Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області\~ з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 67,90 кв.м., житловою 34,90 кв.м. з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що батьку позивача [PERSON] - [PERSON] , на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 67,90 кв.м., житловою 34,90 кв.м. з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право на спадщину від 16.01.1987, засвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою від 16.01.1987 року, зареєстровано в реєстрі за №60. Про те, що [PERSON] є батьком позивача підтверджується свідоцтвом про народження, що видане 01.11.1958 Дергачівським рай бюро РАГС Харківської області, серія [NUMBER] , актовий запис №290, де батьком вказаний [PERSON] . Позивач вказує, що його батько на момент смерті був розлучений з його матір`ю, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, видане Дергачівським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області 14 травня 1997 року, серія [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Дергачівською міською радою 06.10.2004 року, актовий запис №289, серія [NUMBER] . Позивач у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька. Позивач, посилається на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 13 грудня 2018 року, яким встановлено факт його проживання з батьком однією сім`єю у період з 2000 по 2006 рік, а отже вважає себе таким, що прийняв спадщину фактично шляхом проживання на момент смерті з ним. Позивач звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька в 2024 році, однак згідно відповіді від 15.10.2024 року вих.№660/01-16 на його звернення приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. було відмовлено у прийнятті спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Вказує, що після смерті батька він залишився проживати в будинку та проживає в ньому постійно до теперішнього часу, сплачує всі комунальні платежі. Після смерті батька залишилась спадщина, яку позивач прийняв, як спадкоємець за його законом, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. З заявою про відмову від спадщини до нотаріальної контори позивач не звертався. Позивач надав заяву, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, розгляд справи просить провести без його участі. Представник відповідача, Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області, [PERSON] надала суду письмову заяву, про розгляд справи за її відсутності, просила ухвалити рішення на розсуду суду. За правилами п.1 ч.3\~ст.223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтями15,16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] , на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 67,90 кв.м., житловою 34,90 кв.м. з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право на спадщину від 16.01.1987, засвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою від 16.01.1987, зареєстровано в реєстрі за №60. [PERSON] є батьком позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане 01.11.1958 Дергачівським рай бюро РАГС Харківської області, серія [NUMBER] , актовий запис №290. [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане Дергачівською міською радою 06.10.2004 року, актовий запис №289, серія [NUMBER] . [PERSON] на момент смерті був розлучений з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, видане Дергачівським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області 14 травня 1997 року, серія [NUMBER] . [PERSON] , у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька. Згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 13 грудня 2018 року встановлено факт проживання однією сім`єю [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] в період з 2000 по 2006 роки, в зв`язку з чим позивач вважає себе таким, що прийняв спадщину фактично шляхом проживання на момент смерті з ним. Згідно зі\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є син\~ [PERSON] їх родинні відносини підтверджено копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як передбачено ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 22\~Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька в 2024 році, однак згідно відповіді від 15.10.2024 року вих.№660/01-16 на звернення приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. було відмовлено у прийнятті спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Згідно відповіді в.о. завідувача Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області О. Мєзєва від 22.01.2025 №104/01-16 Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області повідомила, що після померлого [INFO] [PERSON] Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області спадкова справа не заводилася, із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину за законом або за заповітом нікому не видавалися, заповітів від [PERSON] посвідчено Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області не було. Частиною 1\~статті 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 3\~статті 1296 ЦК України\~передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вищевказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №523/3522/16-ц. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, адже ці вимоги належним чином обґрунтовані та підтверджуються наявними матеріалами справи. Згідно ч.1\~\~ст.76 ЦПК України\~\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved