Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» в особі представника засобами поштового зв`язку звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якої просив: стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 37971-04/2024 в загальному розмірі 43\~425,00 грн., яка складається з: заборгованість по простроченому тілу 15\~000,00 грн.; заборгованість по відсоткам 2\~925,00 грн.; заборгованість по простроченим відсоткам 18\~000,00 грн.; заборгованість по штрафам 7\~500,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3\~028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5\~550,00 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. 29.04.2024 року [PERSON] у відповідності до положень Закону України «Про електронну комерцію» уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» Договір про надання фінансового кредиту № 37971-04/2024 з відповідними додатками до нього, а саме Додатком №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 37971-04/2024, Паспорт споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу було надано фінансовий кредит в розмірі 15 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 120 днів (дата погашення кредиту 26.08.2024 року), денна процентна ставка 1,50%. В той же час, в порушення умов Договору про надання фінансового кредиту, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 30.07.2024 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 43\~425,00 грн., яка складається з: заборгованості по простроченому тілу - 15\~000,00 грн., заборгованості по відсоткам - 2\~925,00 грн., заборгованості по простроченим відсоткам - 18\~000,00 грн., заборгованості по штрафам - 7\~500,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 37971-04/2024\~ від 29.04.2024 року. Таким чином, має місце невиконання відповідачем умов Договору про надання фінансового кредиту, наслідком чого є звернення позивача з даною позовною заявою до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 вересня 2024 року, головуючим суддею у справі визначено судді Слюсар Л.П., ухвалою якої 30 жовтня 2024 року позовну заяву Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Стар Файненс\~Груп» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» подала заву про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім відомим місцем проживання, яка повернена з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України особа вважається повідомленою. Оскільки відповідно до наданої відповіді з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в реєстрі територіальної громади відсутні відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] на території міста Дніпра, то згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України останній додатково був повідомлений, шляхом здійснення оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 37971-04/2024. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 гривень. У п. 1.2. Кредитного договору вказано, що кредит надається строком на 120 днів, а датою надання кредиту є 29 квітня 2024 року. Дата погашення кредиту 26 серпня 2024 року. Згідно з п. 1.4. Кредитного договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. У п. 1.4.1. Кредитного договору зазначена процентна ставка, яка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього Договору. Відповідно до п. 1.6 Кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5457-08хх-хххх-5359 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Видача кредиту відповідачу було здійснено Товариством онлайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт Товариства: https://starfin.com.ua (п. 2.2. Кредитного договору). Додатком № 1 до вищевказаного договору сторони погодили графік платежів. Факт перерахування коштів підтверджується листом № 20240807-2 від 07 серпня 2024 року, наданою ТОВ «Пейтек Україна», з якої вбачається, що між ТОВ «Пейтек Україна» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено Договір про надання платіжних послуг з переказ коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 09.02.2024. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від Starfinance Group: 29.04.2024 10:15:16 на суму 15\~000,00 грн., зарахування на картку [NUMBER] . Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №\~37971-04/2024 від 29 квітня 2024 року, останній має заборгованість у розмірі 43\~425,00, яка складається з: заборгованості по простроченому тілу - 15\~000,00 грн., заборгованості по відсоткам - 2\~925,00 грн., заборгованості по простроченим відсоткам - 18\~000,00 грн., заборгованості по штрафам - 7\~500,00 грн. Позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору, зокрема на поштову адресу боржника 03 серпня 2024 року було направлено повідомлення про повернення кредиту (досудова вимога) за договором про надання фінансового кредиту № 37971-04/2024 від 29 квітня 2024 року. Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 626 ч.1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049\~ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою статті 1050\~ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Стар Файненс Груп» належним чином не виконує, про що свідчить наявність заборгованості, доказів на спростування доводів позивача та суми заборгованості відповідач суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 37971-04/2024 від 29 квітня 2024 року, яка станом на 30 липня 2024 року склала 35\~925,00 грн., з яких: 15\~000,00 грн. заборгованість по простроченому тілу; 2\~925,00 грн. заборгованість по відсоткам; 18\~000,00 грн. заборгованість по простроченим відсоткам. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми судом не встановлено. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості по штрафам, суд зазначає, що таке нарахування є необґрунтованим та суперечить п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, де зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по штрафам. За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ТОВ «Стар Файненс Груп» частково. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем заявлено вимоги по стягнення судових витрат по справі, а саме витрат по сплаті судового збору у розмірі 3\~028,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 550,00 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~505,03 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також, від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката. Так, згідно Договору про надання правничої допомоги від 17.07.2024 року, укладеним між Адвокатським об`єднанням «КН Перший юридичний офіс» в особі старшого партнера, адвоката Нікіпелової К.Є., та ТОВ «Стар Файненс Груп», Реєстру (позичальників/боржників), який є Додатком №1 та невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги від 17.07.2024 року, розмір послуг за надання професійної правничої допомоги становить 5 550,00 грн., яка згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial