Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~ про\~розірвання шлюбу,\~обґрунтовуючи свої\~позовні вимоги\~тим,\~що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11.04.2018. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів та відсутністю взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, сім`я розпалася. Жодні спроби примиритись, дійти спільної згоди з багатьох сімейних питань, не мали успіху. З лютого 2022 року сімейно-шлюбні стосунки вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Просить розірвати шлюб, залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача [PERSON] до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 11 квітня 2018 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області за актовим записом №240 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11 квітня 2018 року. Статтею 24 Сімейного кодексу України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст.105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 СК України. Відповідно до\~ст.110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст.51\~Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовилася, а відповідач визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може і шлюб підлягає розірванню. ПРи цьому, позивачу слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] » Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із зазначеним, позивачу [PERSON] , якою при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 605,60 грн., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача інших 50% судового збору в розмірі 605,60 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved