Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю « Харків Екоресурс», [PERSON] , 3-ті особи: Приватне акціонерне товариство « Харківська Муніципальна Страхова Компанія», Основ`янсько-Слобідський відділ Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог зазначено, що 28.09.2018 приблизно о 11:50, відповідач [PERSON] керував вантажним автомобілем «Кобальт MSV-6.12 М» р.н. [NUMBER] , який належить відповідачу ТОВ «Харків Екоресурс», на якому рухався по вул. Новошишківській в напрямку вул. Чебишева у м. Харкові. Під`їхавши до перехрестя з вул. Чебишева, яка є головною дорогою, [PERSON] зупинив автомобіль та діючи необережно, відновлюючи рух та виїжджаючи на перехрестя нерівнозначних доріг з другорядної дороги на головну, не переконався у безпеці своїх дій, чим порушив вимоги п. 16.11 та п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а також п.2.2 додатку 1 до даних правил, де вказано: п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить -перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 16.11. «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; у. 2.2 «проїзд без зупинки заборонено» та вчинив зіткнення з автомобілем «HyundaiTucson» р.н. [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] , який в цей час рухався по головній дорозі в напрямку вул. Новошишківської у м. Харкові. Внаслідок дорожньо-транспортної події [PERSON] , згідно висновку судово-медичної експертизи 12-14/1012-A/18 від 14.01.2019, спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я у вигляді закритого перелому переднього відрізку 4-го ребра правого боку з незначним зсувом. Порушення Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] , відповідно до висновків автотехнічних експертиз №7/549/550СЕ-19 від 12.06.2019 та №7/617/618СЕ-19 від 26.06.2019 перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками. Своїми діями відповідач [PERSON] спричинив позивачу [PERSON] майнову шкоду у розмірі 113 171,22 грн. На дату та час вчинення ДТП [PERSON] працював у ТОВ «Харків Екоресурс» водієм, та виконував трудові обов`язки: Наказом (розпорядженням) №69-к від 20.04.2015 року ТОВ «Харків Екоресурс» про прийняття на роботу з 20.04.2015 року [PERSON] був прийнятий на основну роботу водієм автотранспортних засобів у транспортний відділ;-наказом № 21 від 02.02.2018 року ТОВ «Харків Екоресурс» за водієм [PERSON] закріплений автомобіль марки «Кобальт», р.н. [NUMBER] . Вантажний автомобіль «Кобальт MSV-6.12 М» р.н. [NUMBER] , на якому рухався відповідач [PERSON] належить на праві власності відповідачу ТОВ «Харків Екоресурс». На дату вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність власника ТЗ «Кобальт MSV-6.12 М» р.н. [NUMBER] , - була застрахована в ПрАТ «ХМСК» на підставі Полісу страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7539722 від 16.12.2017 року (строк дії полісу з 21.01.2018 року по 20.01.2019 року). Страхувальником відповідно до вказаного полісу є ТОВ «Харків Екоресурс». Позивач зазначає, що зазначені обставини встановлені судовим рішенням у кримінальній справі. Вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.03.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, на підставі ст. 75 КК України застосовано однорічний іспитовий строк. Цивільний позов [PERSON] до ПрАТ « ХМСК», ТОВ « Харків Екоресурс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ « ХМСК» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 100 000,00 грн. Стягнуто з ТОВ «Харків Екоресурс» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 13 171,22 грн. Стягнуто з ТОВ «Харків Екоресурс» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. 05.12.2021 року вказаний вирок суду набрав законної сили. На підставі вироку, позивачу Київським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист №640/13456/19 про стягнення з ПрАТ «ХМСК» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 100 000,00 грн. Виконавчий лист було пред`явлено до виконання до: Основ`янсько- Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків). 29.09.2021 року постановою старшого державного виконавця Основ`янсько- Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Кротінова Володимира Івановича було відкрито виконавче провадження [NUMBER] та розпочато виконання судового рішення за Виконавчим листом №640/13456/19. Під час виконавчого провадження [NUMBER] було встановлено відсутність майна боржника - ПрАТ «ХМСК». 25.10.2021 року постановою державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) було оголошено розшук майна боржника ПрАТ «ХМСК» у виконавчому провадженні [NUMBER]. 17 вересня 2021 року Національний банк України відізвав ліцензію у Приватного акціонерного товариства «Харківська Муніципальна Страхова Компанія». 03 серпня 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ), виключило ПрАТ «ХМСК» з асоційованих членів Бюро. Причиною такого Рішення стала двомісячна заборгованість страховика ПрАТ «ХМСК» зі сплати гарантійного внеску до фондів МТСБУ. Позивач зазначає, що станом на 06.12.2021 року страховиком не було сплачено позивачу [PERSON] у рахунок відшкодування за заподіяну відповідачами матеріальну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. На усні та письмові звернення до ПрАТ «ХМСК», останні «послались на відсутність майна та коштів, а також на відізвання ліцензії та на виключення їх з числа членів МТСБУ. У зв`язку з тим, що джерело підвищеної небезпеки, а саме ТЗ «Кобальт MSV-6.12 М» р.н. [NUMBER] знаходився у законному володінні ТОВ «Харків Екоресурс», а водієм, що порушив ПДР, внаслідок чого, автомобілю позивачу було заподіяно матеріальну шкоду, був працівник ТОВ «Харків Екоресурс» - [PERSON] , матеріальну відповідальність за завдану шкоду повинні нести відповідачі. Збитки повинні бути відшкодовані в повному обсязі ТОВ «Харків Екоресурс» та/або водієм - [PERSON] солідарно, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 04.05.2023 року відповідачем ТОВ Харків Екоресурс» до суду подано відзив з якого вбачається, що відповідач не погоджується із викладеними доводами з огляду на той факт, що позовні вимоги не ґрунтуються на будь-яких нормах права, сама позовна заява є необґрунтованою та такою, що не відповідає матеріалам справи та чинному законодавству України, а тому не підлягає задоволенню з огляду на наступне. По- перше, слід підкреслити, що під час розгляду кримінального провадження вже було розглянуто до тих же відповідачів за тих же обставин та з тих самих підстав цивільний позов. У справі № 640/13456/19 було винесено вирок, де цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «ХМСК» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 100 000 грн., стягнуто з ТОВ «Харків Екоресурс» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 13 171, 22 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. Вирок набрав законної сили 30.04.2021 та не був оскаржений позивачем, про що зазначає сам позивач. ТОВ «Харків Екоресурс» виконав вирок Київського районного суду м. Харкова від 30.03.2021р. по справі № 640/13456/19 в частині в якій його стосувалося, а саме відшкодував на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 13 171, 22 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн, що підтверджується позивачем у своїй позовній заяві. Також, Київським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження № [NUMBER], що по сьогоднішній день знаходиться на виконанні у приватного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та не було закрито або повернуто. Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. По-друге, ТОВ «Харків Екоресурс» є неналежним відповідачем, адже ТОВ «Харків Екоресурс» виконав повністю вимоги судового рішення в частині, що стосувалося його. Не було виконано рішення суду в частині стягнення з ПрАТ «ХМСК» на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. Однак, внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий; набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) відступила від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (постанова Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, на яку посилався суд першої інстанції, а також постанови від 14 вересня 2016 року у справі № 6-725цс16 від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-954цс16). Отже, з огляду на зазначене уточнення правових позицій, висловлених у пунктах 149, 150 постанови Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20), суди приходять до помилкового висновку про альтернативне право потерпілого в цій справі обирати особу, до якої можна звернутись із вимогою про виплату відшкодування. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Тоді як і- встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 12 вересня 2018 року у справі № 569/96/17 (пункт 46), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54) та №372/51/16-ц (пункт 31.4), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 20 березня 2019 року у справі № 486/1459/17 (пункт 54), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 15 травня 2019 року у справах № 750/5785/18, № 570/2739/16-ц та № 554/9144/17, від 29 травня 2019 року у справі № 554/10303/17-ц, від 20 листопада 2019 року № 201/12877/16 (пункт 46), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71), від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16-ц (пункт 43), від 19 травня 2020 року у справі № 263/17218/18 (пункт 24). Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача. Відповідачем [PERSON] 23.08.2023 року до суду подано відзив, в якому вказано, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , які розглядаються Червонозаводським районним судом м. Харкова в межах цивільної справи № 646/1078/23, вважає абсолютно безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Зміст позовної заяви є маніпулятивним, оскільки в наведених обґрунтуваннях позову Позивач чомусь наводить вибіркове застосування Цивільного кодексу України до спірних правовідносин або навмисно вириває з контексту окремі положення параграфу першого глави 82 ЦК України. Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на положення ст. ст. 1166,1187,1188,1190 ЦПК України. З такого посилання можна зробити висновок, що позивач під час складання позовної заяви був обізнаний і щодо змісту ст. 1172 ЦК України, оскільки вказана норма за своїм розташуванням (порядковим номером) перебуває поміж статей 1166 та 1187, на які посилається позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України імперативно визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. При цьому, ані положення ст. 1172 ЦК України, ані норми наведених позивачем у позові ст. ст. 1166, 1187, 1188, 1190 ЦК України не передбачають для позивача права альтернативного стягнення завданої шкоди аніж з роботодавця у випадку, передбаченому ст. 1172 ЦК України, - завдання шкоди працівником юридичної особи під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.Зазначений імператив ст. 1172 ЦК України закріплений й у системній судовій практиці Верховного Суду, яка є обов`язковою для врахування у подібних правовідносинах, зокрема, у постанові Верховного Суду від 16.04.2020 по справі № 213/994/16-ц (провадження № 61- 2673св18). Позовні вимоги, заявлені позивачем у справі № 646/1078/23 є завідомо безпідставними щодо усіх співвідповідачів, а пред`явлення позову проявом зловживання правом на подання позову, що створює негативні наслідки для штучно визначених позивачем відповідачів з огляду на таке. Як слідує з самого тексту позовної заяви позивачем вже було заявлено вимогу про стягнення на його користь матеріальної шкоди у розмірі 100 000 грн, спричиненої йому внаслідок ДТП, яка відбулася 28.09.2018, в межах кримінального провадження за обвинуваченням відповідача [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України (справа № 640/13456/19). Тобто позивач в позові зазначає, що він усвідомлює, що на його користь вже було стягнуто зі страхової компанії ту саму шкоду, яку він вдруге бажає стягнути солідарно з Відповідачів у цій справі. При цьому позивач обґрунтовує свої позовні вимоги до відповідачів тим, що ним пред`явлено до виконання виконавчий лист по справі № 640/13456/19 про стягнення на його користь 100 000 грн, надає постанови державного виконавця на підтвердження належного здійснення виконавчого провадження за цим виконавчим листом, проте зазначає, що через те, що боржник за виконавчим листом рішення суду не виконує то, на його думку, таке виконання має бути здійснено за рахунок відповідачів. Проте вказані доводи позивача є хибними та такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства. Навпаки, саме наведені позивачем мотиви та обставини виключають законну можливість задоволення його позовних вимог виходячи з наступного. По-перше, відповідно до положень ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. По-друге, процес примусового виконання рішення суду по справі № 640/13456/19 про стягнення шкоди на користь позивача, з огляду на диспозитивність цивільного процесу, повністю залежить від вольової поведінки самого позивача. Саме позивач і тільки він вирішує вчиняти чи не вчиняти дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, такі як: пред`явлення виконавчого документа до виконання; оскарження дій чи бездіяльності посадових осіб органу примусового виконання рішень; заявлення своїх вимог кредитора у процедурі банкрутства боржника (страхової компанії); заявлення своїх вимог до правонаступника боржника (МТСБУ) у випадку припинення боржника тощо. Проте з позовної заяви вбачається лише нічим необґрунтоване бажання позивача «полегшити собі життя» шляхом пред`явлення вже розглянутих та задоволених судом і обов`язкових до стягнення його вимог до належного відповідача у цивільному позові, поданому позивачем в межах кримінального провадження. Отже, враховуючи наведені вище обставини, правова безпідставність позовних вимог до відповідачів є очевидною, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. При цьому докази цієї безпідставності позовних вимог надані суду самим же позивачем разом із позовною заявою. Також у відзиві відповідач [PERSON] просив стягнути з позивача судові витрати по сплаті правничої допомоги у розмірі 20 000 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала вимоги позову та просила суд їх задовольнити, надавши суду пояснення аналогічні позову, в подальшому надала заяву про розгляд справи у її відсутність. У судовому засіданні представник відповідача Лохматов І.Л. вимоги позову не визнав, підтримав відзив, просив суд відмовити у задоволенні позову, надавши суду пояснення аналогічні відзиву. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] вимоги позову не визнала, підтримала відзив, просила суд відмовити у задоволенні позову, надавши суду пояснення аналогічні відзиву, в подальшому надала заяву про розгляд справи у її відсутність. 3-ті особи: Приватне акціонерне товариство « Харківська Муніципальна Страхова Компанія» та Основ`янсько-Слобідський відділ Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду повідомлялися належним чином. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 травня 2023 року витребувано додаткові докази по справі. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно доч.1,3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. ч. 1, 2 ст.77, ч. 2 ст.78, ч. 1 ст.80 ЦПК України, належними докази,які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.03.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, на підставі ст. 75 КК України застосовано однорічний іспитовий строк. Цивільний позов [PERSON] до ПрАТ « ХМСК», ТОВ « Харків Екоресурс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ « ХМСК» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 100 000,00 грн. Стягнуто з ТОВ «Харків Екоресурс» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 13 171,22 грн. Стягнуто з ТОВ «Харків Екоресурс» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. 05.12.2021 року вказаний вирок суду набрав законної сили. 05.08.2021 року Київським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист №640/13456/19 про стягнення з ПрАТ «ХМСК» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 100 000,00 грн. 29.09.2021 року постановою старшого державного виконавця Основ`янсько- Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Кротінова Володимира Івановича було відкрито виконавче провадження [NUMBER] та розпочато виконання судового рішення за виконавчим листом №640/13456/19. 25.10.2021 року постановою державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) було оголошено розшук майна боржника ПрАТ «ХМСК» у виконавчому провадженні [NUMBER]. 04.01.2022 року за № 03/01 адвокатським бюро « Юридична група Степанян» до ТОВ « Харків Екоресурс» було направлено претензію № 1 в якій пропонувалося в 10 ти денний термін сплатити [PERSON] грошові кошти у сумі 100 000, 00 грн. 08.06.2023 року Основ`янсько-Слобідським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконання ухвали про витребування доказів від 17.05.2023 по справі № 646/1078/23, надано інформацію, з якої вбачається, що законодавством про виконавче провадження, зокрема додатками до Інструкції про організацію примусового виконання рішень не передбачено процесуального документа «довідка про розрахунок заборгованості за виконавчим провадженням», у зв`язку з чим такого формату документу державними виконавцями відділу за виконавчим провадженням ВП № [NUMBER] не складалися. Акт державного виконавця про відсутність майна у боржника - юридичної особи ПАТ «Муніципальна страхова компанія» посадовими особами відділу за виконавчим провадженням ВП № [NUMBER] не складався, у зв`язку із наявністю у боржника на праві власності об`єкту нерухомого майна та транспортних засобів. З відповіді Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на адвокатський запит вбачається, що перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, відповідно до викладених даних встановлено, що на примусовому виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ХАРКІВСЬКА МУНІЦИПАЛЬНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ", код ЄДРПОУ: 21186813 на користь фізичних, юридичних осіб та держави, до складу якого також входить: ВП № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 640/13456/19 виданого Київським районним судом м. Харкова від 05.08.2021 про стягнення з ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ХАРКІВСЬКА МУНІЦИПАЛЬНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 100 000,00 грн. 29.09.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER]. Ідентифікатор доступу для онлайн ознайомлення з ВП: [NUMBER]. 29.09.2021 державним виконавцем, винесена постанова про арешт коштів боржника, яка в електронному вигляді направлена за допомогою АСВП до банківських установ -учасників електронного обміну. 25.10.2021 державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника ВП № [NUMBER]. 25.10.2021 державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника ВП № [NUMBER] та направлена за допомогою АСВП до учасників електронного обміну. Згідно відповідей ДПС про наявні зареєстровані за боржником рахунки встановлено наявність відкритих рахунків в ФМИКОЛАЇВСЬКЕ ОБЛАС АТОЩАД М.МИКОЛАЇВ, ПАТ "КБ "ПІВДЕНКОМБАНК", Ф-Я АТ "УКРЕКСІМБАНК", ХАРКІВ, ПАТ "МТБ БАНК", AT "УкрСиббанк", ХАРКІВ.ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК",М.ХАРКІВ, AT "КІБ", AT "УКРБУДІНВЕСТБАНК", АТ "ОТП БАНК", АТ "АЛЬФА-БАНК" У М.КИЄВІ, Акціонерний банк "Південний", ПАТ "МЕГАБАНК", Харків, АТ "ПРАВЕКС БАНК", у зв`язку з чим у ВП, яке входить до складу ЗВП [NUMBER],

Outcome: dismissed