Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами. \~ \~ \~ \~ 17.10.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Єворопейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2558915867/742352. У подальшому, 12.08.2022 між ТОВ «Кредитна устнанова «Єворопейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна устнанова «Єворопейська кредитна група» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Кредитна устнанова «Єворопейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 12.08.2022 до договору факторингу № 12082022 від 12.08.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21450,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 15450,00 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, 17.10.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 7726285. У подальшому, 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6026,00 грн., з яких: 2000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 4026,00 грн. - заборгованість за відсотками. 18.10.2021 року між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 70468. 29.02.2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №29022024, відповідно до якого ТОВ «Селфі кредит» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема і до [PERSON] , заборгованість якого за кредитним договором №70468 складає 4164,00 грн. Вказані договори були підписані відповідачем з використанням електронного підпису, який було відтворено шляхом використання відповідного одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і були надіслані на номер мобільного телефону відповідача. За умовами вищевказаних Договорів позикодавці зобов`язалися передати позичальнику (відповідачу) у власність грошові кошти на встановлений Договором строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцям таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку відповідної позики або достроково та сплатити плату (проценти) від суми позики. 18.09.2024 року представник відповідача надала відзив на позовну заяву. В обгрунування своїх заперечень зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують виконання: ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» - пункту 1 договору позики № 77267285 від 17.10.2021, щодо зарахування коштів у сумі 2000 грн. на банківський рахунок відповідача, який вказаний нею у договорі позики; ТОВ «Кредитна установа «Єворопейська кредитна група» - п.п. 1.7 п. 1 договору позики за №2558915867/742352 від 17.10.2021 року, щодо зарахування коштів у сумі 6000,00 грн. на банківський рахунок відповідача, який вказаний нею у договорі позики; ТОВ «Селфі кредит» - п. 2.1 договору позики № 70468 від 18.10.2021 року щодо зарахування 2000 грн. на банківський рахунок відповідача, який вказаний нею у договорах позики. Розрахунки заборгованості за період з дати укладення позики за договором позики № 77267285 від 17.10.2021, за кредитним договором №2558915867/742352 від 17.10.2021 року та кредитним договором № 70468 від 18.10.2021 і до відступлення ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Кредитна установа «Єворопейська кредитна група» та ТОВ «Селфі кредит» позивачу права грошової вимоги до відповідача за вказаними договорами в матеріалах справи відсутні. Також з долучених до матеріалів справи доказів в обґрунтування позову, відсутні відповідні платіжні доручення, чи належним чином завірені копії на підтвердження тих обставин, що первісні кредитори, а саме: ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» згідно договору позики № 77267285 від 17.10.2021 року, ТОВ «Кредитна установа «Єворопейська кредитна група» згідно договору позики за №2558915867/742352 від 17.10.2021 року, ТОВ «Селфі кредит» згідно договору позики № 70468 від 18.10.2021 року перерахували відповідачу на платіжну картку, тощо, кредитні кошти згідно укладених договорів. А відтак посилання позивача на надання відповідачу кредитних коштів є безпідставними та не підтверджено належними доказами. Оскільки позивачем не підтверджено належними доказами факту надання кредитних коштів первісним кредитором відповідачу, вимоги позивача не є доведеними. Враховуючи викладене вище, за відсутності належних доказів, які підтверджують факт отримання відповідачем суми позики у відповідному розмірі, тому відсутні докази, що у відповідача виникло грошове зобов`язання з повернення позики та відсотків за кредитними договорами №77267285 від 17.10.2021 року, №2558915867/742352 від 17.10.2021 року та № 70468 від 18.10.2021 року, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. 23.09.2024 представник позивача подав відповідь на відзив. В обгрунування своїх заперчень зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» детально ознайомившись з відзивом відповідача, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке. 17 жовтня 2021 між ТОВ «Кредитна установа «Єворопейська кредитна група» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 2558915867/742352. Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором R91678; 17 жовтня 2021р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , було укладено Договір Позики № 77267285. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором pArSY03U2N; 18 жовтня 2021р. між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 70468. Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н143 18.10.2021 [PERSON] . У відповідності до умов договору позики, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитних договорів. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладених кредитних договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористалася. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З метою надання, вичерпної інформації но справі, позивач звернувся до ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Кредитна установа «Єворопейська кредитна група», ТОВ «Селфі кредит» з відповідним запитом на надання інформації щодо додаткових доказів, а саме; доказів перерахування/надання коштів та детальних розрахунків заборгованості [PERSON] , за укладеними договорами. Від первісного кредитора ТОВ «Селфі кредит» отримано підтвердження перерахування коштів та детальний розрахунок заборгованості за укладеним договором. Відповідь від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Кредитна установа «Єворопейська кредитна група» отримано так і не було. Всі нараховані відсотки, нараховувались виключно первісним кредитором відповідно до умов укладених договорів, а саме кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Кредитна установа «Єворопейська кредитна група», ТОВ «Селфі кредит». Детальні розрахунки заборгованості містять інформацію про розмір виданого кредиту, нарахування відсотків, номер кредитного договору та ПІП позичальника, часткове погашення заборгованості. Надані первісними кредиторами розрахунки заборгованості жодним чином не суперечать розрахункам, які було додано до позовної заяви на підтвердження розміру заборгованості за договорами, а лише їх доповнюють та деталізують. На думку позивача, долучені докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження та обґрунтування розміру заборгованості відповідача за кредитними договорами. Крім того, 12.08.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Єворопейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Єворопейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Кредитна установа «Єворопейська кредитна група» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 12.08.2022 до Договору факторингу №12082022 від 12.08.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21450 грн. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.07.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 6026.25 грн. 29.02.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №29022024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 29.02.2024 до Договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 4164 грн. Враховуючи те, що реєстри боржників до договорів факторингу містять інформацію щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку надано було Витяги з Реєстрів боржників, що містить лише дані [PERSON] , інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб. На думку позивача, долучені докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження переходу права вимоги до відповідача. 27.09.2024 представник відповідача надала заперечення на відповідь на відзив. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач отримав кредитні кошти, в подальшому порушив обов`язок із їх повернення, тобто не виконував, або неналежним чином виконував умови кредитних договорів. Позивачем у підтвердження заявлених вимог про стягнення заборгованості за позикою не долучено документів, передбаченого ст.ст. 41, 49 Закону України «Про платіжні послуги», ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію», які підтверджують зарахування коштів на рахунок відповідача, а також те, що такий переказ є завершеним, З огляду на вказане, матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання первісними кредиторами, щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Крім того, матеріали справи не містять даних, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті договору, саме [PERSON] . Відтак, з огляду на докази, наявні в матеріалах справи, учасники справи позбавлені можливості ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, оскільки повної інформації щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідача матеріали справи не містять. Досліджуючи наданий розрахунок, такий сам по собі не є належним та допустимим доказом наявності заборгованості та її розмір за договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, підтвердження отримання останнім кредитних коштів відповідно до укладеного договору позивачем не надано. Розрахунок є виключно внутрішнім документом кредиторів, підготовленим його працівниками, та відображає односторонню арифметичну калькуляцію позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Враховуючи викладене вище, представник відповідача вважає, що позивачем не доведено позовних вимог про стягнення як основного боргу за кредитним договором, так і похідних від нього відсотків, та порушення відповідачем прав позивача, які б підлягали судовому захисту. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у заяві до суду просить справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача просить розглянути справу за наявними у справі матеріалами, без очікування відповіді ТОВ «Кредитна установа «Єворопейська кредитна група». В додаткових поясненнях просить суд, позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» розмірі 1545,00 грн., в рахунок погашення заборгованості за договором позики №70468 від 18.10.2021 року. У задоволенні решти позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. Суд, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. За приписами ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес. Щодо позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №2558915867/742352 від 17.10.2021 року судом встановлено наступне. 17.10.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Єворопейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2558915867/742352, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін (а.с.10, том 1). Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п.п. 1.4. Кредитного договору, Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Відповідно до Індивідуальної частини Договору про надання фінансового кредиту № №2558915867/742352 від 17.10.2021 року TOB «КУ «Європейська Кредитна група» надало [PERSON] у власність грошові кошти в сумі 6000 грн на погоджений умовами Договору строк 30 днів, тобто до 15.11.2021 р, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок [PERSON] , а відповідач зобов`язалася повернути TOB «КУ «Європейська Кредитна група» суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 912,5% річних від суми кредиту з розрахунку 2,5% на добу. TOB «КУ «Європейська Кредитна група» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] кредитні кошти в сумі 6000,00 грн. в день укладення Договору 21.10.2021 року. Згідно виписки по розрахунковим рахункам [PERSON] , яка надана АТ «Державний ощадний банк України», в якій відображено надходження 21.10.2021 року грошових коштів в сумі 6000 грн. (а.с.29, том 2). Таким чином, судом достовірно встановлено факт виконання первісним кредитором TOB «КУ «Європейська Кредитна група» свого зобов`язання щодо надання у власність [PERSON] грошових коштів в сумі 6000 грн. шляхом перерахування їх на зазначений відповідачем банківський рахунок. Відповідач кредитні кошти отримала, але свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 21450,00 грн. 12.08.2022 року між TOB «КУ «Європейська Кредитна група» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з поверненя боргів» був укладений Договір факторингу № 12082022, відповідно до якого TOB «КУ «Європейська Кредитна група» передало (відступило) за плату ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні TOB «КУ «Європейська Кредитна група» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 2558915867/742352 від 17.10.2021 року до відповідача [PERSON] на суму 21450,00 грн. (а.с.12-13, том 1). Відповідно до реєстру боржників від 12.08.2022 до договору факторингу № 12082022 від 12.08.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21450,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 15450,00 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.15, том 1). Щодо позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики № 7726285 від 17.10.2021 року судом встановлено наступне. 17.10.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 7726285 (а.с.21, том 1). \~За умовами договору позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти в сумі 2000 грн. на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити платну (проценти) від суми позики. Зазначений договір був підписаний сторонами шляхом накладення одноразового ідентифікатора. Як вбачається з додатку № 1 до вказаного вище договору позики, у ньому вказано реквізити розрахункового рахунку [PERSON] , на який мають бути зараховані кошти згідно договору позики, а саме № [NUMBER] . Згідно виписки по розрахунковим рахункам [PERSON] , яка надана АТ «Державний ощадний банк України», в якій відображено надходження 17 жовтня 2021 року грошових коштів в сумі 2000 грн. (а.с.29, том 2). Таким чином, судом достовірно встановлено факт виконання первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свого зобов`язання щодо надання у власність [PERSON] грошових коштів в сумі 2000 грн. шляхом перерахування їх на зазначений відповідачем банківський рахунок. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) укладено договір факторингу за номером 14/06/21, за умовами якого Фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. 27 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду № 12 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, якою визначено загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно Реєстру боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року. 27 жовтня 2023 року представниками ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» складено акт прийому-передачі Реєстру боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року за Договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року Як вбачається з Витягу з реєстру боржників № 11 до Договору факторингу, у ньому міститься запис щодо заборгованості [PERSON] за договором позики № 7726285, яка складається із основної суми боргу в розмірі 2000 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 4026,25 грн. Судом встановлено, що згідно детального розрахунку заборгованості наданого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» загальний розмір заборгованості [PERSON] станом на дату відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а саме на 27.10.2023 року становила 6026,25 грн. (а.с.5-20, том 2). В зв`язку з тим, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 27.10.2023 року відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 7726285 від 17.10.2021, тому станом на 31.10.2024 року у [PERSON] відсутня заборгованість перед первісним кредитором. Таким чином,\~твердження відповідача\~про відсутність\~заборгованості за\~договором позики\~№7726285\~від 17.10.2021\~року є\~безпідставними,\~так як\~заборгованість станом\~на 27.10.2023\~року підтверджується\~розрахунком заборгованості\~наданого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання ухвали Бобровицького районного суду Чернігівської області. Щодо позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 70468 від 18.10.2021 року судом встановлено наступне. 18.10.2021 року між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 70468 (а.с.34-39, том 1). Згідно виписки по розрахунковим рахункам [PERSON] , яка надана АТ «Державний ощадний банк України», в якій відображено надходження 18 жовтня 2021 року грошових коштів в сумі 2000 грн. (а.с.30, том 2). Таким чином, судом достовірно встановлено факт виконання первісним кредитором ТОВ «Селфі кредит» свого зобов`язання щодо надання у власність [PERSON] грошових коштів в сумі 2000 грн. шляхом перерахування їх на зазначений відповідачем банківський рахунок. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у сумі 2 000,00 грн, строк дії кредиту\~29 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору, знижена процентна ставка складає 1,05 % у день, стандартна процентна ставка - 1,90 % у день користування кредитом. У розділі 4 договору сторони погодили умови пролонгації строку кредиту. Зокрема, відповідно до п. 4.1 договору строк кредиту може бути продовжено, а саме: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження; у порядку автопролонгації на кількість днів та відповідно до умов, визначених у п. 4.3 договору. Згідно з п. 4.3 договору сторони домовилися, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2.2-4.2.4 договору. Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених в п. 4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача в порядку, передбаченому п. 4.2 договору. Згідно розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Селфі кредит» 18.11.2021 року відповідач [PERSON] сплатила 606,10 грн. в рахунок сплати відсотків за користування кредитними коштами (а.с.207, том 1). 18.11.2021\~року між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №70468 про надання споживчого кредиту від 18.10.2021 року строком до 18.12.2021 року, у межах нового строку кретиту, застосовується стандартна процентна ставка визначена договором (а.с.42, том 1). В зв`язку\~з тим,\~що станом\~на 18.12.2021\~року у\~відповідача наявна\~заборгованість за\~кредитом та\~не відбулося\~продовження строку\~кредиту за\~її ініціативою\~в порядку п. 4.1 договору, тому відбулася автопролонгація строку кредиту на умовах, передбачених в п. 4.3.1 договору. 19.05.2022 року відповідач здійснила оплату в розмірі 1560,00 грн., яку також зараховано в рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами, сплачені відповідачем кошти враховані первісним кредититором у наданому розрахунку заборгованості (а.с.209, том 1). Таким чином, з наданого ТОВ «Селфі кредит» розрахунку заборгованості за договором № 704668 від 18.10.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 29.02.2024 року, з урахуванням сплачених коштів відповідачем [PERSON] , загальний залишок заборгованості [PERSON] становить 4164,00 грн, з яких: 2000,00 грн.\~тіло кредиту; 2164,00 грн.\~проценти за користування кредитом (а.с.207-209, том 1). Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки він не спростований відповідачем. Таким чином, твердження відповідача про часткове задоволення позовних вимог розмірі 1545,00 грн., в рахунок погашення заборгованості за договором позики №70468 від 18.10.2021 року є безпідставним та не заслуговують на увагу. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 512 ЦК України, передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.» Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Частиною 2 статті 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надані позивачем докази, суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. У свою чергу відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. Відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти, про що свідчать виписки по розрахунковим рахункам [PERSON] , які надані АТ «Державний ощадний банку України», (а.с.27-35, том 2). Наведені виписки по рахунках, згідно з вимогами ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління НБУ № 75 від 04 липня 2018 року, є первинним документом, який фіксує здійснення банківських операцій, а отже підтверджує отримання [PERSON] кредитних коштів, що також вказує на те, що позичальник була ознайомлена з умовами договорів та погоджувалася з ними. Згiдно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, виходячи з того, що позивач та фінансова установа всі передбачені договором сторін умови виконав в повному обсязі, відповідач укладала договори та приймала кошти і зобов`язувалася їх виконати у відповідності до норм чинного законодавства, тому відповідач мала можливість виконати умови договорів і повернути кредит, але без поважних причин цього не зробила. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 3, 6 ст. 13 ЦК України «Межі здійснення цивільних прав»: не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Не може суд прийняти до уваги заперечення відповідача проти позову, оскільки вони спростовуються вищенаведеним та ні чим об`єктивно не підтверджується. Заперечуючи проти стягнення з неї заборгованості у заявленому позивачем розмірі, відповідач фактично не погодилася з наданим ТОВ «ФК «ЄАПБ» розрахунком суми заборгованості. Проте [PERSON] не надала належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності кредитної заборгованості у заявленому ТОВ «ФК «ЄАПБ» розмірі. За умовами кредитних договорів позичальник мав своєчасно повернути кредит та проценти платежами, однак належним чином не виконала своїх зобов`язань, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, тому посилання відповідача про не надання належних та допустимих доказів щодо суми заборгованості у зазначеному вище розмірі суд відхиляє. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошові зобов`язання в строки, передбачені умовами договорів, з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за кредитними договорами, у відповідача утворилась заборгованість, яка в загальному розмірі становить 31640,25 грн. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved