Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Позивач ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» звернувся до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 29224,05 грн та судові витрати. В обґрунтування позову вказав, що06.08.2020 року [PERSON] , ознайомившись з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту, та ТОВ «Слон Кредит» уклали договір про надання споживчого кредиту №337418, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» перерахувало відповідачу кредитні кошти в сумі 15000 грн, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Слон Кредит» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. 21.02.2024 року ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» уклали договір факторингу №2102-24, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором від 06.08.2020 року №337418 перейшло до ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС». Відповідач не виконав умови кредитного договору, не повернув кредит позивачу, а також не виконав всі інші грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором. Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» становить 29224,05 грн. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення Адвокатської вимоги №2514709605-АВ від 27.06.2024 р. (надалі\~Вимога) на адресу Відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] \~\~на користь ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №337418 від 06.08.2020 року в розмірі 29224,05 грн., 2422,40 грн. судового збору та 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04.03.2025 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача до суду не з`явився, позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність свого представника, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті позовні вимоги визнала, просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу з огляду на її матеріальний стан, який обумовив її звернення для укладення договору позики. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 06.08.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №337418, за умовами якого: сума (загальний розмір) кредиту 18750 грн. (пункт 1.3 договору); кредит надається строком на 1095 днів з кінцевим терміном повернення 06.08.2023 року (пункт 1.4 договору); орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 126,83% річних (пункт 1.7 договору), орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 51854,59 грн. (пункт 1.8 договору). Згідно платіжного доручення №2992 від 06.08.2020 року [PERSON] отримала від ТОВ «Слон Кредит» грошові кошти у сумі 15000 грн. (а.с.64). 21.02.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладений договір факторингу №2102-24, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» передало ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №337418 від 06.08.2020 року на суму 29224,05 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12755,43 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 16468,62 грн. З досудової вимоги від 27.06.2024 року №2514709605-АВ, яка була направлена на адресу відповідача, вбачається, що відповідачу було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором №337418 від 06.08.2020 року та запропоновано сплатити заборгованість за кредитом на банківські реквізити ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та вказано, що у разі невиконання зобов`язань щодо погашення заборгованості ТОВ «ДіджиФінанс» буде змушене звернутися до суду (а.с.10). Відповідно до частини першої\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За нормою\~статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 628 ЦК України). Відповідно до\~статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до\~статті 509 ЦК України\~зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610, частиною першою статті\~612 ЦК України\~зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин першої, третьої\~статті 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд встановив, що 06.08.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладений договір №337418 про надання споживчого кредиту, відповідач не виконав умови кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив відсотки за користування кредитом. У договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №337418 про надання споживчого кредиту від 06.08.2020 року у розмірі 29224,05 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12755,43 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 16468,62 грн. Щодо вимог позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Порядок розподілу судових витрат визначений у\~статті 141 ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оцінивши наведені докази, зокрема: договір про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року за №42649746, укладеного між «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Білецьким Б.В., Додаткову угоду №337418до Договору №42649746 від 11.11.2024 року, детальний опис наданих правових послуг на суму 6000 гривень, акт підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 28.01.2025 року, суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності та реальності надання послуг, вимоги позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги адвоката, підлягають до задоволення, а саме у розмірі 3000 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з цим з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі1211,20 грн

Outcome: approved