Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

17.12.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява представника ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» Пархомчука С.В. до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій представник позивача просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 40712 від 28.07.2021 в сумі 12 150,00 грн., яка складається з: 2 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10 150,00 грн. заборгованість за процентами, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.02.2022 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] 28.07.2021 року між первісним кредитором ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» правонаступником якого являється ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 40712 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. За цим Договором Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2000,00 гривень, дата надання кредиту: 28.07.2021, строк кредиту: 30 днів, валюта кредиту: UAH, стандартна процентна ставка\~2,5 % в день або 912, 5 % річних. 28.07.2021 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] на виконання вимог п. 2.4. кредитного договору, однак відповідач не виконує своїх зобов`язань та станом на 25.06.2024 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 12 150,00 грн., яка складається з: 2000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10 150,00 грн. заборгованість за процентами. Враховуючи вищезазначене представник позивача просить задовольнити позов та стягнути вказану заборгованість, а також понесені витрати на правничу допомогу. 23.01.2025 від представника позивача надійшла заява, в якій він зазначає фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги у справі, що становить 10500,00 грн, які підтверджує доказами та з посиланням на відповідні норми просить суд стягнути із відповідача на користь позивача. Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 02.01.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача неодноразово скеровувалась ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї. Поштові відправлення повернулись на адресу суду 22.01.2025 та 21.02.2025 із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, матеріали справи містять докази направлення ухвали про відкриття провадження на електронну адресу відповідача, вказану в матеріалах справи. Документ доставлено до електронної скриньки 03.01.2025. Відповідачка відзив на позов не подала. Згідно ч. 2\~ст. 191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.07.2021 ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний договір № 40712 про надання фінансового кредиту за яким\~Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п.1.1. Договору). (а.с. 12) Відповідно до п.1.2 Договору Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 26-08-2021. Строк дії договору 30 днів. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання Сторонами. (а.с. 12) Згідно із п. 1.3. Договору, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки\~фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. (а.с. 12) Також у п. 1.4. Договору зазначено, що Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. (а.с. 12) У п. 2.3. Договору сторони погодили, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. (а.с.12) Умовами п. 6.1 Договору було визначено, що цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». (а.с. 13 зворот) Суду надано Довідку про ідентифікацію, якою підтверджено, що клієнт [PERSON] ідентифікований за одноразовим ідентифікатором (KL 1980), яким підписав вказаний Договір. (а.с. 9) Крім того, у договорі зазначені реквізити платіжної банківської карти відповідача [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. (а.с.14) На підтвердження виконання Товариством Кредитного договору та видачі кредиту, позивач надає інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 21.05.2024, відповідно до даних якої ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» 28.07.2021 була проведена успішна транзакція № 32746-28022-11014, за якою видано кредит № 40712, а саме перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. на картковий рахунок Відповідача (за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] ). (а.с. 20) Згідно із даних виписки з особового рахунку за кредитним договором № 40712, станом на 25.06.2024 загальний розмір заборгованості [PERSON] за Кредитним договором становить 12 150,00 грн., яка складається з: 2 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10 150,00 грн. заборгованість за процентами. Крім того зазначено, що заборгованість нараховано за період з 28.07.2021 по 25.06.2024, заборгованість за кредитним договором не погашена. ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» нарахування відсотків, штрафів, пені, не здійснювало. (а.с. 7) На адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 40712 від 28.07.2021. (а.с. 33) Доказів виконання такої вимоги та погашення заборгованості до матеріалів справи не долучено та суду не надано. Також судом встановлено, що 17.02.2022 між ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу № 02-17/02/2022 з яким ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» (клієнт) відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (фактору) за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. (а.с. 16-19) Суду надано копію платіжної інструкції № 3877 від 12.10.2022 про переказ ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» коштів у розмірі 253860, 83 грн на рахунок ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» за відступлення права грошової вимоги, згідно із Договором факторингу № 02-17/02/2022 від 17.02.2022. (а.с. 24) Відповідно до даних витягу із реєстру боржників до Договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 40712 від 17.02.2022 на суму 12150,00 грн. (а.с.8) Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1\~ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Крім того, відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст.\~634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з положень ч. 3 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з пунктом 4 частини 2\~статті 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст.\~78\~ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до умов цього договору відповідач мав повернути отримані в кредит кошти, сплатити проценти за користування кредитом в строк до 26.08.2021. У постанові від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Судом встановлено, що заборгованість відповідача за вищевказаним договором, що нарахована позивачем станом на 25.06.2024, виходить за межі строку дії договору. Суд, маючи сумніви у правильності розрахунку, наданому позивачем, вважає за необхідне самостійно визначити дійсний розмір заборгованості відповідно до умов кредитного договору. Оскільки за умовами договору нарахування відсотків за користування кредитом мало здійснюватися виключно в період з 28.07.2021 по 26.08.2021, виходячи із розміру кредиту 2 000,00 грн., процентної ставки 2,50%, строку дії договору 30 днів, заборгованість за відсотками має становити 1500,00 грн. Щодо заборгованості за тілом кредиту, яка становить 2000,00 грн., враховуючи відсутність доказів щодо їх повного чи часткового погашення відповідачем, суд приходить до висновку про порушення прав позивача з боку останнього, що полягає у неповерненні коштів за кредитним договором у цій сумі, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю. Отже, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 40712 від 28.07.2021 підлягають задоволенню частково і з останньої на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 28.07.2021 в сумі 3500,00 грн., яка складається з: 2 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1500,00 грн. заборгованість за процентами. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 697,81 грн., виходячи з розрахунку: 3500,00 грн. (розмір задоволених позовних вимог) * 2422, 40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 12 150,00 грн. (розмір заявлених позовних вимог), що є пропорційно розміру заявлених позовних вимог. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1, пункту 1 ч. 3 ст.133 та ч. 1 - 3 ст.\~137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: Договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладеного між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та Адвокат Пархомчук Сергій Валерійович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю гр. [PERSON] ; акт про отримання правової допомоги від 14.01.2025, згідно із яким вартість юридичних послуг становить 10500,00 грн. та становить суму за надані послуги: консультацію 1 год\~2000 грн., складення та подача позову 2,5 годин -5000 грн., інші клопотання та заяви 1,5 години -\~3000 грн. та канцелярські витрати - 500 грн.; платіжну інструкцію № 34257 від 14.01.2025 про оплату послуг в сумі 10500 грн., рахунок на суму 10 500,00 грн. Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (Постанова від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). Так, позивачем заявлена сума стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу в розмірі 10 500,00 грн. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 10 500,00 грн. є не обґрунтованим та завищеним. Звертаючи увагу на те, що розгляд проводився в спрощеному провадженні, представник позивача не з`являвся до суду, розмір правової допомоги в сумі 10 500,00 грн. є неспівмірним від стягненої суми в розмірі 3500,00 грн. Суд звертає увагу на те, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020. по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., вона буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вимога позивача підлягає частковому задоволенню, а вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial