Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до Долинського районного суду Кіровоградської області у порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Центрально-Південне Міжрегіональне управління Державної міграційної служби, Долинський сектор Центрально-Південного Міжрегіонального управління Державної міграційної служби, в якій (заяві) просила: - встановити особу заявника у даній справі, якою є [PERSON] , [INFO] , проживаюча за адресою: [ADDRESS] ; - встановити факт, що має юридичне значення, про те, що [PERSON] , [INFO] , за станом на 24.08.1991 перебувала у громадянстві колишнього СРСР; - встановити факт, що має юридичне значення, а саме: постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на території України за станом на 24.08.1991. Крім того, заявник просила витребувати докази та викликати у судове засідання свідків. Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що вона народилась [INFO] у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. З 1983 року та на теперішній час проживає у селі Варварівка Кропивницького (Долинського) району Кіровоградської області. Була громадянкою та мала паспорт громадянина СРСР зразка 1974 року, який на початку 90-х років спалив її, на той час, співмешканець. Протягом усього свого життя за межі території України вона не виїздила, громадянства інших країн не приймала. Встановлення факту її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 їй необхідно для оформлення належності до громадянства України та отримання паспорту громадянина України. Ухвалою від 09.10.2024 зазначену заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати у порядку окремого провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи та викликом заявлених заявником свідків. Крім того, зазначеною ухвалою за клопотанням заявника у Долинського відділу реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витребувано актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , актові записи про реєстрацію та розірвання шлюбів [PERSON] , [INFO] . Також зазначеною ухвалою задоволено клопотання заявника про виклик та допит свідків. Долинським відділом реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом від 15.10.2024 повідомлено про відсутність у розпорядженні відділу витребуваних документів та повідомлено про можливість знаходження таких документів у Криворіжському відділі реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Від заінтересованої особи надійшли письмові пояснення у яких наведено законодавчо закріплений порядок встановлення належності до громадянства України, набуття громадянства України та посвідчення особи. Ухвалою від 04.02.2025 за клопотанням заявника у Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витребувано: - копію актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , № 2004, складений 26.05.1960; - копію актового запису про шлюб № 192, складений 16.06.1976 на [PERSON] та [PERSON] ; - копію актового запису про шлюб № 112, складений 08.04.1983 на [PERSON] і [PERSON] . Представник заінтересованих осіб звернувся до суду із заявою, у якій просив розглянути справу без участі представника заінтересованих осіб. Зазначив, що у разі встановлення судом факту, що має юридичне значення та надання заявником достатніх, допустимих та достовірних доказів, встановлення факту, що має юридичне значення можна вважати можливим. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (розділ IV «Окреме провадження»). Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явились у судове засідання, на підставі наявних у суду матеріалів справи. Крім того, з урахуванням категорії справи та обставин, які у ній слід встановити, судом прийняте рішення про проведення судового засідання у справі з використанням засобів відеофіксації. Заявник та її представник у судовому засіданні підтримали заяву про встановлення юридичних фактів обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у заяві. У судовому засіданні 20.03.2025 судом було оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомлено, що судове рішення буде проголошено (підписано) о 11 год. 10 хв. 31.03.2025. Заслухавши заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши наявні у справі докази та з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, з огляду на таке. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Глава 6 Розділу IV ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин, які встановлюються в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів з питань перелічених у зазначеній частині вказаної статті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено таке. [INFO] у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області народилась [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження № 2004 від 26.05.1960, складеним Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. 16.06.1976 [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] » (мовою оригіналу) у зв`язку з укладенням шлюбу, що підтверджується записом акту про укладення шлюбу № 192 від 16.06.1976, складеним Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. 08.04.1983 [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням шлюбу, що підтверджується записом акту про укладення шлюбу № 112 від 08.04.1983, складеним Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. На час укладення зазначеного шлюбу [PERSON] , [INFO] , була документована паспортом [NUMBER] . Після укладення цього шлюбу було видано свідоцтво [NUMBER] . За даними заяви про видачу паспорта, наданої Головним управління ДМС у Дніпропетровській області (лист № 1201.4.1-6983/12.3-24 від 20.05.2024) 27.04.1983 Інгулецьким РВВ м. Кривий Ріг було видано паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] на ім`я « [PERSON] », [INFO] . Зазначена заява містить запис про те, що до цієї заяви було додано паспорт [NUMBER] та свідоцтво [NUMBER] . Зазначена заява містить дві фотокартки, які були вклеєні й у паспорт. Остання фотокартка вклеєна 03.02.1987. На підставі зазначених документів судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] , виданого 27.04.1983 Інгулецьким РВВ м. Кривий Ріг. За даними довідки Гурівської сільської ради № 73 від 14.02.2024 [PERSON] , [INFO] , з 1983 року проживає на території села Варварівка Кропивницького району Кіровоградської області на території Гурівської сільської ради без реєстрації місця проживання. Допитана у судовому засіданні, за її згоди, заявник повідомила, що вона народилась [INFO] у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Її дівоче прізвище « [PERSON] ». Навчалась вона лише у школі у м. Кривий Ріг. У зв`язку із укладенням шлюбів вона змінювала прізвища на « [PERSON] », а згодом на « [PERSON] ». З 1983 року та на теперішній час проживає у селі Варварівка Кропивницького (Долинського) району Кіровоградської області. Була громадянкою та мала паспорт громадянина СРСР зразка 1974 року, який на початку 90-х років спалив її, на той час, співмешканець. Протягом усього свого життя за межі території України вона не виїздила, громадянства інших країн не приймала. Повідомила, що має трьох доньок: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак їх свідоцтв про народження у неї не має. На пред`явленій копії заяви про видачу паспорта громадянина СРСР, на підставі якої було видано паспорт зразка 1974 року серії [NUMBER] на ім`я « [PERSON] » (мовою оригіналу) [INFO] (а.с. 12) заявник на двох фотокартках впізнала себе. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , повідомив, що присутня у залі суду [PERSON] приблизно з 80-х років проживає у селі Варварівка Долинського району Кіровоградської області. Вона завжди проживала та наразі проживає у цьому селі, нікуди для проживання не виїздила. Чи перебувала вона у шлюбі точно сказати не може, однак знає, що у неї є принаймні дві дитини, доньки [PERSON] та [PERSON] . На пред`явленій копії заяви про видачу паспорта громадянина СРСР, на підставі якої було видано паспорт зразка 1974 року серії [NUMBER] на ім`я « [PERSON] » (мовою оригіналу) [INFO] (а.с. 12) свідок на двох фотокартках впізнав заявника - [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , повідомила, що вона проживає у селі Варварівка Долинського району Кіровоградської області з 1976 року, а присутня у залі суду [PERSON] є її односельчанкою, яка приблизно з початку 80-х років проживає у цьому ж селі. Вона завжди проживала та наразі проживає у цьому селі, нікуди для проживання не виїздила. Свідок повідомила, що добре знала її батьків, а чи перебувала [PERSON] у шлюбі точно сказати не може, однак знає, що у неї є принаймні дві дитини, доньки [PERSON] та [PERSON] . На пред`явленій копії заяви про видачу паспорта громадянина СРСР, на підставі якої було видано паспорт зразка 1974 року серії [NUMBER] на ім`я « [PERSON] » (мовою оригіналу) [INFO] (а.с. 12) свідок на двох фотокартках впізнала заявника - [PERSON] . Щодо встановлення особи заявника судом відзначається таке. Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, - визначає Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Відповідно до визначень, наведених у ст. 3 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних». У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним. Якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються. Таким чином, у разі не встановлення особи, зокрема, органами Державної міграційної служби України шляхом її ідентифікації та шляхом проведення процедура встановлення особи відповідно до Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», то особа може бути встановлена за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення. Крім того, відповідно до пп. 6 п. 35 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» від 25.03.2015 № 302, - заявник для оформлення паспорта подає, зокрема, рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи). Відповідно до ст. 16 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права кожна людина, де б вона не перебувала, має право на визнання її правосуб`єктності. За встановлених судом обставин справи, на підставі даних, що містяться у досліджених судом документах та показах свідків, - судом встановлено, що особа, яка є заявником у даній справі, яка була присутня у судовому засіданні є [PERSON] , [INFO] . Щодо проживання заявника - [PERSON] , [INFO] , на території України у світлі встановлення належності до громадянства України, судом відзначається таке. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону. Згідно з п. 1 - п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України. Особи, зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у п. 2, - з 13 листопада 1991 року, а у п. 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про громадянство України»). Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24.08.1991) або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» від 08.10.1991 № 1636-ХІІ - 13.11.1991. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 293 ЦПК України та ст. 3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24.08.1991; постійного проживання на території України станом на 13.11.1991. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Дитина, яка народилася чи постійно проживала на території УРСР (або хоча б один з її батьків, дід чи баба народилися чи постійно проживали на територіях, зазначених у частині першій цієї статті) і є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за заявою одного з батьків або опікуна чи піклувальника. Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24.08.1991; постійного проживання на території України станом на 13.11.1991; постійного проживання дитини на території України станом на 24.08.1991 або станом на 13.11.1991; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24.08.1991 чи 13.11.1991; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироком суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо. Положеннями ст. 8 Закону України «Про громадянство України» встановлено підстави набуття громадянства України. Оскільки заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України для встановлення належності до громадянства України, тому вказаний факт підлягає встановленню на підставі ст. 293 ЦПК України та ст. 3 Закону України «Про громадянство України». Відповідно до пп. «а», пп. «б» п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі: осіб, які станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України; осіб, які станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у пп. «а» цього пункту. Згідно із п. 10 цього Порядку для встановлення належності до громадянства України особа, яка станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року; довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року; документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в України станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала на території України (за наявності документів, що підтверджує зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року. Отже, встановлення факту постійного проживання особи на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України і юридичне значення має саме факт постійного проживання особи на момент проголошення незалежності України - 24.08.1991 або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» - 13.11.1991. Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка станом на 24.08.1991 постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року (пп. «в» п. 8 Порядку, в редакції, чинній на час звернення заявника до суду). Тобто у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991. Положеннями п. 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду. За ст. 17 ЦК УРСР (1960 року) місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає. Місцем проживання неповнолітніх, що не досягли п`ятнадцяти років, або громадян, які перебувають під опікою, визнається місце проживання їх батьків (усиновителів) або опікунів. Для ухвалення рішення про встановлення факту, що має юридичне значення для набуття громадянства України заявник повинен подати докази, що свідчать, зокрема, про постійне проживання його на території України станом на 24.08.1991 або станом на 13.11.1991, постійне проживання на території України його батьків (одного з них) або інших законних представників, з яким постійно проживав станом на 24.08.1991 чи 13.11.1991. Отже, на підставі належних письмових доказів та достовірних показів свідків встановлено, що заявник - [PERSON] , [INFO] , була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] , виданого 27.04.1983 Інгулецьким РВВ м. Кривий Ріг, а отже за не встановлення іншого перебувала у громадянстві колишнього СРСР та з 1983 року і по час розгляду справи проживає у селі Варварівка Кропивницького (раніше Долинського) району Кіровоградської області на території Гурівської сільської ради. Так, за результатами розгляду справи судом встановлено, що заявник - [PERSON] , [INFO] , постійно проживала на території України за станом на 24.08.1991 та перебувала у громадянстві колишнього СРСР. Беручи до уваги вищезазначені обставини, встановленні судом, достовірність яких заінтересованою особою не оспорювалась та докази на їх спростування не надавались, суд констатує, що наявні у справі письмові докази та покази свідків, надані безпосередньо суду, у своїй сукупності безсумнівно підтверджують як особу заявника так і факт її належності до громадянства колишнього СРСР та постійного проживання її на території України за станом на 24.08.1991, тому такі обставини судом вважаються доведеними. При цьому, встановлення юридичних фактів, які є предметом даного судового розгляду для заявника, має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає заявнику можливість у повній мірі реалізувати свою правосуб`єктність та права, як громадянина України. Враховуючи встановлення особи заявника та доведення факту її належності за станом на 24.08.1991 до громадянства колишнього СРСР та постійного проживання на території України, суд констатує, що вимоги заявника про встановлення її особи, належності до громадянства колишнього СРСР та факту проживання на території України для встановлення належності до громадянства України є обґрунтованими і доведеними, на підставі чого суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення таких вимог. При цьому, суд вважає за необхідне

Outcome: approved