Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 квітня 2023 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] був укладений кредитний договір №8208343, відповідно до умов якого відповідачка отримала 15 000,00 грн, із сплатою процентів за користування коштами та інших платежів і можливих штрафних санкцій. Договір укладено в електронному вигляді та підписано відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідачка умови кредитного договору не виконала, повернення кредиту та сплату комісії і процентів не здійснювала. На підставі укладеного між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» договору відступлення права вимоги від 28.08.2023, позивач отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на суму заборгованості 60 375,00 грн, з них: 15 000 грн -заборгованості за тілом кредиту, 43\~875,00 грн -заборгованості по відсоткам, 1500 грн прострочена заборгованість за комісією. Просить стягнути вказану суму з відповідачки на свою користь. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом своєчасно і належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач надала заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без її участі. Зазначила, що не згодна з відсотками та просить суд їх перерахувати. Відзив на позов до суду не надходив. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 05 лютого 2025 року позов надійшов до суду. Ухвалою Інгулецького\~районного суду\~міста Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області від\~13\~лютого 2025\~року \~позов прийнято\~до розгляду\~та \~відкрито провадження\~у справі.\~Призначено розгляд\~справи по\~суті в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 20 квітня 2023 року ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] уклали Договір про споживчий кредит №8208343 (договір, анкета-заява на кредит, паспорт споживчого кредиту), відповідно до умов якого відповідачка отримала 15 000,00 грн на строк 105 днів, з яких 15 днів пільговий період, що закінчується 05.05.2023, 90 днів поточний період, що закінчується 03.08.2023. Сторони в\~договорі погодили\~такі умови:\~ дата\~остаточного погашення\~заборгованості \~ 03.08.2023,\~ загальні витрати позичальника за кредитом за пільговий період 4875 грн та 94,072% річних у процентному значенні, за весь строк кредитування 45375 грн в грошовому виразі та 1052% річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника складає 60 375,00 грн. Комісія за надання кредиту- 1500 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом протягом пільгового кредиту - 3375,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,5 відсотків від фактичного залишку кредит за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду та протягом поточного періоду 40500 грн, які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредит за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Особливості нарахування процентів визначені п.2.2, 2.3 цього Договору. Також пунктом 2.3 договору передбачено право пролонгації строку кредитування на пільгових умовах із сплатою комісії. Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Довідкою ТОВ «Мілоан» від 14.10.2024 підтверджується, що позичальник [PERSON] ідентифікована товариством, договір підписаний нею з використанням одноразового ідентифікатора F92047. Анкета-заява на кредит №8208343 створена 20.04.2023 містить аналогічні умови щодо суми та строку кредиту в пільговий період, розміру комісії та процентів. Також зазначено особисті дані [PERSON] (ідентифікаційний номер, дата народження, адреса реєстрації місця проживання, номер мобільного телефону позичальника, електронна пошта, серія та номер паспорту, місце роботи та середній заробіток). Також в Анкеті-заяві на кредит міститься роздруківка щохвилинного процесу оформлення та розгляду заяви позичальника, підписання нею договору. Із платіжного доручення №98588018 від 20.04.2023 видно перерахування платником ТОВ «Мілоан» 15 000,00 грн отримувачу [PERSON] , призначення платежу: кошти згідно договору 8208343. Із відомості про щоденні нарахування та погашення за укладеним Договором видно операції по наданню кредиту, нарахування комісії за оформлення кредиту, нарахування процентів протягом пільгового та поточного періоду. При цьому нарахування процентів здійснювалось до 03.08.2023. 28 серпня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" укладено Договір відступлення прав вимоги №103-МЛ, згідно з яким позивач отримав право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників, а тому числі до боржника [PERSON] за договором №8208343 від 20.04.2023 на загальну суму заборгованості 60375,00 грн, що підтверджується витягом з Реєстру боржників. Претензією від 15.01.2025 позивач повідомив [PERSON] про наявність заборгованості в розмірі 60375 грн та необхідність її сплати. Кредитні кошти відповідачкою не повернуто. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Встановлено що договір між сторонами укладений в електронній формі та підписаний [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статті 11 вказаного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з абзацом 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України \~договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідачка не заперечує факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, що слідує із її заяви, поданої до суду 19.03.2025. Частиною першою статті 638\~ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. ст.\~1049,\~1054 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію. Відповідно до ч.2 ст. 8 вказаного Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі\~комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Встановлено, що сторонами в кредитному договорі визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредиту, процентні ставки в пільговий та поточний період, розмір одноразової комісії, загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка. Підписавши кредитний договір, [PERSON] засвідчила, що погодилась на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором. Згідно зі ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1\~ст. 611 ЦК України\~передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Приписами\~ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що відповідачка не скористалась своїм правом, передбаченим п.3.4.5 Договору відмовитися від договору після отримання кредиту. Із заяви відповідача видно, що вона не погоджується із сумою заборгованості за процентами, проте розмір такої заборгованості нею не спростовано змістовними запереченнями. Свого розрахунку не наведено. Суд звертає увагу на те, що із відомості про щоденні нарахування та погашення за укладеним Договором №8208343 від 20.04.2023, складеної первинним кредитором видно, що в пільговий період з 20.04.2023 по 05.05.2023 проценти нараховувались за ставкою 1,5% в день від суми кредиту, що складало 225 грн в день; в поточний період з 06.05.2023 по 03.08.2023 за ставкою 3,00%, що складало 450,00 грн в день. Отже відсотки нараховані за період дії договору, в межах визначеного в договорі строку кредитування, а сума комісії визначена сторонами в договорі. Таким чином, обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Протягом строку дії договору відповідачкою не вчинено жодної дії для повернення отриманого кредиту та сплати процентів і комісії, визначеної умовами договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка на даний час не сплачена. Відповідно до ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Встановлено, що на підставі Договору відступлення прав вимоги від 28.08.2023 позивач набув права вимоги до відповідачки за договором про споживчий кредит №8208343 від 20.04.2023 року. Позивачем після отримання права вимоги жодного нарахування процентів не здійснювалось. Позивач повідомив [PERSON] про отримання права вимоги за вказаним кредитним договором, проте остання а ні первинному кредитору, а ні позивачу заборгованість по кредиту не сплатила. Статтею 81\~ЦПК України\~визначено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи те, що відповідачка відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі - не надала, і ці обставини слід вважати доведеними, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, слід стягнути з відповідачки на користь позивача суму сплаченого ним судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved