Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Головне управління юстиції у м. Києві, [PERSON] , [PERSON] , відповідно до якого просила визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , спадкоємцем за законом на 3/8 частки квартири [ADDRESS] , з яких частка квартири належала померлому [PERSON] та 1/8 частка квартири належала [PERSON] його матері, яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , [INFO] , після смерті якого відкрилась спадщина на нерухоме майно (квартиру) [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] чоловік позивача був співвласником вищевказаної квартири, що також підтверджуться інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації (КП КМП «КМ БТІ» від 24.07.2023 року) в якій зазначено, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району м.Києва 01.07.1993 року, зареєстрованого в Бюро 13.07.1993 року, за реєстровим №4221. Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.10.2023 року на квартиру [ADDRESS] загальна площа 130 кв.м, житлова площа 54.6 кв.м. Оригінал свідоцтва про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] знаходиться у іншого співвласника [PERSON] , яка відмовляється надати оригінал вказаного документу позивачу. Позивач звернулась до державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Заведея Л.О. з заявою про прийняття спадщини після її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , внаслідок чого була відкрита спадкова справа №644/2023 яка заведена 19 травня 2023 року. 07 вересня 2023 року державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Заведея Л.О. винесла постанову якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на 3/8 частки квартири [ADDRESS] у зв`язку з ненаданням документа, що посвідчує право власності спадкодавця на частку вказаної квартири. Відтак позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі з об`єктивних причин, оскільки правовстановлюючий документ у позивача як у спадкоємця відсутній. Вказана обставина стала підставою для звернення до суду з вказаним позовом, оскільки в інший спосіб позивач позбавлена можливості захистити свої спадкові права. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2023 матеріали позовної заяви було передано для розгляду судді Мальцеву Д.О. 08.12.2023 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 25.12.2023 року на адресу суду від позивача надійшла уточнена позовна заява на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. 08.04.2024 року ухвалою суду по справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання. Сторонам встановлено строки для надання заяв по суті справи. 23.05.2024 року на адресу суду надійшло колопотання позивача про витребування доказів - задоволено та витребувано від державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Заведея Любов Олександрівни, яка знаходиться за адресою: 01135, м. Київ, проспект Берестейський, 11 належним чином завірену копію спадкової справи №644/2023 [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . 22.05.2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив. 12.06.2024 року на виконання вимог ухвали суду від 23.05.2024 року від державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Заведея Любов Олександрівни надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №644/2023 [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . 21.06.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про залучення до участі у справі №761/45200/23 за позовом [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції в м.Києві, про визнання права власності в порядку спадкування за законом в якості співвідповідача [PERSON] , 1982 року народження, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , тел. [NUMBER] . 27.06.2024 ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Мальцева Д.О. клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Вакуленка Віталія Вікторовича про залучення до участі у справі співвідповідача за позовом [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції в м.Києві, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задоволено та залучено до участі у справі №761/45200/23 в якості співвідповідача - [PERSON] , 1982 року народження, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , тел. [NUMBER] . 04.07.2024 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Вакуленка Віталія Вікторовича надійшла уточнена позовна заява. У судовому засіданні, яке відбулось 08.10.2024 року представник відповідача-2 подав клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] та [PERSON] 08.10.2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Мальцева Д.О. клопотання представника відповідача-2 про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - задоволено та залучено до участі у справі за позовною заявою [PERSON] до Київської міської ради, [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на майно у порядку спадкування, у якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] , [PERSON] 02.12.2024 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача - 1 Київської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача - 2 [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні. Третя особа 1 у судовому засідані стосовно задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа 2 у судовому засіданні стосовно задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 17 березня 2015 року (а.с.12). Згідно Свідоцтва про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] чоловік позивача був співвласником вищевказаної квартири, що також підтверджуться інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації (КП КМП «КМ БТІ» від 24.07.2023 року) в якій зазначено, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району м.Києва 01.07.1993 року, зареєстрованого в Бюро 13.07.1993 року, за реєстровим №4221. Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.10.2023 року на квартиру [ADDRESS] загальна площа 130 кв.м, житлова площа 54.6 кв.м. [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00040578462, дата формування [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, [PERSON] , [INFO] , прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав та помер [INFO] , , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , а тому в даному випадку підлягають застосуванню норми ч.1 ст.1276 ЦК України. Таким чином, після смерті [PERSON] , [INFO] , відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 3/8 (три восьмих) частки квартири [ADDRESS] , з яких частка квартири належала померлому [PERSON] та 1/8 частка квартири належала [PERSON] його матері, яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. 22.06.2025 року позивач звернулась до державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Заведея Л.О. з заявою про прийняття спадщини після її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . 07 вересня 2023 року державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Заведея Л.О. винесла постанову якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на 3/8 частки квартири [ADDRESS] у зв`язку з ненаданням документа, що посвідчує право власності спадкодавця на частку вказаної квартири. Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Так, за правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до пункту 2 Глави 10 Розділу I Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595, на підтвердження права на спадщину, права власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, повноважень виконавця заповіту, про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, а також посвідчення фактів, що фізична особа є живою, про перебування її у певному місці, про прийняття на зберігання документів, про передачу заяви видаються відповідні свідоцтва. Згідно п. 1.2. Глави 10 Розділу II Порядку, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Відповідно до п. 4.9. Глави 10 Розділу II Порядку, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів (п. 4.12. Глави 10 Розділу II Порядку). При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (п. 4.14. Глави 10 Розділу II Порядку). При цьому, згідно п. 4.16 Глави 10 Розділу II Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до пункту 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). У відповідності до положень ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При цьому, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як визначено в ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вище наведене, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що до складу спадщини, яка відкрилась після померлого, увійшла 3/8 частки квартири [ADDRESS] , загальною площею 130 кв.м., яка належала на праві власності померлому [INFO] [PERSON] та його матері померлій [INFO] [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 07.07.1993 року виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 01.07.1993 року №1216 Органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району. У судовому засіданні встановлено, що позивач звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у передбачений законодавством строк, разом з тим отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через ненадання правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Також судом встановлено, що отримати дублікат правовстановлюючого документа позивач позбавлена можливості, оскільки не є власником чи співвласником спірної квартири. Отже вказані вище обставини свідчать про наявність перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що в свою чергу призводить до того, що позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину, зареєструвати у встановленому законом порядку спадкове майно та реалізувати своє право власності. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved