Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Представник позивача Ушакевич М.П.. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 09 січня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду № С-001-042686-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно угоди відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку у валюті, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24% річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн., ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 7000,00 грн. Враховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту кредитної лінії є для нього відкличними та без ризиковими, визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту,протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь яких обмежень.\~Зазначає,\~що 19 грудня 2023\~року між АТ\~«Ідея Банк»\~ та\~ТОВ\~«Оптіма Факторінг»,\~було\~укладено\~договір факторингу\~№19/12-2023у\~відповідності до\~якого первісний\~кредитор відступив\~право вимоги\~до відповідача\~коштів,\~право на\~одержання яких\~належить первісному\~кредитору. 22 грудня 2023\~року між\~ТОВ «Оптіма Факторінг» та\~ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал» укладено\~договір факторингу\~№ 22/12/2023,\~відповідно до\~якого позивач набув\~право грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі 22365, 96 грн.,\~з яких:\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу \~7600 грн.,\~заборгованість за\~відсотками \~14765, 96 грн. Таким чином, відповідач станом на 19.12.2023 року має непогашену заборгованість у розмірі 22365, 96 грн., з яких:\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу \~7600 грн.,\~заборгованість за\~відсотками \~14765, 96 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за угодою № С-001-042686-19-980 від 09.01.2019 року в сумі 22365, 96 грн., з яких:\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу \~7600 грн.,\~заборгованість за\~відсотками \~14765, 96 грн., судовий збір та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7000, 00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належними чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так, в судовому засіданні встановлено, що 09.01.2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено\~угоду №\~С-001-042686-19-980 про\~відкриття кредитної\~лінії та\~обслуговування кредитної\~картки,яка підписана власноруч. З угоди вбачається, що максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн., ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладення угоди становить 7000,00 грн. та може бути змінений в межах встановленого максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою банку. Процента ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. [PERSON] погодився із тим, що ДКБО, тарифи та паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими угоди та зобов`язався виконувати їх умови. Фактичне використання відповідачем грошових коштів підтверджується випискою по рахунку клієнта фізичної особи за період з 09.01.2019 року по 19.12.2023 року. З довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] \~за кредитним договором № С-001-042686-19-980 від 09.01.2019 вбачається, що загальна заборгованість відповідача станом на 19.12.2023 року становить 22365, 96 грн., з яких:\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу \~7600 грн.,\~заборгованість за\~відсотками \~14765, 96 грн. Також, [PERSON] 09 січня 2019 року було підписано паспорт споживчого кредиту до угоди № С-001-042686-19-980. 19 грудня 2023\~року між АТ\~«Ідея Банк»\~ та\~ТОВ «Оптіма Факторінг» було укладено договір факторингу № 19/12-2023, у відповідності до якого первісний кредитор відступив ТОВ «Оптіма Факторінг» право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору за кредитними договорами. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 19/12-2023 від 19 грудня 2023 року ТОВ «Оптіма Факторінг» набув право вимоги за угодою № С-001-042686-19-980, боржник [PERSON] . Сума заборгованості 22365, 96 грн., з яких: заборгованість за\~основною сумою\~боргу \~7600 грн.,\~заборгованість за\~відсотками \~14765, 96 грн. Крім того, 22 грудня 2023\~року між ТОВ «Оптіма Факторінг» та\~ТОВ ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 22/12-2023, у відповідності до якого ТОВ «Оптіма Факторінг» відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору за кредитними договорами. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 22/12-2023 від 22 грудня 2023 року ТОВ ФК «Профіт Капітал» набув право вимоги за угодою № С-001-042686-19-980, боржник [PERSON] . Сума заборгованості 22365, 96 грн., з яких: заборгованість за\~основною сумою\~боргу \~7600 грн.,\~заборгованість за\~відсотками \~14765, 96 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за угодою № С-001-042686-19-980 від 09 грудня 2019\~року [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов`язань за вказаною угодою, унаслідок чого у нього перед ТОВ ФК «Профіт Капітал» утворилася заборгованість, яка станом на 19.12.2023 року становить 22365, 96 грн., з яких:\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу \~7600 грн.,\~заборгованість за\~відсотками \~14765, 96 грн. Факт наявності заборгованості за кредитним договором у встановленому законом порядку ніким не спростовано. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного Кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного Кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом\~статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~ якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 по справі №524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 тощо. Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. У кредитних\~договорах зазначено,\~що підписанням цих\~договорів позичальник підтверджує\~що,\~ознайомився на\~сайті з\~повною інформацією\~щодо позикодавця\~та його\~послуги,\~вивчив договір\~та правила\~надання грошей\~в кредит.\~Договір укладено\~дистанційно в\~електронній формі\~з використанням\~інформаційно-телекомунікаційних\~систем,\~шляхом надсилання\~електронного повідомлення\~про прийняття\~пропозиції,\~а також\~підписано накладенням\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором.Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Після підписання кредитних договорів у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за кредитним договором, не довів відсутність заборгованості. \~ \~ \~ На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за угодою № С-001-042686-19-980 від 09.01.2019 року в сумі 22365, 96 грн., з яких:\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу \~7600 грн.,\~заборгованість за\~відсотками \~14765, 96 грн., судовий збір та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7000, 00грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. 01 липня 2024 року між ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладено договір № 02-24 про надання правової допомоги. Крім того, 01 липня 2024 року між ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладено додаткову угоду до договору № 02-24 про надання правничої допомоги встановлено та погоджено у фіксованому розмірі, що становить 7000,00 грн. Відповідно до Акту прийму-передачі надання послуг №1 від 05 вересня2024 року згідно договору № 02-24 від 01 липня 2024 року, розмір гонорару за надання клієнту адвокатом правової допомоги встановлено та погоджено у фіксованому розмірі, що становить 7000,00 грн. Відповідач не довів суду неспівмірність витрат на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 у справі №922/1964/21 викладена правова позиція, в якій зазначено, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Згідно з частиною третьою\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята\~статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої\~статті 137 ЦПК України\~зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 по справі № 596/2305/18. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3028, 00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Outcome: approved