Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

20.01.2025 позивач [PERSON] звернулась у Турківський районний суд Львівської області з позовною заявою до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Федаш М.М., в якій, з урахуванням позовної заяви (у новій редакції від 28.01.2025), просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. [INFO] помер [PERSON] -дядько позивачки [PERSON] . Позивач [PERSON] , є племінницею померлого. За життя [PERSON] склав заповіт від 04.10.2012, яким заповів позивачу все своє майно. Позивач не була обізнана про те, що дядько склав заповіт, разом з дядьком на час смерті не проживала, а про наявність заповіту їй нічого відомо не було. [PERSON] , який помер [INFO] , до дня своєї смерті проживав одиноко. Про наявність заповіту на її ім`я [PERSON] стало відомо лише у кінці грудня 2024 року, коли прибирала і розбирала старі речі у хаті, де проживав дядько [PERSON] та де випадково знайшла примірник оригіналу заповіту. Тому й не зверталась до нотаріуса для оформлення спадкових прав, що призвело до пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин через її необізнаність про існування заповіту на ім`я [PERSON] , а тому просила визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Турківського\~районного суду\~Львівської області\~від 23.01.2025\~позовну заяву\~ [PERSON] \~до Турківської\~міської ради\~Самбірського району\~Львівської області\~про визначення\~додаткового строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~залишено без\~руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків. 31.01.2025 на виконання вимог ухвали Турківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 позивач [PERSON] засобами поштового зв`язку надіслала до суду позовну заяву про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (у новій редакції від 28.01.2025), в якій фактично усунула недоліки зазначені в ухвалі суду від 23.01.2025. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 04.02.2025 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 05.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, через електронну пошту суду 05.03.2025 подала заяву, в якій просила судові засідання проводити без її участі, оскільки всі докази нею подано. В судове засідання представник відповідача Турківської міської ради Самбірського району Львівської області не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Третя особа приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Федаш М.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується довідками про доставку електронного документа до його електронного кабінету. Відповідно до\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З огляду на викладене, суд проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] яке повторно видане Виконавчим комітетом Яворівської сільської ради Турківського району Львівської області 18.03.2025 та копією лікарського свідоцтва про смерть №10 від 12.05.2018. Відповідно до довідки за №119 від 27.01.2025, виданої [PERSON] старостою сіл Явора, М.Волосянка, Стоділка виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день своєї смерті проживав одиноко. Від імені [PERSON] виконавчим комітетом Явірської сільської ради Турківського району Львівської області було посвідчено заповіт, що зареєстрований в реєстрі за №09 від 04.10.2012. Отже, за життя [PERSON] 04.10.2012 склав заповіт, яким заповів державний акт на право приватної власності на землю (середня земельна частка), серія ЯЕ № 568299 від 21.09.2011 [PERSON] . Згідно наявної\~в матеріалах\~справи копії\~заповіту від\~04.10.2012,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в приміщенні\~Явірської сільської\~ради Турківського\~району Львівської\~області на\~випадок своєї\~смерті зробив\~таке розпорядження:\~«державний акт\~на право\~приватної власності\~на землю\~(середня\~земельна частка)\~серія ЯЕ\~№568299\~від 27.09.2011,\~заповів [PERSON] ,\~1970\~р.н. Заповіт посвідчений секретарем Явірської сільської ради І.Ільницьким. Відповідно до п. 2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. 27.01.2025 позивач [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , однак нотаріус постановою від 27.01.2025 № 17/02-31 відмовив їй у прийнятті такої заяви та на підставі п. 3 ст.1272 ЦК України, рекомендував [PERSON] звернутись до суду із позовом про надання додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частина 1 ст. 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1\~ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2\~ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як слідує з матеріалів справи, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом [PERSON] , який помер [INFO] . На час відкриття спадщини, позивач [PERSON] не проживала з [PERSON] , відповідно до вимог ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, строк для прийняття нею спадщини становить шість місяців та починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті особи (ч. 2\~ст. 1220 ЦК України). Однак, у встановлений законом строк позивач не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини та пропустила такий строк. При цьому, позивач вказує, що строк на прийняття спадщини пропустила з поважних причин, оскільки не була обізнана про існування заповіту на її ім`я, який за життя склав [PERSON] , а тому у встановлений законом строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Також,\~Верховний Суд\~у постанові\~від 17.10.2018\~у справі\~№ 681/203/17\~роз`яснив, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК\~України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Отже, під час розгляду справи, суд встановив, що позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , через необізнаність про наявність заповіту на її ім`я. Про наявність заповіту їй стало відомо лише у кінці грудня 2024 року. Згідно правової позиції Верховного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, необізнаність особи про наявність заповіту, складеного на її користь, якщо спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, свідчить про поважність причин пропуску строку прийняття спадщини, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України є підставою для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Такий правовий висновок викладено також у постановах Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 317/3039/18-ц, від 02.09.2020 у справі № 288/1856/18, від 15.04.2021 у справі № 591/1271/18, від 03.06.2021 у справі № 636/1160/19. Разом з тим, вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно врахувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та дотримання принципу пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 317/3039/18-ц, від 02.09.2020 у справі № 288/1856/18, від 15.04.2021 у справі № 591/1271/18. Під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , на випадок своєї смерті зробив розпорядження на належне йому майно - землю, склавши заповіт, яким спадкоємцем визначив позивача [PERSON] . Позивач [PERSON] до дня смерті [PERSON] з ним постійно не проживала. Про наявність заповіту на її ім`я їй відомо не було. Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , однак не була обізнана про наявність заповіту на її ім`я, у зв`язку із чим, вчасно не звернулася із заявою про прийняття спадщини. Таким чином оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку обгрунтованість та підставність заявлених позовних вимог. Враховуючи свободу заповіту як фундаментального принципу спадкового права, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, яка позбавляє позивача можливості належним чином реалізувати волю спадкодавця та відповідні спадкові права, наявні підстави для визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки такий нею пропущений з поважних причин. Разом з тим, тривалість вказаного строку слід визначити в два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Outcome: approved