Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

До Дарницького районого суду міста Києва надійшла позовна заява Органу опіки і піклування Подільської РДА, в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , та проживають за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться на території Подільського району міста Києва. Малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Подільської РДА, оскільки проживає в сім`ї, де батьки зловживають спиртними напоями, ведуть асоціальний спосіб життя та неналежним чином виконують батьківські обов`язки. Відповідачка [PERSON] часто залишає дитину на чоловіка та прабабусю, а сама зникає у невідомому напрямку на декілька тижнів. Батьки дитини ніде не працюють, зловживають спиртними напоями та не створюють належних умов для розвитку дитини. Родина виживає за рахунок коштів, які періодично надають родичі. Згідно з повідомленням КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Подільського району м. Києва, малолітня [PERSON] , [INFO] , спостерігається медичними працівниками амбулаторії ЗП-СМ №7 Центру. За час перебування малолітньої на обліку в медичному закладі, батьки з дитиною не регулярно відвідували амбулаторію, рекомендації лікарів-спеціалістів виконувалися не своєчасно, щеплення не зроблені за графіком, на телефонні дзвінки батьки не відповідали. 03.04.2024 року до Служби у справах дітей та сім`ї Подільської РДА надійшов лист від адміністрації КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», стосовно того, що до реанімаційного відділення даної лікарні була доставлена у важкому стані малолітня [PERSON] , [INFO] . Дитині встановлено діагноз «Цукровий діабет вперше виявлений, І тип, важка форма». Деякий час дитина перебувала у комі. Відповідачі, за час перебування дитини у лікарні, не оволоділи та не виявили бажання навчатися методиці введення необхідної замісної терапії (інсуліну), навчання якої постійно проводили лікар ендокринолог та середній медичний персонал. Під час перебування у стаціонарі по догляду за дитиною, батько систематично порушував правила перебування пацієнтів у лікарні, без нагальної необхідності залишав дитину без нагляду на тривалий час, зникаючи у невідому напрямку. Матір лише кілька разів відвідувала дитину. 28.06.2024 року малолітню [PERSON] , [INFO] , у задовільному стані було виписано з лікарні. Батьку було надано інформацію, в повному доступі, з корекції доз відносно рівня глюкози у дитини. Також було наголошено про обов`язковість відвідування лікаря ендокринолога та постановки дитини на облік. 18.07.2024 року спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Подільської РДА було відвідано родину відповідачів та складено акт обстеження умов проживання дитини. Під час інспектування з`ясовано, що на час перевірки дівчинка проживає разом з прабабусею [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Зі слів відповідача, матір дитини знову пішла з дому. Під час повторних візитів відповідачі поводили себе агресивно, на зауваження щодо умов проживання дитини та систематичного контролю рівня цукру в крові дитини не реагували. 04.09.2024 року до Служби у справах дітей та сім`ї Подільської РДА надійшло повідомлення від Подільського УП ГУНП в місті Києві стосовно того, що з адреси: [ADDRESS] , бригадою швидкої медичної допомоги було госпіталізовано малолітню [PERSON] , [INFO] , із попереднім діагнозом «гіперглікемічна кома». Дитину у важкому стані, з високим показником цукру в крові було доставлено до реанімаційного відділення КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №1». Згідно з повідомленням Подільського УП ГУНП в місті Києві від 25.08.2024 року відповідач [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство по відношенню до відповідачки [PERSON] , у присутності малолітньої доньки, та щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, про повторне вчинення домашнього насильства протягом року, а саме, умисне діяння психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю малолітній [PERSON] , [INFO] . За час перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Подільської РДА, з батьками дитини неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо виховання та утримання малолітньої дитини, неодноразово наголошувалось про стан дитини та особливості догляду за нею. Батьки попереджались про адміністративну та кримінальну відповідальність за неналежне утримання та виховання дитини. Зважаючи на викладене та у зв`язку з виявленням фактів загрози життю та здоров`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , Подільською РДА було прийняте рішення про відібрання малолітньої дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, та малолітню дитину було поміщено до КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №1». 10.09.2024 року [PERSON] , [INFO] , було переведено до ендокринологічного відділення КНП «Дитяча клінічна лікарня №6 Шевченківського району м. Києва». Вважає, що саме байдужість батьків та нехтування ними обов`язків по утриманню дитини стало причиною погіршення стану та подальшої госпіталізації малолітньої у важкому стані (двічі за півроку), а саме в комі, до лікарні. З огляду на викладене, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 усіх доходів щомісячно, але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь законного представника дитини, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 30). Ухвалою суду справу призначено до розгляду по суті, закрито підготовче провадження (а.с. 48). Представник позивача в судовому засіданні присутня не була, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 72). Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не подавали, клопотань та заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с. 38, 39, 49, 51, 69-70). У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується актом про народження 3898 від 15.09.2021 року, на підставі якого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є відповідачі [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] (а.с. 8-10). 15.04.2024 року головним спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Подільської РДА - Т. Кравченко, інспектором СЮП - М. Чередником, залученими спеціалістами ССДС КМДА - Т. Бахтікою, К. Костянтиновим, на підставі повідомлення КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» з метою з`ясування обставин, які склалися в родині та обстеження умов проживання, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , де проживає малолітня [PERSON] , [INFO] . Комісією встановлено, що квартира однокімнатна, потребує ремонту та систематичного прибирання. Квартира мебльована, оснащена побутовими приладами. В кімнаті де проживає родина, розміщено три ліжка, на одному спить малолітня [PERSON] , на іншому - батько, на третьому - прабабуся. Діана забезпечена одягом та продуктами харчування. За вказаною адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зі слів [PERSON] стало відомо, що батьки малолітньої [PERSON] ніде не працюють, схильні до зловживання спиртними напоями, дитину утримує вона, матеріально допомагає бабуся дівчинки, яка на даний час перебуває у Польщі. Матір [PERSON] проживає окремо (а.с. 21). 18.04.2024 року малолітню [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік, як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, що підтверджується наказом Служби у справах дітей та сім`ї Подільської РДА №105 від 18.04.2024 року (а.с. 11). У відповідності до листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» №106/5651-869 від 24.04.2024 року, дитина [PERSON] , [INFO] , спостерігається медичними працівниками амбулаторії ЗП-СМ №7 Центру. Відвідування амбулаторії не регулярне, рекомендації виконуються не своєчасно. Останнє відвідування 31.05.2023 року з матір`ю. Щеплення зроблені за графіком не всі, від подальшої вакцинації відмовились, повідомили, що робили за межами Києва, інформації не надали, на телефонні дзвінки не відповідають (а.с. 23). До Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області надійшов лист КНП Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня №2» (КНП КОР «КОДЛ №2») щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка була доставлена до лікарні з реанімаційного відділення Кагарлицької багатопрофільної лікарні у супроводі батька [PERSON] у дуже важкому стані (інсулінозалежний цукровий діабет). Згідно інформації наданої КНП КОР «ККОДЛ №2» від 26.06.2024 року №01-66/420 дитина була переведена з реанімаційного відділення Кагарлицької багатопрофільної лікарні у супроводі батька [PERSON] . Мати [PERSON] (можливе місце проживання [ADDRESS] ) та батько [PERSON] , за час перебування дитини у лікарні, не оволоділи та не виявили бажання навчатися методиці введення неодної замісної терапії (інсуліну), навчання якої постійно проводили лікар ендокринолог та середній медичний персонал. Під час перебування у стаціонарі по догляду за дитиною, батько злісно та систематично порушував правила перебування пацієнтів у лікарні, без нагальної необхідності залишав дитину без нагляду на тривалий час, зникаючи у невідомому напрямку. Мати [PERSON] лише кілька разів відвідувала дитину, на контакт з медичним персоналом не виходить. Під час телефонної розмови, 27.06.2024 року з лікарем педіатром, було з`ясовано, що малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває у Кагарлицькій багатопрофільній лікарні у супроводі прабабусі. Батько [PERSON] та мати [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідають, на контакт з лікарем педіатром не виходять. В ході проведення роботи службою було встановлено, що батько [PERSON] , зі слів старости Півецького старостинського округу, проживає за адресою: [ADDRESS] , лише у літній період, 27.06.2024 року, під час виїзду за місцем проживання батька, у будинку нікого не було виявлено, будинок зачинений (а.с. 16). Адміністрація КНП КМР «Караглицька багатопрофільна лікарня» повідомляє, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , знаходиться в стаціонарі нашої лікарні, з 26.06.2024 року по 28.06.2024 року, де перебувала з прабабусею [PERSON] , 1946 року народження, де був батько дитини в цей час невідомо. До поступлення в лікарню, дитина перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня №2» м. Біла Церква з 09.06.2024 по 26.06.2024 року. Дитині було встановлено діагноз: цукровий діабет вперше виявлений, 1 тип, важка форма, ускладнення: кетоацидоз, дизметаболічна кардіопатія, супутній: надлишкова вага, дифузний зоб 2 ст АП, гупотериоз, емоційна лабільність. Налагоджено інсулінотерапію. Відомо, що батько не проявив цікавість і бажання навчитися відповідному догляду за дитиною з цуровим діабетом, а саме дотримання дієти №9, регулярне вимірювання глюкози крові та введення і корекція доз інсуліну. Зі слів лікаря потренувався декілька разів. Під час перебування в стаціонарі КНП КМР «Караглицька багатопрофільна лікарня» стан дитини стабільний, рівень глюкози в допустимих показниках, дієти дитина дотримувалась під наглядом прабабусі. Тато з`явився в день виписки і продемонстрував навички виміру глюкози крові та введення інсуліну. Дитина виписана 28.06.2024 року (а.с. 17). 18.07.2024 року головними спеціалістами ССДС Подільської РДА Кравченко Т.А. та Малишко О.А. на підставі листа ССДС виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області з метою обстеження умов проживання дитини та з`ясування обставин, які склалися у родині, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , де проживає малолітня [PERSON] , [INFO] . Комісією встановлено, що квартира однокімнатна, санітарно-гігієнічні умови задовільні. Квартира потребує ремонту та прибирання. Квартира мебльована, оснащена побутовими приладами. У кімнаті, де проживає родина, розміщено три ліжка; на одному спить [PERSON] , на другому - батько, на третьому спить прабабуся. Дитина забезпечена продуктами харчування та одягом, також у холодильнику наявний інсулін для ін`єкцій. Зі слів прабабусі матір самоусунулась від батьківських обов`язків, батько не працює, дитину утримує вона та бабуся дівчинки, яка працює у Польщі. Під час візиту батько був відсутній. Встановлено, що за вказаною адресою [PERSON] (матір дитини) не проживає. Рекомендовано систематично проходити огляд у ендокринолога. Висновки: тримати родину під контролем, здійснювати візити у квартиру (а.с. 22). 04.09.2024 року до Подільського УП ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення зі спец. служби «102», зареєстрований до ІКС ІПНП (ЄО) за №26269 від ШМД Бригади №75 лікар Проданенко про те, що за адресою: [ADDRESS] , дитина гр. [PERSON] , [INFO] , без свідомості доставлена до ДКЛ №1. В ході відпрацювання матеріалу з`ясовано, що дитина має діагноз цукровий діабет І типу (інсулінозалежна), проживає за матір`ю гр. [PERSON] , [INFO] , та батьком гр. [PERSON] , [INFO] , за вищевказаною адресою. Дитина госпіталізована до ДКЛ №1 у реанімаційне відділення, з попереднім діагнозом гіперглікемічна кома, стан важкий. Батьки вказаної дитини зловживають спиртними напоями та неналежно виконують свої батьківські обов`язки згідно чинного законодавства, що підтверджується листом Подільського УП ГУНП в м. Києві №162152-2024 від 04.09.2024 року (а.с. 13). 04.09.2024 року малолітню [PERSON] , [INFO] , було відібрано у відповідачів без позбавлення батьківських прав, у зв`язку з безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дитини, на підставі розпорядження Подільської РДА №782 від 04.09.2024 року (а.с. 12). 04.09.2024 року до КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №1» була доставлена [PERSON] , [INFO] , на підставі розпорядження про відібрання малолітньої від батьків без позбавлення батьківських прав, що підтверджується листом КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №1» (а.с. 14). У відповідь на лист Подільського УП ГУНП у м. Києві, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської РДА повідомляє, що згідно повідомлення КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Подільського району м. Києва малолітня [PERSON] спостерігається медичними працівниками амбулаторії ЗП-СМ №7 Центру. Батьки з дитиною не регулярно відвідували амбулаторію, рекомендації лікарів-спеціалістів виконувалися не своєчасно, щеплення не зроблені за графіком, на телефонні дзвінки батьки не відповідають. Після виписки з лікарні, для перевірки умов проживання та належного догляду за дитиною 18.07.2024 року спеціалістами Служби було відвідано родину малолітньої [PERSON] та складено акт обстеження умов проживання. Під час інспектування з`ясовано, що на час перевірки, дівчинка проживає з прабабусею та батьком. Місце проживання матері [PERSON] невідоме. При повторних візитах у родинну, батьки малолітньої [PERSON] , [INFO] , поводили себе агресивно, на зауваження щодо умов проживання дитини та систематичного контролю рівня цукру в крові дитини не реагували. Згідно з повідомленням Подільського УП ГУНП в місті Києві від 25.08.2024 року відповідач [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство по відношенню до відповідачки [PERSON] , у присутності малолітньої доньки, та щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, про повторне вчинення домашнього насильства протягом року, а саме, умисне діяння психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю малолітній [PERSON] , [INFO] (а.с. 18-19). 05.09.2024 року за матеріалами правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення, чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, відкрито кримінальне провадження, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024100070001991 від 05.09.2024 року. Так, 04.09.2024 року о 11:12 год. в результаті злісного невиконання батьками встановлених законом обов`язків за дитиною [PERSON] , [INFO] , яку доставлено з адреси: [ADDRESS] до КНП «Київська міська клінічна лікарня №1», що призвело до тяжких наслідків (ст. 166 КК України) (а.с. 20). У відповідності до листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» №106/5651-1846 від 05.09.2024 року, дитина [PERSON] , [INFO] , спостерігається медичними працівниками амбулаторії ЗП-СМ №7 Центру. Відвідування амбулаторії не регулярне, рекомендації виконуються не своєчасно. Щеплення зроблені за графіком, від подальшої вакцинації відмовились, на телефонні дзвінки не відповідають. За довгий період часу невідвідування дитина з`явилась з батьком, на питання чому не відповідають на телефонні дзвінки, батько сказав, що номер втрачено, інший для зв`язку надати відмовився. Дитині було видано направлення до ендокринолога, де встановлено діагноз - цукровий діабет 1 типу без ускладнень. Виявлено обмеження законних прав дитини (а.с. 24). З 10.09.2024 року малолітня [PERSON] , [INFO] , знаходиться на лікуванні в ендокринологічному відділенні закладу КНП «ДКЛ №6» за адресою: [ADDRESS] , з діагнозом цукровий діабет 1 типу, важка форма, глікемічний контроль з високим ризиком для життя; діабетичний гіпатоз; ожиріння. Дитина переведена з КНП «Дитяча клінічна лікарня №1», куди була доставлена 04.09.2024 року в стані діабетичної коми без супроводу батьків, що підтверджується повідомленням КНП «ДКЛ №6» (а.с. 15). З 10.12.2024 року відповідач [PERSON] проходив курс «Соціально-психологічної реабілітації для осіб із залежністю від наркотичних засобів та психотропних речовин» у рамках міської цільової програми «Турбота. Назустріч киянам» на 2022-2024 роки», затвердженої рішенням Київської міської ради від 07.10.2021 року №2726/2767, на підставі рішення №106-51-06/509 від 10.12.2024 року, виданого УСВП Подільської районної в м. Києві державної адміністрації. Реабілітація проходить в режимі цілодобового стаціонару (а.с. 59). У відповідності до листа Подільського районного в місті Києві Центру соціальних служб №106/71-95 від 28.014.2025 року, [PERSON] отримував послугу соціального супроводу за рішенням управління соціальної та ветеранської політики Подільського району №106/51/06/493 від 22.11.2024 року з метою профілактики соціального сирітства та повернення дитини у біологічну сім`ю. З ним було складено індивідуальний план соціального супроводу, що включав проходження реабілітаційної програми, спрямованої на відмову від вживання алкоголю у БО «Еволюція», за рішенням управління соціальної та ветеранської політики Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № З 106-51-06/509 від 10.12.2024 року. З 10.12.2024 року по 28.01.2025 року [PERSON] знаходився у реабілітаційному центрі. 28.01.2025 року він самовільно припинив проходження програми реабілітації, чим не виконав план соціального супроводу. У зв`язку з вищевикладеним Центром прийнято рішення про закриття послуги соціального супроводу (а.с. 73). Органом опіки та піклування Подільської РДА в м. Києві зроблено висновок, що вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Питання про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав розглядалося 27.11.2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Подільської РДА (а.с. 54-56). Конституцією України, ст. 51 визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Згідно ч.1-3 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, крім інших осіб, орган опіки та піклування (ст.165 СК України). Це є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для матері, так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 вказаної вище Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини. Відповідно до вищенаведених роз`яснень та норм закону тільки винна поведінка батьків, може бути підставою для позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена перш за все на батьків. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , неналежним чином ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків. В період коли донька проживала разом із батьком [PERSON] та прабабусею [PERSON] , вони не надавали необхідної уваги по догляду за хворою дитиною, не забезпечували необхідного контролю за здоров`ям та лікуванням дитини в домашніх умовах, що загрожувало її життю та здоров`ю. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачам приймати участь у вихованні дитини, сприяти її духовному розвитку та фізичному розвитку, приймати участь у становленні дитини як особистості. Матеріалами даної цивільної справи підтверджується, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] неналежним чином виконували батьківські обов`язки по вихованню і утриманню доньки [PERSON] , оскільки були зафіксовані неодноразові випадки загрози життю та здоров`ю дитини, а саме перебування дитини у комі. Також матеріалами справи підтверджується, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , спостерігається з діагнозом: цукровий діабет І тип, важка форма. Нагляд за дитиною не завжди проводиться на належному рівні, батьки не проводять контроль цукру в крові дитини та не проводять своєчасне введення інсуліну. З батьком дитини лікарем дитячим ендокринологом неодноразово проводились бесіди щодо харчування та обов`язкового введення препаратів інсуліну. Сім`я на зауваження не реагує, на огляд до дитячого ендокринолога не завжди з`являються. Батьки зловживають алкоголем, тому у дитини контроль за вмістом цукру в крові не регулярний, контроль харчування у дитини не проводиться, що становить реальну загрозу здоров`ю дитини. Фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідачі, незважаючи на проведену з ними роботу відповідних служб, протягом значного періоду часу не вжили заходів для забезпечення необхідного харчування, медичного догляду та лікування своєї дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання та створює безпосередню загрозу її життю та здоров`ю, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування відповідачами [PERSON] та [PERSON] своїми батьківськими обов`язками та, відповідно, про необхідність позбавлення їх батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини, то суд приходить до висновку, що з відповідачів необхідно стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1 211,20 грн. щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, та судовий збір у сумі 1 211,20 грн. щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved