Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] за яким просить стягнути із неї на його користь безпідставно набуті кошти в розмірі 113 265,27 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що сторони мають спільних дітей: - дочку [PERSON] , [INFO] ; - сина [PERSON] , [INFO] , шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з відповідачкою. За рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16.08.2012 року у справі № 1028/318/12 задоволено позов відповідачки про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від всіх видів доходів починаючи з 15.05.2012 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 13.02.2018 року у справі № 382/1668/17 збільшено розмір стягуваних з позивача аліментів щодо мінімального розміру з 30 відсотків прожитковоо мінімуму для дитини відповідного віку до 50 відсотків, стягнено пеню за прострочення сплати аліментів за період з 17.10.2016 року по 18.10.2017 року. 26.11.2012 року з позивача на користь відповідачки у виконавчому провадженні стягувалися аліменти з 15.05.2012 року на утримання дітей. 25.04.2018 року відкрито виконавче провадження про збільшення розміру стягнення аліментів з позивача починачи з 25.03.2018 року. В червні 2020 року діти переїхали на постійне місце проживання до позивача та з 17.06.2020 року проживають з позивачем у м. Києві, де навчаються та знаходяться на його утриманні. Розпорядженням Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації № 767 від 25.11.2020 року визначено місце проживання дітей з позивачем. Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 02.10.2023 року у справі № 382/489/23 було задоволено позовні вимоги позивача та припинено з 18.06.2020 року стягнення з нього аліментів на утримання дітей на користь відповідачки. Крім того, вказаним рішенням суду вирішено стягувати аліменти з відповідачки на користь позивача на утримання дітей у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.06.2023 року та до досягнення дітьми повноліття. Відповідачка покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере матеріальної, грошової, посильної трудової та будь-якої участі у вихованні дітей. В той же час, відповідачка продовжувала отримувати аліменти на утримання дітей і користуватися ними на власний розсуд, не витрачаючи їх на утримання дітей. Таким чином відповідачка з 18.06.2020 року отримувала аліменти, які витрачала не на дітей, а на свої потреби. Відповідачка нічого не зробила для припинення виплат по аліментам. Знаючи рішення суду від 02.10.2023 року отримала виплати у жовтні, листопада та грудні 2023 року. З дати припинення стягнення аліментів з 18.06.2020 року по даний час з нього стягуються аліменти безпідставно. Станом на 01.01.2024 року залишок заборгованості по сплаті аліментів становить 34 426,15 грн. З пенсії позивача з червня 2020 по грудень 2023 року утримано аліментів в розмірі 147 691,42 грн. З урахуванням його заборгованості станом на 01.01.2024 року відповідачка неправомірно отримала 113 265,27 грн. За відзивом на позовну заяву представник відповідача просить відмовити в задоволені позову. Відзив обгрунтовано тим, що за розрахунком заборгованості по сплаті аліментів у ВП № [NUMBER], які стягувалися з [PERSON] на користь [PERSON] на тримання двох дітей позивач з 15.05.2012 року по листопад 2017 року аліменти на дітей не вносив, а тому виникла за цей час заборгованість у сумі 173 132,68 грн. З листопада 2017 року почалося примусове стянення аліментів з пенсії позивача, при цьому сума, яка була стягнена в листопаді та грудні 2017 року у розмірі 2 454,32 грн. щомісячно, не покривала боргу за щомісячним нарахуванням, а тому заборгованість по їх сплаті на 01.01.2018 року була визначена в розміі 173 440,45 грн. З 01.01.2018 року по 18.06.2020 року з позивача стягувалися аліменти на погашення поточних рахувань та на погашення заборгованості, яка виникла з 2012 року. У період з 18.06.2020 року по січень 2024 року з позивача стягувалися аліменти, які зараховувалися на погашення заборгованості, яка виникла з 2012 року, а тому станом на 01.02.2024 року за [PERSON] рахується заборгованість по аліментним зобов`язанням в сумі 4 730,32 грн. Як вбачається зі змісту рішення Яготинського районного суду Київської області від 13.02.2018 року у справі № 382/1668/17 з позивача на користь відповідачки було стягнено пеню за несплату аліментів за період з 17.10.2016 року по 18.10.2017 року. Вказана заборгованість виникла з вини [PERSON] , а тому він був обізнаний щодо зобов`язань зі сплати аліментів, як за поточний період, так і щодо сплати заборгованості, яка виникла з часу призначення аліментів, яка в примусовому порядку почала погашатися лише з січня 2018 року та тривало таке погашення до лютого 2024 року. Отже, станом на подання позову відповідачка не отримувала від позивача коштів, які можна було визначити, як безпідставні, оскільки кошти, які надходили від ГУ Пенсійного Фонду були аліментами, які стягувалися відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 16.08.2012 року у справі № 1028/318/12. Заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей була повністю погашена повністю лише у лютому 2024 року та виконавче провадження було закрите. За поясненнями Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) за перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що виконавчі листи Яготинського районного суду Київської області щодо стягнення аліментів на утримання дітей та збільшення розміру на їх утримання де сторонами перебувають [PERSON] , [PERSON] станом на 27.03.2024 року до відділу не надходили та не виконанні не перебувають. За поясненнями Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві починаючи з листопада 2017 року згідно постанови Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Києва), яка винесена на підставі виконавчого листа № 0128/318/12 від 21.08.2012 року з пенсії [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання неповнолітніх дітей. 21.02.2024 року надійшла постанова «Про закінчення виконавчого провадження» згідно чого утримання з пенсії [PERSON] були припинені з 01.03.2024 року. За відповіддю на відзив зазначено, що представник відповідача не заперечує, що з позивача стягувалися аліменти проте хоче перекласти цю відповідальність на Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві. За листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 13.10.2023 року у фонді перебуває постанова ВП № [NUMBER] від 18.08.2017 року винесена Дніпровським ВДВС міста Києва про стягнення аліментів з пенсії позивача на користь відповідачки на утримання дітей, стягнення проводиться в розмірі 50 % від суми погашення заборгованості, а в подальшому 1/3 від суми пенсії. Станом на 01.11.2023 року залишок заборгованості по сплаті аліментів становить 37 287,59 грн. Рішенням яке зазначено вище було припинено стягнення аліментів на утримання дітей з 18.06.2023 року, таким чином вважають, що з 18.06.2023 року з відповідачки підлягають стягненню неправомірно отримані кошти з червня 2020 по жовтень 2023 року. З урахуванням заборгованості станом на 01.12.2023 року - 35 854,01 відповідачка неправомірно отримала 107 545,25 грн. Враховуючи, той факт, що рішенням від 02.10.2023 року по справі № 382/489/23 з 18 червня 2023 року було припинено стягнення аліментів, то державна виконавча служба повинна була повідомити пенсійний фонд та не стягувати аліменти з дати їх припинення за рішенням суду. Крім того, згідно чинного законодавства не підлягає стягненню з боржника аліменти більше ніж за 10 років. Ухвалою від 13.03.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою від 12.06.2024 року задоволено клопотання представника позивача щодо розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою від 12.07.2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду, участь представника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) визнано обов`язковою, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зобов`язання представника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надати розрахунок стягнених коштів з [PERSON] на користь [PERSON] . В судовому засіданні 24.10.2024 року представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові. В судовому засіданні 24.10.2024 року представник відповідачки позовні вимоги не визнала з підстав зазначених у відзиві. В судовому засіданні 24.10.2024 року представник Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) підтримав позицію представника відповідачки та пояснив, що відосно [PERSON] щодо стягнення аліментів було відкрито виконавче провадження, після збільшення за рішенням суду розміру аліментів помилково було відкрито додаткове виконавче провадження, хоча аліменти аліменти в збільшеному розмірі слід було стягувати в межах першого виконавчого провадження. Також стягувалися з позивача на користь відповідачки заборгованість за аліментами, за пенею з аліментів, судового збору та витрат на правову допомогу. Зазначена обставина не вплинула на права позивача, оскільки обидва виконавчі провадження було закрито після оплати заборгованості з аліментів. Розрахунок заборгованості відображає усі розрахунки, які були проведені щодо стягнення боргу з [PERSON] . Стягнення аліментів відбувалося за період з 2012 року по 18.06.2020 року. Виконавче провадження було відкрито в 2017 році щодо стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заборгованість по сплаті аліментів на 18.06.2020 року складала 155 457 грн. та ця заборгованість стягувалася до січня 2024 року. Заборгованість стягувалася з пенсії позивача до січня 2024 року, оскільки не було достатньо коштів для погашення заборгованості і здіснення поточних платежів за аліментами. Після стягнення всієї заборгованості, яка виникла станом на 18.06.2020 року стягнення було закінчено. Заслухавши учасників та дослідивши докази у справі суд встановив. За рішенням Яготинського районного суду Київської області від 13.02.2018 року у справі № 382/1668/17, яке набрало законної сили 25.03.2018 року та додатковим рішенням від 26.02.2018 року, яке набрало законної сили 28.03.2018 року збільшено розмір стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 1/3 частини від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/3 частину його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Стягенно із [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів за період з 17.10.2016 року по 18.10.2027 року в розмірі 8 455,71 грн., судового збору в розмірі 704,80 грн. та витрати за правову допомогу в розмірі 4 150 грн. Вказаним рішенням встановлено факт того, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16.08.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 часки від всіх видів місячного заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 15 травня 2012 року. 21.08.2012 року був виданий виконавчий лист, відкрито виконавче провадження та на 18.08.2017 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за період з 27.01.2014 року по 18.08.2017 року складає 106 734,22 грн. За рішенням Яготинського районного суду Київської області від 02.10.2023 року у справі № 382/489/23, яке набрало законної сили 19.11.2023 року припинено з 18 червня 2020 року стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] , що стягуються на підставі рішень Яготинського районного суду Київської області від 16.08.20212 року у справі № 1028/318/12 та 13.02.2018 року у справі № 382/1668/17. Вказаним рішенням встановлено факт того, що [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком з 18 червня 2020 року. Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 25.11.2020 року № 767 визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . За постановою старшого державного виконавця Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ від 18.08.2017 року заборгованість з стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки щодо виконавчого листа № 1028/318/12 виданого 21.08.2012 року Яготинського райсуду щодо стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 15.05.2021 року заборгованість станом на 18.08.2017 року становить 106 734,22 грн. За постановою державного виконавця Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ від 25.04.2018 року відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 382/1668/17 виданого 03.04.2018 року Яготинським районним судом Київської області щодо стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки. За розрахунком заборгованості по сплаті аліментів ВП № [NUMBER] здійсненим Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві від 17.01.2024 року з позивача на користь відповідачки стягувалися аліменти починаючи за період 15.05.2012 року по 18.06.2020 року. За період з 15.05.2012 року по жовтень 2017 року аліменти позивачем не сплачувалися та на кінець жовтня заборгованість за аліментами склала 173 132,68 грн. Аліменти почали утримуватися з позивача з листопада 2017 року. Станом на 18.06.2020 року заборгованість з аліментів становила 155 457,85 грн. З 18.06.2020 року аліменти позивачу не нараховувалися, але стягнення відбувалося щодо погашення заборгованості по січень 2024 року. За листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 20.12.2023 року з позивача стягнення за аліментами проводяться у розмірі 50 % від суми пенсії до погашення заборгованості, а в подальшому 1/3 від суми пенсії, за листопада 2017 по грудень 2023 року з пенсії позивача утримано 229 464,49 грн. За постановою державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві від 30.01.2024 року закінчено виконавче провадження внаслідок повного фактичного виконання щодо стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки за виконавчим листом № 382/1668/17 від 13.02.2018 року виданим Яготинським районним судом Київської області. За постановою головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві від 31.01.2024 року закінчено виконавче провадження внаслідок повного фактичного виконання рішення щодо стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки за виконавчим листом № 1028/318/12 виданим 21.08.2012 року Яготинським райсудом. Рішеннями Яготинського районного суду Київської області від 16.08.2012 року у справі № 1028/318/12 та 13.02.2018 року у справі № 382/1668/17. Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області № 382/489/23 припинити з 20.06.2020 року стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. [PERSON] самостійно утримувала двох дітей: - дочку [PERSON] , [INFO] ; - сина [PERSON] , [INFO] з 15.05.2012 року по жовтень 2017 року (включно) лише за рахунок своїх доходів забезпечуючи їм необхідний та достатній рівень для забезпечення їх гармонійного розвитку. [PERSON] аліменти за період з 15.05.2012 року по жовтень 2017 року (включно) на утримання дітей, які проживали з матір`ю не сплачував. Аліменти на утримання дітей почали примусово стягуватися з [PERSON] за рахунок пенсії починаючи з листопада 2017 року. В подальшому як заборгованість за аліментами, так і за поточними платежами з аліментів стягувалися з [PERSON] по січень 2024 року, але за період до 18.06.2020 року, тобто до часу за яким діти проживали разом з матір`ю - [PERSON] . Позивачем розрахунок заборгованості щодо сплати аліментів не оспорювався, позивачем не надано доказів того, що за період з 15.05.2012 до 18.06.2020 року аліменти ним мали сплачуватися у меншому розмірі ніж визначено державним виконавцем. Аліменти стягувалися з [PERSON] на користь [PERSON] відповідно до рішень Яготинського районного суду України. З аналізу законодавства України заборгованість за аліментами продовжує стягуватися навіть після того, як діти досягли повноліття або закінчили навчання, тобто законодавець в такому випадку враховує, що одержувач аліментів самостійно утримував дітей, а тому має відповідно погасити свої витрати за рахунок платника аліментів, який не виконував своєчасно свої зобов`язання щодо їх утримання. Законодавець вважає/припускає, що інший з батьків з яким проживали діти обмежував себе в забезпеченні свого утримання, забезпеченні своїх інтересів вживаючи всіх можливих заходів для забезпечення дітей необхідним рівнем харчування, умов проживання, одягом, лікуванням, навчання в той час, як інший з батьків не обмежував себе та не вживав заходів щодо належного рівня матеріального забезпечення дітей. Аліменти стягувалися з [PERSON] за минулий час, але не більш як за десять років, тобто у відповідності до вимог ч. 1 ст. 194 СК України. [PERSON] отримувала аліменти за період з 15.05.2012 року по 18.06.2020 року на відповідній правовій підставі, тобто за наявності рішень суду та проживання дітей з нею, а тому на підставі зазначеного з урахуванням правових позицій Верховного Суду зазначених в постановах від 04.09.2019 р. у справі № 711/8561/16-ц, від 05.02.2021 р. у справі № 520/21069/18, від 22.11.2022 р. у справі № 188/1029/19, від 25.06.2018 р. у справі № 753/23672/16-ц у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати понесені [PERSON] зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 1 211,20 грн. та витрати зі сплати витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн. слід покласти на нього.

Outcome: dismissed