Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій представник позивача - адвокат Токарєва О. Г. просить: - визнати за [PERSON] , ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 51,1 кв.м., у тому числі житловою 31,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: а-1 прибудова, а1-1 ґанок, пг-1 погріб, Б-1 - літня кухня, Д-1 вбиральня, Е-1 сарай, № 1 огорожа, № 2 ворота, № З огорожа, № 4 колодязь, І вимощення.. Позовні вимоги\~обґрунтовані наступним.\~Позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок належить позивачу на підставі: 1/6 частина - свідоцтва про право на спадщину за законом, 1/3 частина - свідоцтва про право на спадщину за законом, 1/2 частина договору дарування. Оскільки оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок, що належить Позивачу, були втрачені, адвокат Токарєва О.Г. 07.10.2024 року звернулась з адвокатським запитом до Донецького обласного державного нотаріального архіву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про отримання дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори від 29.08.1980 р. в реєстрі за № 3514, свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого старшим державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори від 04.08.1984 р. в реєстрі за № 2- 2455, договору дарування, посвідченого старшим державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори від 11.06.1985 р. в реєстрі за № 2859. 23.10.2024 року Донецькій обласний державний нотаріальний архів Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав відповідь на звернення адвоката Токарєвої О.Г. та повідомив, що видати дублікати вищевказаних документів не виявляється можливим, оскільки всі документи Першої покровської (колишня Красноармійська) державної нотаріальної контори за 1994-2001 роки, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишився в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецька, доступ до яких відсутній. Таким чином, видати дублікати документів, посвідчених (виданих) в 1980, 1984, 1984 роках, не виявляється можливим. Визнання права власності на житловий будинок в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу, тому позивач звертається до суду. Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.12.2024 року порушено справу за позовною заявою [PERSON] , між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення судді. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а. с. 31). Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.02.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.40) Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] та її представник, у судове засідання не з`явились, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника на підставі наявних документальних доказів (а.с.37). Відповідачем Покровською міською радою Донецької області, відзиву на позовну заяву в порядку ст. 191 ЦПК України, не подано, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду у відсутність представника військової адміністрації та міської ради, заперечень по суті заявлених вимог не надано, просять ухвалити рішення на розсуд суду (а.с.36). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Родинське Донецької області, громадянка України, адреса реєстрації: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта а.с. 9-11). Згідно договору дарування, посвідченого [PERSON] , старшим державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори від 11.06.1985 р. в реєстрі за № 2859. В КП «БТІ» зареєстровано 14.06.1985 р. в дод. кн. 27 за реєстровим № 1323, [PERSON] є власником 1/2 частини будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (підтверджено копією договору дарування, а.с. 12-15). Згідно до листа КП «Бюро технічної інвентаризації», до 01.01.2013 року будинок [ADDRESS] належав [PERSON] на\~підставі: 1/6 частина - свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Коваленко М.Ф. державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори від 29.08.1980 р. в реєстрі за № 3514. В КП «БТІ» зареєстровано 08.06.1984 р. в дод. кн. 27 за реєстровим № 1323; 1/3 частина - свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Запорощенко Н.І. старшим державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори від 04.08.1984 р. в реєстрі за № 2-2455. В КП «БТІ» зареєстровано 04.08.1984 р. в дод. кн. 27 за реєстровим № 1323; 1/2 частина договору дарування, посвідченого Кудіновою В.І., старшим державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори від 11.06.1985 р. в реєстрі за № 2859. В КП «БТІ» зареєстровано 14.06.1985 р. в дод. кн. 27 за реєстровим № 1323 (а.с.16) Згідно копії технічного паспорта, реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності: Т101: 8684-5588-7752-5306, житловий будинок [ADDRESS] , має загальну площу 51,1 кв.м., у тому числі житлову 31,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: а-1 прибудова, а1-1 ґанок, пг-1 погріб, Б-1 - літня кухня, Д-1 вбиральня, Е-1 сарай, № 1 огорожа, № 2 ворота, № З огорожа, № 4 колодязь, І вимощення (а.с. 19-23). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 407101788 від 08.12.2024 року інформація про реєстрацію право власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутня (а.с.18). Згідно відповіді на адвокатський запит, наданої Донецьким обласним державним нотаріальним архівом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, видати дублікати вищевказаних документу не виявляється можливим, оскільки всі документи Першої покровської (колишня Красноармійська) державної нотаріальної контори за 1994-2001 роки, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишився в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецька, доступ до яких відсутній (а.с. 17) Відповідно до Звіту про оцінку майна від 02.10.2024 року, складеного на замовлення [PERSON] ринкова вартість житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , складає 97095,11 гривень (а.с. 24-25). Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України,\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1\~статті 321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах,що незаборонені законом,зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Позивачка вказує, що вона є власницею зазначеного житлового будинку, набувши право власності на нього раніше на законних підставах. Її право власності на житловий будинок підтверджується документами, копії яких вона додає до позовної заяви. Згідно ч. 1, 3, 4\~ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна,якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором,який підлягає нотаріальному посвідченню,виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору,не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У\~постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У вищевказаній справі Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правило за аналогією закону (а саме, статті 392 ЦК України) має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою. У справі за позовом [PERSON] не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність реєстрації права власності на спірне майно за будь-якою іншою особою. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~та п. 2 ч. 1 ст.\~3, ст.\~321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених\~Конституцією\~та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні вимог позивача про визнання права власності на на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 2 ч. 5\~ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами\~статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування судових витрат не заявлено. На підставі ст. ст. 316\~317, 321, 328, 334, 392 ЦК України, ст. ст.\~13,\~19, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved