Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

У грудні 2024 року представник ТОВ «Санфорд капітал» Маслюженко М.П. звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 26196,37 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 25.10.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду\~ № С20.232.14151 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої, банк відкриває клієнту поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту платіжну картку. Пунктом 3 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах:\~ максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн.;\~ ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 6200,00 грн.; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24.00% річних; розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами Банк. Строк кредитування становить 12 місяців. Банк свої зобов`язання за угодою виконав у повному обсязі, відповідач здійснювала користування грошовими коштами, однак свої зобов`язання за Угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією виконала лише частково. Згідно виписки по рахунку Позичальника за весь строк з моменту укладення Угоди і до моменту звернення з цим позовом Відповідач сплатила Банку в рахунок погашення основного боргу та сплати процентів лише 12 023,50 грн. Останній платіж здійснено 20.08.2019. Внаслідок чого у Позичальника утворилась заборгованість перед Банком в загальній сумі 21 159,59 гривень, що складається з: - заборгованості за основним боргом в сумі 7 383,85 гривень, - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 13 775,74 гривень. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу № 16/11-23. 29.12.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу № 29/12-23. Таким чином, відповідно до умов договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами. Відповідно до додатку № 2 друкованого реєстру боржників до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № C20.232.74151. Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Угодою №C20.232.74151 від 25.10.2017, сформованої Первісним Кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 16.11.2023 року заборгованість Позичальника становить:\~ 7 383,85 гривень - заборгованість за основним боргом; 13 775,74 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. З урахуванням того, що остання видаткова операція здійснена за рахунок кредитного ліміту 28.02.2020, то останній Платіжний період для внесення обов`язкового мінімального платежу сплив 25.03.2020. З цієї дати вся заборгованість Позивальника є простроченою. Починаючи з цієї дати і до моменту відступлення прав за вказаним зобов`язанням Банк не проводив нарахування процентів на заборгованість, штрафних санкцій та пені. Беручи до уваги приписи п.18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України поточний кредитор має право правомірно нарахувати і вимагати сплати індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за період починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору 26.03.2020 і до 23.02.2022 року включно. Таким чином, додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, позивачем було розраховано інфляційні втрати в сумі 3 820,72 гривень та три проценти річних в сумі 1 216,06 гривень. На підставі викладених обставин, позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості у загальному розмірі 26 196,37 грн. Процесуальні дії та рішення у справі. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 08.01.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у спарві за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб. Позивач в судове засідання свого представника не направив, у позовній заяві представник позивача просив здійснювати розгляд спарви у спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач у судове засідання не з`явилась, 26.03.2025 [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала, що визнає позовні вимоги, категорично заперечує щодо стягнення з неї судових витрат по справі, оскільки має скрутне фінансове становище. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.10.2017 Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] уклали угоду № C20.232.74151 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки (а.с. 17-18). Згідно з п.2 Угоди банк відкриває Клієнту поточний рахунок\~ [NUMBER] \~ у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту платіжну картку. Пунктом 3 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: - максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн.; - ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 6200,00 грн.; - процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24.00% річних. - розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами Банку; - діє індивідуальний порядок внесення суми Обов`язкового мінімального платежу (ОМП), за яким Розрахунковою датою є число кожного календарного місяця, яке відповідає числу дня оформлення договору; - днем сплати ОМП за попередній Розрахунковий період є останній операційний день Платіжного періоду. У пункті 7 Сторони погодили, що ця Угода є укладеною з дня підписання Сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свої зобов`язань за Угодою. Як вбачається із паспорту споживчого кредиту, строк кредитування становить 12 місяців (а.с. 21-22). Згідно з випискою руху коштів за рахунком [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , відповідач користувалася кредитними коштами, однак, зобов`язання щодо погашення кредиту у повному обсязі не виконувала, сплативши на погашення кредиту лише 12 023,50 гривень, у зв`язку з чим виникла заборгованість (а.с. 24-35). 16.11.2023 між АТ "Ідея Банк" і ТОВ "ФК "Сонаті" було укладено договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого АТ "Ідея Банк" відступило за плату, а ТОВ "ФК "Сонаті" набуло права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі боржників (а.с.58-71). 29.12.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» договір факторингу №29/12-23 (а.с.36-48). Згідно п. 2.1. цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу серед інших до ТОВ «Санфорд капітал» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № C20.232.74151 від 25.10.2017 (а.с.49). Згідно довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № C20.232.74151 від 25.10.2017, сформованої Первісним кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 16.11.2023 року заборгованість боржника/позичальника становить 21 159,59 грн., з яких: заборгованість за основним боргом становить 7383,85 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченим відсотками 13 775,74 грн. (а.с.54) Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT "Ідея Банк" станом на день відступлення права вимоги - 16.11.2023 року. ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" та ТОВ "ФК "Сонаті" не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основним боргом та за нарахованими відсотками. Позивач, пред`являючи позовні вимоги про стягнення заборгованості, просив також стягнути інфляційні втрати та 3% річних. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При вирішенні питання про стягнення річних нарахованих, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц, яким роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тому, лише після спливу визначеного договором строку кредитування позивач має право забезпечити свої права і інтереси на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, додатково до суми основного боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, [PERSON] має також сплатити інфляційні втрати в сумі 3820,72 грн. та три проценти річних в сумі 1216,06 грн. за період часу з 26.03.2020 по 23.02.2022 (а.с. 55-57). Враховуючи викладені вище норми та обставин справи, суд дійшов висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача [PERSON] за угодою №C20.232.74151 від 25.10.2017. Суд вважає, що позов є обґрунтованим, оскільки встановлено, що дійсно відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. Окрім того, відповідач позов визнала. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судові витрати. Позивач ставить вимогу про стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 5 200 грн., суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представник позивача на підтвердження витрат на правову допомогу надав: копію договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024, укладений між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та АО «Альянс ДЛС» в особі керуючого партнера Маслюженко М.П., копію акту приймання передачі послуг з надання правничої допомоги №4 від 12.08.2024, згідно з яким загальна ворсіть наданих юридичних послуг становить 5200,00 грн та включає в себе проведення юридичного аналізу справи боржником /1200,00 грн/ та складання, підписання і подання до суду позовної заяви /4000,00 грн/ (а.с.89-96, 100). Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 01 серпня 2019 року по справі № 915/237/18 дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved