Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

27\~січня 2025\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Зегна Глобал»\~(далі\~ ТОВ\~«Зегна Глобал»)\~про визнання\~трудових відносин\~припиненими. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно наказу № 158 від 31 липня 2018 року його було прийнято на роботу у ТОВ «Зегна Глобал» на посаду охоронця. Зазначає, що у листопаді 2020 року зі слів колишніх колег йому стало відомо, що ТОВ «Зегна Глобал» припинило свою діяльність. Вказує, що у липні 2023 року він звернувся до Рожищенського управління Луцької філії Волинського обласного центру зайнятості з метою набуття статусу безробітного та подальшого офіційного працевлаштування, однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю в трудовій книжці запису про звільнення. Зазначає, що він намагався зв`язатися з директором (засновником) ТОВ «Зегна Глобал» [PERSON] , однак безрезультатно, за юридичною адресою: м. Луцьк, вул. Кривий Вал, буд. 34, офіс 305 ТОВ «Зегна Глобал» також відсутнє. Вказує, що 23 вересня 2024 року ним була написана заява про звільнення із займаної посади за угодою сторін, яка була надіслана на юридичну адресу ТОВ «Зегна Глобал», проте вказаний лист повернувся без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». За таких обставин, з урахуванням заяви від 04 березня 2025 року про уточнення позовних вимог позивач просить суд визнати припиненими його трудові відносини з ТОВ «Зегна\~Глобал» з 01 лютого 2020 року у зв`язку зі звільненням за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України). Відповідачем ТОВ «Зегна Глобал» було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. 27 березня 2025 року подав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити у його відсутності та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Відповідач ТОВ «Зегна Глобал» в судове засідання не з`явилося. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Зегна Глобал» значиться за адресою: вул. Кривий Вал, буд. 34, офіс 305, м. Луцьк Волинської області. Судом за місцем знаходження ТОВ «Зегна\~Глобал» двічі\~ направлялися судові\~повістки,\~які на\~адресу суду\~повернулися без\~вручення адресату\~з відміткою\~органу поштового\~зв`язку «адресат\~відсутній за\~вказаною адресою». А тому, у відповідності до вимог ч. 11 ст.\~128\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~-\~ЦПК України) про дату, час та місце розгляду справи ТОВ «Зегна Глобал» повідомлялося шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд відповідач не повідомляв, будь-яких заяв/клопотань не подавав. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду. Отже, відповідач ТОВ «Зегна Глобал» завчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 07 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначено 04 березня 2025 року о 10 год 00 хв. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 31 липня 2018 року згідно наказу № 158 позивача [PERSON] прийнято на роботу у ТОВ «Зегна Глобал» на посаду охоронця, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] . Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місце знаходдження відповідача ТОВ «Зегна\~Глобал» зареєстроване 15 вересня 2014 року за адресою: Україна, 43025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кривий Вал, буд. 34, офіс 305; керівником (засновником) є [PERSON] , дані про перебування юридичної особи у процесі припинення відсутні. 23 вересня 2024 року [PERSON] звернувся до директора ТОВ «Зегна Глобал» Шіріна Е. із заявою про звільнення із займаної посади охоронця за власним бажанням з 25 вересня 2024 року на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України, яку скерував рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу відповідача ТОВ «Зегна Глобал»: м. Луцьк, вул. Кривий Вал, буд. 34, офіс 305, проте такий повернуто відправнику без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Як убачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, Форми ОК-5 та Форми ОК-7, ТОВ «Зегна Глобал» здійснювало нарахування заробітної плати та страхових платежів позивачу з серпня 2018 року по січень 2020 року. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з порушенням ТОВ «Зегна\~Глобал» конституційного права [PERSON] на працю та отримання заробітку. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2\~ст. 8 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі Конституції України гарантується. Згідно із\~ч.\~1\~ст 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Конституційний суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року у справі №1-14/2004, від 16 жовтня 2007 року у справі №1-16/2007 та від 29 січня 2008 року у справі №1-5/2008 вказав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Відповідно до вимог ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Згідно з ст. 1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників. Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовий договір це угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Отже, трудовий договір - це юридично оформлені відносини між працівником і роботодавцем. Змістом трудових відносин є взаємні права та обов`язки сторін, а предметом таких відносин є робота, яку працівник зобов`язується виконувати за плату. При цьому, невиконання протягом тривалого часу працівником з тих або інших причин своїх трудових обов`язків свідчить про відсутність реальних трудових відносин між роботодавцем та працівником. Належні трудові відносини існують одразу у двох площинах - фактичній та юридичній. Відсутність роботи, яка фактично виконується працівником на умовах, передбачених трудовим договором, при юридично оформлених трудових відносинах, не відповідає нормам чинного законодавства та є підставою для розірвання трудового договору на вимогу працівника. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Розірвання трудового договору з ініціативи працівника як спосіб захисту його трудових прав передбачено ст. 38 КЗпП України, згідно з якою працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника, або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. За змістом ст. 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Відповідно до п.п. 2.2, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників до трудової книжки вносяться відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Згідно з ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 31 липня 2018 року позивача [PERSON] прийнято на роботу у ТОВ «Зегна Глобал» на посаду охоронця. При зверненні [PERSON] до Рожищенського управління Луцької філії Волинського обласного центру зайнятості про надання статусу безробітного, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю припинення трудових відносин з роботодавцем ТОВ «Зегна Глобал». Встановлено,\~що 23\~вересня 2024\~року [PERSON] \~за офіційно\~оприлюдненою \~адресою \~місцезнаходження ТОВ «Зегна Глобал» - м. Луцьк, вул. Кривий Вал, 34, офіс 305 була надіслана заява про звільнення його з займаної посади за згодою сторін, проте вказаний лист повернувся без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Інформація щодо зміни місцезнаходження юридичної особи чи припинення діяльності у позивача відсутня. На теперішній час у позивача відсутня будь-яка можливість припинити трудові відносини з відповідачем, подавши відповідну заяву на звільнення, заробітна плата позивачеві не нараховується та не виплачується з лютого 2020 року. Наявність запису в трудовій книжці про прийняття на роботу до ТОВ «Зегна\~Глобал» перешкоджає позивачеві у набутті статусу безробітного та подальшого офіційного працевлаштування. Викладене свідчить, що за обставин, коли працівник позбавлений можливості розірвати трудовий договір з роботодавцем у порядку, передбаченому КЗпП України, то ефективним способом захисту порушеного права працівника буде ухвалення судом рішення про визнання трудових відносин між сторонами припиненими. Враховуючи вищенаведене у сукупності, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги про припинення трудових відносин між сторонами на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України є підставними та обгрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved