за його користування у розмірі 3 750,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, (п.1.5.2.), з стандартною (базовою) процентною ставкою за користування кредитом 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6). Як видно з паспорта споживчого кредиту № 4758276 до вищевказаного договору, в ньому відображена інформація щодо умов кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту, що співпадають з даними викладеними у самому договорі наведеному вище (а.с.31). Кількість та розмір платежів, періодичність внесення визначається графіком платежів (п.4). Відповідно до п.5, при продовженні користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, таке продовження не може перевищувати 60 днів. Договір підписаний електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора, відправленого на номер телефону відповідача. Дані кошти перераховані через платіжну систему, що має відповідні ліцензії НБУ, відповідає всім стандартам та вимогам платіжних систем, а також володіє доказами фактичного отримання [PERSON] грошових коштів. Отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується платіжним дорученням № 52655357 від 01.08.2021 р., яке суд визнає належним доказом отримання кредитних коштів. Доказів на спростування вказаного платіжного доручення, відповідач не надав. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. Згідно з п. 1.5.1 Договору, комісія за надання кредиту складає 1 000,00 грн. 11.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 12Т, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 4758276 від 01.08.2021., укладеного між ТОВ «ФК «Мілоан» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс» (а.с.12, 15-22). Згідно наданого розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої становить 44 750,00 грн., з яких 10 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 33 750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн. - заборгованість за комісією (а.с.13). Інших доказів суду не надано. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України). Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до змісту частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 4758276 від 01.08.2021 укладено в електронній формі. Тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформлюється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункти 6, 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За приписами статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнано. 01.08.2021 [PERSON] в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» https://miloan.ua/ подав заявку на отримання кредиту № 4758276. Дана заява знаходиться в особистому кабінеті відповідача на сайті https://miloan.ua/. ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору № 4758276 від 01.08.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Таким чином, 01.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 4758276. Отже, факт укладення договору споживчого кредиту №4758276 від 01.08.2021 в електронній формі є доведеним. Відповідно до п.п.1 Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати позичальнику гротові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн. (п.п. 1.2 Договору). Кредит надається строком на 30 днів з 01.08.2021. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 31.08.2021 (п.п. 1.3 та 1.4 Договору). Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 4 750,00 грн. в грошовому виразі та 11 215,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 14 750,00 гривень (п.п. 1.5 Договору). Комісія за надання кредиту становить 1 000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п.п. 1.5.1 Договору). Проценти за користування кредитом: 3 750,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.п. 1.5.2 Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п. 1.6 Договору). Пунктом 2.1 Договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Відповідно до п.п.6.1 та 6.2 Договору, кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Згідно п. 7.1 Договору, Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Відповідно до копії платіжного доручення від 52655357 від 01.08.2021, ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок [PERSON] 10 000,00 грн, призначення платежу: Кошти згідно договору № 4758276, чим виконало свої зобов`язання за кредитним договором. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування. Згідно з ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 11.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу №12Т, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з договору про споживчий кредит № 4758276 від 01.08.2021. Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» у встановленому порядку набуло права та обов`язки кредитодавця за договором про споживчий кредит № 4758276 від 01.08.2021, укладеного [PERSON] з ТОВ «Мілоан». Позичальник [PERSON] свої зобов`язання не виконував належним чином, в зв`язку з чим виникла заборгованість. Аналізуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що належними та допустимими доказами у справі підтверджені факти укладання між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] кредитного договору № 4758276 від 01.08.2021 у передбаченій законом формі, виконання кредитором умов договору щодо надання позичальнику кредитних коштів та невиконання останнім в повному обсязі зобов`язань з повернення цих коштів разом із нарахованими відповідно до умов договору процентами за користування кредитними коштами, а також перехід прав вимоги за цим договором до ТОВ «Діджи Фінанс», що є підставою для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором на користь позивача. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 4758276 від 01.08.2021 та копії Витягу з Додатку до договору факторингу №12Т від 11.11.2021, заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 44 750,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10 000 грн; заборгованість за відсотками 33 750 грн; заборгованість за комісійними винагородами 1 000 грн. Однак суд не погоджується з наданим розрахунком в частині нарахованих відсотків з наступних підстав. Так, кредитним договором № 4758276 від 01.08.2021 передбачено, що відповідачу надано кредит строком на 30 днів - до 31.08.2021. Пунктом 1.5.2 кредитного договору № 4758276 від 01.08.2021 передбачено, що проценти за користування кредитом 3 750,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Розмір відсотків згідно додатку №1 «Графік платежів» до цього договору встановлено в сумі 3750,00 грн. Відповідно до п.2.3.1.2 Договору про споживчий кредит, позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. Договору. Проте, наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як пунктами 1.3, 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом 31.08.2021, але не вказано іншої умови, зокрема, іншої дати, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому п. 2.3.1.2 цього договору. Суд враховує принцип Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Отже, за вказаними умовами договору про споживчий кредит № 4758276 сторони погодили строк його дії до 31.08.2021, тому починаючи із зазначеної дати, позичальник не мав права нараховувати проценти за користування кредитом. В додатку №1 «Графік платежів» до кредитного договору № 4758276 від 01.08.2021 вказано, що у випадку зміни будь-яких відомостей, зазначених у графіку розрахунку у зв`язку з частковим погашенням заборгованості та/або продовженням строку повернення кредиту, позичальник доручає Товариству самостійно оновити графік розрахунків, шляхом внесення у нього відповідних змін або викладення його у новій редакції та розмістити дані Графіку в особистому кабінеті позичальника. Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження продовження строку кредитного договору № 4758276 від 01.08.2021 у відповідності до пункту 2.3.1 договору, зміни процентної ставки чи оновлення Графіку розрахунків, які б передбачали сплату відповідачем процентів у розмірі 44 750,00 грн. Отже, позивачем нараховувалися відсотки після закінчення строку кредитування (31.08.2021), а тому їх розмір підлягає зменшенню до погодженого сторонами в розмірі 3750 грн. На підставі викладеного, позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 4758276 від 01.08.2021 в сумі 14 750 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10 000 грн., заборгованість за процентами 3 750 грн., заборгованість за комісією 1 000 грн.. Розподіл судових витрат Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. В силу частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 798,44 грн. (14 750 грн. * 2\~422,40 грн. / 44 750 грн., де 14 750 грн. сума задоволених судом вимог до стягнення, 2\~422, 40 грн. сума сплаченого судового збору, 44 750 грн. сума заявлених позовних вимог). Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (частина 2 статті 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (частина 3 статті 137 ЦПК України). В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. На підтвердження цього позивач надав відповідні докази: договір надання правової допомоги № 42649746 від 01.11.2024 між позивачем та адвокатом Стародуб І.В., додаткову угоду №4758276 від 30.12.2024, акт №4758276 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом , детальний опис робіт (наданий послуг), виконаних адвокатом Стародуб І.В. (а.с.9, 14, 23-25). На підставі статті 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, витрати позивача на правничу допомогу слід стягнути пропорційно до задоволеної частки позовних вимог, а саме в розмірі: 1977,65 грн. (14 750 грн. * 6 000 грн. / 44 750 грн., де 14 750 грн. сума задоволених судом вимог до стягнення, 6 000 грн. витрати на правничу допомогу, 44 750 грн. сума заявлених позовних вимог). Заяв про розподіл інших витратне надійшло.

Outcome: partial