Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач ТОВ "Коллект Центр" звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що 25 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено кредитний договір №75215794. 30.12.2021 було укладено договір №30-12/2021 відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75215794. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 , відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75215794. У порушення умов договору відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить - 42945,20 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 14050,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 28420,17 грн., інфляційні збитки - 410,37 грн., нараховані 3% річних - 64,66 грн. В порушення умов Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала своїх зобов"язань, після відступлення позивачу права вимоги до нього, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №75215794 від 25.06.2021 в розмірі 42945,20 грн, з яких: 14050,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28420,17 грн - сума заборгованості за відсотками; інфляційні збитки - 410,37 грн., нараховані 3% річних - 64,66 грн.. Крім того, 09.07.2021 між ТОВ «Міолан» та [PERSON] в електронній формі був укладений договір № 102611475 (далі - договір), підписаний електронним підписом відповідача, відповідно до умов якого ТОВ «Міолан» надало позичальнику кредит в розмірі 15000, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за його користування, нараховані відповідно умов такого договору, його додатків та правил. 17.12.2021 між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги №102611475, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги до боржників, в тому числі до відповідачки за договором №102611475 . 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01, у відповідності до умов якого позивач набув права вимоги до боржників, в тому числі до відповідачки за договором №102611475. В порушення умов укладеного кредитного договору відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, станом на день формування заяви у розмірі 78278, 25 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 12000, 00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 63428, 25 грн; заборгованість за комісією - 2850,00 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за договором № 102611475 у розмірі 78278, 25 грн, з яких 12000, 00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 63428, 25 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги та 2850, 00 грн - заборгованість за комісією. Крім того, 02.06.2021 між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір №4255057, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. 24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 24-01/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором №4255057, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр», відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, у т.ч. за договором №4255057, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідачка порушила умови кредитного договору. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, станом на день формування заяви становить 49478,21 грн, з яких: 15000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 34200,00 грн заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 240,00 грн інфляційні збитки; 38,21 грн нараховані 3% річних. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за договором № 4255057 в розмірі 49478,21 грн, з яких: 15000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 34200,00 грн заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 240,00 грн інфляційні збитки; 38,21 грн нараховані 3% річних. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договорами: № 75215794 від 25.06.2021, №102611475 від 09.07.2021, №4255057 від 02.06.2021 в загальному розмірі 170 701 грн. 66 коп., а також понесені ним судові витрати, в тому числі: витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 25 000 грн. Ухвалою судді від 12.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 10.12.2024 до суду від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договорами №75215794 від 25.06.2021, №102611475 від 09.07.2021, №4255057 від 02.06.2021 у розмірі 170 701,66 грн., а також понесені ним судові витрати, в тому числі: витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 25 000 грн., у зв`язку зі спливом строку позовної давності з моменту якого особа має право звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 16.12.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому просив позовну заяву ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка у судові засідання, призначені на : 27.11.2024 , 23.12.2024, 15.01.2025 та 13.02.2025 та 27.03.2025 не з"явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином . Представник відповідачки , з посиланням на наведене у відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позову , у зв"язку зі спливом строків позовної давності. Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачки , оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що 25.06.2021 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та позичальником, яким є [PERSON] , укладено Договір позики № 75215794 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (а.с. 173). Відповідно до умов договору, [PERSON] отримала суму позики у розмірі 14050,00 грн. в межах строку дії Договору 14 днів, процентна ставка базова (фіксована) - 1,99 % в мажах строку кредиту, 1,89% - знижена процентна ставка/день; 2,70% - процентна ставка за понадстрокове користування позикою; 45471,33 % - річних, 17768,61 грн. - орієнтована загальна вартість позики. Дата надання позики - 25.06.2021, дата повернення позики (останній день) - 09.07.2021 (а.с.173). Пунктом 5.2 договору передбачено, що до його підписання Позичальник вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) що розміщені на сайті ті https://mycredit.ua/ua/docurnents--license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Відповідно до положень п.12 Договору ,його укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Додаток №1 до Договору позики № 75215794 таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит передбачає що 25.06.2021 відповідачка отримала 14050,00 грн та мала повернути їх 09.07.2021 сплативши разом з кредитом відсотки в сумі 3718,61 грн, що сукупно становить 17768,61 грн. (а.с.174) Відповідачка договір № 75215794 та додаток №1 до нього підписала одноразовим ідентифікатором - HT06L4pwil. Договір позики, разом із правилами надання грошових коштів у позику, затвердженими 11.02.2021, складають єдиний договір. (а.с.175-185) Як вбачається з довідки ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес" від 17.09.2024, останній прийняв до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією та ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та завершення платіжної операції: Дата 25.06.2024; Номер платежу 1е2958f3-274а-469d-87fа-eс399е88bbас; Сума 14050,00 грн.; Отримувач на карту № [NUMBER] . (а.с.39). З розрахунку заборгованості за Договором позики № 75215794 від 25.06.2021 складеного ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів", вбачається, що [PERSON] за період з 25.06.2021 по 30.12.2021 має заборгованість в сумі 42470 грн. 17 коп., яка складається із: заборгованості за тілом позики - 14050,00 грн.; заборгованості за процентами - 28420 грн. 17 коп. (а.с.58-61) 30.12.2021 було укладено договір факторингу №30-12/2021 відповідно до якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75215794. (а.с.81-85) Відповідно до акту приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №30-12/2021 від 30.12.2021 та акту приймання-передавання реєстру боржників від 30.12.2021 за договором факторингу №30-12/2021 від 30.12.2021, укладених між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 3833, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 50 584 753,07 грн. (а.с.86 ) З витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №1 від 30.12.2021 вбачається, що серед інших боржників під № 1909 зазначається [PERSON] , як боржник за Договором позики № 75215794 від 25.06.2021, на загальну суму 42470,17 грн., до якої включено: 14050,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 28420,17 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Дана обставина також підтверджується Витягом з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №30-12/2021 від 30.12.2021 (а.с. 88-91, 102). Як вбачається з інформації ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" від 17.09.2024, останній підтвердив видачу на банківські карти клієтів онлайн-позик, право вимоги яких відступлено ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» згідно з відповідним договором факторингу, у тому числі і до відповідача [PERSON] за договором позики №75215794. Номер транзакції 1е2958f3-274а-469d-87fа-eс399е88bbас. (а.с.41). Згідно платіжного доручення № 0317260000 від 30.12.2021, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» сплатило ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" 2663376,39 грн. за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №30-12/2021 від 30.12.2021 (а.с.87). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10.01.2023 заборгованість [PERSON] за договором позики № 75215794 складала - 42945,20 грн, з яких: -заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 14050,00 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 28420,17 грн.; - нараховані 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України - 64,66 грн.; інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України - 410,37 грн.. (а.с.65) 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №75215794, що доводиться також актом прийому - передачі Реєстру Боржників від 10.01.2023 за договором факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023. (а.с.104-109) У Додатку №3 до Договору №10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги міститься Реєстр боржників, право вимоги до яких перейшло від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», де серед інших боржників під №28136 зазначається [PERSON] , як боржник за Договором позики № 75215794 від 25.06.2021, на загальну суму 42 945,20 грн., до якої включено: 14050,00 грн. - заборгованість за основною сумою; 28420,17 грн. -заборгованість за відсотками; 475,03 грн. -відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України. Дана обставина також підтверджується Витягом з Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 від 10.01.2023 (а.с.112-116, 15). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за період з 10.01.2023 (дата відступлення права вимоги) - 03.10.2024 (дата розрахунку), [PERSON] має заборгованість за договором позики № 75215794 в загальній сумі 42945,20 грн, яка складається із: заборгованість за тілом кредита - 14050, 00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 28420, 17 грн.; нараховані 3% річних за користування грошовими коштами на дату відступлення права вимоги -64,66 грн.; інфляційні збитки за користування грошовими коштами на дату відступлення права вимоги -410, 37 грн (а.с.68) Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором позики №75215794 від 25.06.2021. Крім того, судом встановлено, що 09.07.2021 [PERSON] звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» з Анкетою-заявою на кредит №102611475 в якій просила надати кредит в сумі 15000,00 грн строком на 21 день, тобто до 20.07.2021 під комісію за надання кредиту в сумі 2850 грн, які нараховуються за одноразовою ставкою 19,00% від суми кредиту за договором та проценти за користування таким кредитом в сумі 6300,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с.197). 09.07.2021 було погоджено надати кредит в сумі 15000,00 грн на строк 21 день під 19,00% одноразової комісії за надання кредиту та 2,00 % за кожен день користування (а.с.198) 09.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір про споживчий кредит № 102611475, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 15000,00 грн, строком на 21 день, тобто до 30.07.2021 (п.1.4 Кредитного договору) (а.с.186-193). Невід`ємною частиною договору є його додаток №1 Графік платежів та додаток №2 Паспорт споживчого кредиту, згідно якого відповідачка мала сплатити 15000,00 грн кредиту та комісію за надання кредиту - 2850, 00 грн, проценти за користування кредитом - 6300, 00 грн, (а.с.194, 195-196). Договір підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором L17306, в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, що передбачено розділом 6 договору та підтверджено довідкою про ідентифікацію за номером телефону [NUMBER] (а.с.31) Договір позики, разом із правилами надання фінансових кредитів, затвердженими 13.05.2021, складають єдиний договір.(а.с.199-206). За умовами зазначеного кредитного договору відповідачу 09.07.2021 були перераховані кредитні кошти в сумі 15000,00 грн. про що свідчить платіжне доручення №29711740 від 09.07.2021 (а.с.44) Згідно відомості про нарахування та погашення за кредитом по договору № 102611475 відповідачка не здійснювала погашення кредиту, 17.12.2021 відбулося списання простроченого тіла кредиту в сумі 12000,00 грн, та комісії в сумі 2850,00 грн., а також процентів в сумі 22028,25 грн. Отримано коштів від відступлення кредиту - 2160,00 грн (а.с.63-64) 1 7.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 17/12-2021-62, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача (а.с.92-96). Відповідно до акту приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021 та акту приймання-передавання реєстру боржників від 17.12.2021 за договором факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021, укладених між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал", клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 3043, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 62 844 105,23 грн. (а.с.97) У Додатку №3 до Договору факторингу №17/12-2021-62 від 17.12.2021 про відступлення прав вимоги міститься Реєстр боржників, право вимоги до яких перейшло від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт капітал», де серед інших боржників зазначається [PERSON] , як боржник за Договором про споживчий кредит № 102611475 від 09.07.2021, на загальну суму 36 878,25 грн., до якої включено: 12 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22 028,25 грн. заборгованість за відсотками; 2850,00 грн. заборгованість за комісією. Дана обставина також підтверджується Витягом з Реєстру боржників до Договору №17/12-2021-62 від 17.12.2021 (а.с. 98-100, 103). Згідно платіжного доручення № 313550009 від 20.12.2021, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» сплатило ТОВ «Мілоан» 2 503 264,98 грн. за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №17/12-2021-62 від 17.12.2021 (а.с.96). 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ "Коллект Центр" укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» передає (відступає) ТОВ "Коллект Центр" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Коллект Центр" приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідачки (а.с. 117-122). Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023, ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр", уклали акт про те, що на виконання умов договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 29 141 (а.с.123). У Додатку №3 до Договору №10-03/2023/01 від 10.03.2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги міститься Реєстр боржників, право вимоги до яких перейшло від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект центр», де серед інших боржників [PERSON] , як боржник за Договором про споживчий кредит № 102611475 від 09.07.2021, на загальну суму 78 278,25 грн., до якої включено: 12 000 грн. -сума кредиту; 63428,25 грн. заборгованість за відсотками; 2850,00 грн заборгованість за комісією. Дана обставина також підтверджується Витягом з Реєстру боржників до Договору №10-03/2023/01 від 10.03.2023 (а.с. 125-128, 16). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за період з 10.03.2023 (дата відступлення права вимоги) - 03.10.2024 (дата розрахунку), складеного ТОВ "Коллект Центр", [PERSON] має заборгованість в загальній сумі 63 428,25 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 12 000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 63 428,25 грн.; заборгованість за комісією - 2850,00 грн. (а.с.69) З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт Капітал», відповідачка [PERSON] за період з 17.12.2021 (дата початку розрахунку) - 10.03.2023, має загальну заборгованість за Договором про споживчий кредит №102611475 від 09.07.2021, у сумі - 78278,25 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 12000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 22028,25 грн., заборгованість за комісією - 2850,00 грн., нараховані відсотки заборгованості за кредитним договором - 41400,00 грн (а.с.66). Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором позики №102611475 від 09.07.2021. Крім того, судом встановлено, що 02.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 4255057, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн, строком на 30 днів (п.1.3-1.4 кредитного договору) (а.с.150-158). Сторони також погодили стандартну процентну ставку в розмірі 1,90 % в день та знижену процентну ставку в розмірі 1,425 % в день ( п. 1.5 договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою - 24079,41% річних; за зниженою ставкою - 7497,59% річних (п.1.7. договору). Договір підписаний електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором С915229 (а.с.158). Відповідно до п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити з метою отримання кредиту. Відповідно до Додатку № 1 до договору № 4255057 про надання споживчого кредиту від 02.06.2021, який є невід`ємною частиною кредитного договору встановлено графік розрахунків, де вказано, що строк, на який надано кредит становить 30 днів, дата видачі кредиту 02.06.2021, дата повернення 02.07.2021, сума кредиту 15000, 00 грн, проценти за користування кредитом 6 412,50 грн, реальна річна процентна ставка 7497, 59 %, загальна вартість кредиту 21 412, 50 грн. Вказаний додаток підписаний електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора позичальника [PERSON] С915229, 02.06.2021 18:28:51 (а.с. 159). У паспорті споживчого кредиту зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Інформація, що міститься у паспорті споживчого кредиту зберігає чинність та є актуальною до 03.06.2021 (а.с. 160-164). Договір позики, разом із правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими 19.01.2020, складають єдиний договір. (а.с.165-172) 02.06.2021 ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" на картку відповідача № [NUMBER] перерахувало кошти у розмірі 15000 грн, що доводиться повідомленням ТОВ "ФК "Контрактовий дім " про успішність операції, згідно договору з ТОВ "Авентус Україна" №087/20-П від 08.07.2020 (а.с. 32-34). Відповідно до інформації за укладеним договором № 4255057 від 02.06.2021 заборгованість [PERSON] станом на 23.01.2022 становить 49 200, 00 грн, з яких 15000, 00 грн - основний борг, 5985, 00 грн -проценти за зниженою ставкою, 34 200, 00 грн - проценти за стандартною ставкою. Сплачено позичальником 5985,00 грн процентів. Проценти нараховані за період із 02.06.2021 до 27.10.2021 (а.с. 45-57). 24.01.2022 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 24-01/2022, за умовами якого, ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" передає ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" права вимоги до боржників, в тому числі щодо боржника [PERSON] за договором № 4255057 про надання споживчого кредиту від 02.06.2021, що доводиться також актом прийому - передачі Реєстру Боржників від 24.01.2022 за договором факторингу № 24-01/2022 від 24.01.2022 (а.с.71-75, 76). З витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 24-01/2022 від 24.01.2022 (Додаток № 3) від 24.01.2022 вбачається, що [PERSON] вказана у списку боржників за договором № 4255057, за яким загальна сума заборгованості становить 49 200, 00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 15000, 00 грн, заборгованість за відсотками 34 200, 00 грн (а.с. 77-80, 101). Згідно даних інформаційного листа ТОВ "Авентус Україна" від 12.06.2024, ТОВ "Авентус Україна" підтвердило видачу на платіжні карти клієнтів онлайн кредитів, право вимоги по яким було передано ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», згідно договору відступлення прав вимог, а саме Договору факторингу № 24-01/2022 від 24.01.2022, в тому числі щодо боржника [PERSON] за договором № 4255057 про надання споживчого кредиту від 02.06.2021 (а.с.36-38) Згідно платіжного доручення № 323110003 від 24.01.2022, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» сплатило ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" 1 164 954,68 грн. за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 24-01/2022 від 24.01.2022 (а.с.75) 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передає ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» приймає належні ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до боржників, в тому числі щодо боржника [PERSON] за договором № 4255057 про надання споживчого кредиту від 02.06.2021, що доводиться також актом прийому - передачі Реєстру Боржників від 10.01.2023 за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 (а.с. 104-108, 109). З витягу з Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, (Додаток № 3) від 10.01.2023 вбачається, що [PERSON] під №22650 вказана у списку боржників за договором № 4255057, за яким загальна сума заборгованості становить 49 478, 21 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 15000, 00 грн, заборгованість за відсотками 32 200, 00 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України - 278, 21 грн (а.с. 112-116, 14). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" нарахувало [PERSON] заборгованість станом на 10.01.2023 у розмірі 49 478, 21 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 15000, 00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 34200, 00 грн, нараховані 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України за період із 24.01.2022 до 23.02.2022 -38, 21 грн, інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України за лютий 2022 року -240,00 грн. (а.с.67). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Коллект Центр" за договором №4255057 від 02.06.2021 нарахувало [PERSON] заборгованість станом на 03.10.2024 у розмірі 49 478,21 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 15000, 00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (10.01.2023) - 34 200, 00 грн, нараховані 3% річних за користування грошовими коштами на дату відступлення права вимоги (10.01.2023) -38,21 грн, інфляційні збитки за користування грошовими коштами на дату відступлення права вимоги (10.01.2023) - 240, 00 грн (а.с. 70). Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за договором позики №4255057 від 02.06.2021. За приписами частин першої, другої статті 202 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статей 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Позивачем доведено факт укладення 25 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] договір позики № 75215794 та 09 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] договір про споживчий кредит № 102611475, та також 02 червня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] договір про надання споживчого кредиту № 4255057 в електронній формі, які підписані за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За умовами договорів сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочинів, у зв`язку з чим договора, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договорів. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства (стаття 526 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цсі 5. Встановивши, що позивач набув права вимоги до [PERSON] , як до боржника за договором про надання позики № 75215794 від 25 червня 2021 року (а.с.173) та за договором про споживчий кредит №102611475 від 09 липня 2021 року (а.с.186), а також за договором про надання споживчого кредиту № 4255057 від 02 червня 2021 року (а.с.150), суд прийшов до висновку про необхідність захисту прав ТОВ «Коллект Центр», шляхом стягнення з відповідачки суми заборгованості. Разом з тим, суд не може погодитися з розміром нарахованих відсотків за користування кредитними коштами за договором про надання позики № 75215794 від 25 червня 2021 року в розмірі 28420,17 грн, за договором про надання споживчого кредиту №102611475 від 09 липня 2021 року в розмірі 63428,25 грн., а також за договором про надання споживчого кредиту №4255057 від 02 червня 2021 року в розмірі 34200,00 грн, відповідно виходячи з наступного. Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц). За умовами договору про надання споживчого кредиту № 4255057 від 02 червня 2021 року сторони встановили строк кредитування 30 днів, тобто до 02 липня 2021 року, включаючи дату отримання та повернення позики. Позичальником сплачено 28.06.2021 - 1050,00 грн та 29.06.2021 - 4935,00 грн, а всього 5985,00 грн процентів, тобто нею частково погашено проценти, нараховані у межах строку кредитування. (а.с.46) Строк кредитування за договором позики №75215794 від 25 червня 2021 року був погоджений сторонами та становив 14 днів, тобто до 09 липня 2021 року, включаючи дату отримання та повернення позики. Позичальником сплачено 09.07.2021 - 3718,68 грн процентів, тобто нею погашено проценти, нараховані у межах строку кредитування. Тому, оскільки нарахування процентів за період із 07.10.2021 до 30.12.2021 (а.с.58)не узгоджуються із умовними договору №75215794, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд відмовляє у стягненні процентів в розмірі 28420,17, грн, як таких, що нараховані за межами строку кредитування. За умовами договору про надання споживчого кредиту №102611475 від 09 липня 2021 року сторони встановили строк кредитування 21 день, тобто до 30 липня 2021 року, включаючи дату отримання та повернення позики. Доказів того, що позичальник ініціювала продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору № 4255057 від 02 червня 2021 року становить 8550,00 грн за період з 02.06.2021 по 02.07.2021, виходячи з розрахунку: 15000,00 грн (тіло кредиту) х 1,90% (базова відсоткова ставка) х 30 днів (строк позики). Розмір відсотків відповідно до умов договору позики № 75215794 від 25 червня 2021 року становить 3914,33 грн за період з 25.06.2021 по 09.07.2021, виходячи з розрахунку: 14050,00 грн (тіло кредиту) х 1,99% (базова відсоткова ставка) х 14 днів (строк позики). Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору № 102611475 від 09 липня 2021 року становить 1575,00 грн за період з 09.07.2021 по 30.07.2021, виходячи з розрахунку: 15000,00 грн (тіло кредиту) х 5,00% (базова відсоткова ставка) х 21 день (строк позики). Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відтак, надані позивачем витягі з реєстру боржників до договорів факторингу не можуть вважатися належним доказом наявності такої заборгованості. У зв`язку з цим, підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача процентів за користування кредитом за межами строку кредитування відсутні. З урахуванням викладеного, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 23550,00 грн заборгованості за договором про надання споживчого кредиту№4255057 від 02.06.2021, в тому числі: 15000,00 грн заборгованості за кредитом, 8550,00 грн заборгованості за відсотками за період з 02 червня 2021 року по 02 липня 2021 року, та 17964,33 грн заборгованості за договором позики №75215794 від 25.06.2021, в тому числі: 14050,00 грн заборгованості за кредитом, 3914,33 грн заборгованості за відсотками за період з 25 червня 2021 року по 09 липня 2021 року, а також 23625,00 грн заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №102611475 від 09.07.2021, в тому числі: 15000,00 грн заборгованості за кредитом, 1575,00 грн заборгованості за відсотками за період з 09 липня 2021 року по 30 липня 2021 року. Щодо вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки за договором №4255057 від 02.06.2021 в розмірі 240,00 грн інфляційних збитків за лютий 2022 року та 38,21 грн 3% річних за період з 24 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року та договором №75215794 від 25.06.2021, в розмірі 410,37 грн інфляційних збитків за січень та лютий 2022 року та 64,66 грн 3% річних за період з 30 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року, суд зазначає наступне. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Проте, згідно з п.15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, був встановлений на усій території України з 12.03.2020 до 30.06.2023. Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних за період 30.12.2021 року по 23.02.2022 (включно). Отже, з урахуванням наведених норм матеріального права та розрахунку, суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних не підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки нарахованої комісії за надання кредиту за договором про надання споживчого кредиту №102611475 від 09.07.2021 у розмірі 2850,00 грн. (п.1.5.1) (а.с.186), зазначає наступне. Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультрактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування». Із розрахунків наданих позивачем вбачається, що відповідачці нарахована комісія за надання кредиту за договором про надання споживчого кредиту №102611475 від 09.07.2021 у розмірі 2850,00 грн. Вказану суму слід вважати платою за обслуговування кредитної заборгованості, яка за законом повинна надаватись безоплатно, а відтак суд вважає, що підстави для стягнення суми за надання кредиту в розмірі 2850,00 грн відсутні, за нікчемною умовою договору. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 25000 грн, суд виходить з наступного. За змістом статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої, другої статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Як вбачається з матеріалів справи, професійна правова допомога ТОВ «Коллект Центр» в суді надавалася адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року. (а.с.24-28) Згідно пункту 4.1 договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. На підтвердження факту надання професійної правової допомоги позивачем надано заявку на надання юридичної допомоги № 602 від 14 серпня 2024 року (а.с.29) та витяг з акту № 4 про надання юридичної допомоги від 02 жовтня 2024 року (а.с.30), за змістом яких вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 25 000,00 грн, з яких - надання усної консультації з вивченням документів 2 год / 4000 грн; надання письмової консультації з вивчення документів 1 год / 3000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6 год / 18 000,00 грн, а також платіжну інструкцію № 0440650000 від 11 червня 2024 року, що підтверджує перерахування адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» за надання правової допомоги згідно договору № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року . Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial