Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] ,\~який було\~зареєстровано 05\~вересня 2020\~року Олександрівським\~районним у\~місті Запоріжжі\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Дніпро)\~(актовий\~запис №907),\~посилаючись на\~те,\~що життя\~з відповідачем\~не склалося через відсутність взаєморозуміння, фактичні шлюбні відносини припинені в червні 2024 року. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо та суперечить її інтересам. Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно і належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] », судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач, повідомлений судом своєчасно і належним чином про час і місце розгляду справи, у судові засідання не з`являється. Оскільки суд немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 05 вересня 2020 року Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), 05 вересня 2020 року сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №907. Згідно зі свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим 18.05.2023 року, сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.10). На підставі свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 30.07.2021 року, сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.11). У позовній заяві позивачка зазначила, що діти проживають разом з нею. Судом встановлено, що сім`я розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у позивача відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивачка вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що мають суттєве значення. На підставі\~ч.1\~ст.113\~Сімейного кодексу\~України особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв`язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання\~шлюбу надалі\~іменуватися цим\~прізвищем або\~відновити своє\~дошлюбне прізвище. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивач не просила стягувати судові витрати на її користь з відповідача.

Outcome: approved