Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

05\~лютого 2025\~року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Баштанського районного суду Миколаївської області, у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, надійшла позовна заява ТОВ "Фінпром Маркет" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В позові зазначено, що 22 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №75297741, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти, у розмірі 8831,00 грн., строк позики 30 днів, зі сплатою процентів, у розмірі 1.99 % на день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. Того ж дня позикодавець, на виконання п.1 Договору позики №75297741 від 22 червня 2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 8831,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес», однак відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, грошові кошти та відсотки за їх користування не повернув. Враховуючи викладені вище умови Договору позики та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, заборгованість останнього за договором позики, складає 26661,28 грн., зокрема 8831,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 17830,28 грн. сума заборгованості за відсотками. Отже, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами не виконав ані перед позикодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором ТОВ "Фінпром Маркет", що набуло право вимоги за договором позики на підставі договору факторингу. В подальшому, позикодавцем/первісним кредитором відступлено право вимоги за вказаним вище Договором позики, зокрема 19 листопада 2021 року ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" уклали Договір факторингу № 1911, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75297741 від 22 червня 2021 року. 03 квітня 2023 року ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром Маркет" уклали Договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75297741 від 22 червня 2021 року. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03 квітня 2023 року до договору факторингу №030423-ФК ТОВ "Фінпром Маркет" набуло права грошової вимоги до відповідача, в сумі 26836,65 грн., з яких 8831,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 18005,65 грн. - сума заборгованості за відсотками. На підставі зазначеного просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "Фінпром Маркет" заборгованість за договором позики №75297741, в розмірі 26661,28 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 3500,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання направив заяву про слухання справи за його відсутності та часткове визнання позовних вимог позивача через занадто великий розмір нарахованих відсотків (а.с.228). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем в електронній формі, згідно ЗУ «Про електронну комерцію», було укладено договір позики № 75297741, за яким первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в розмірі 8831,00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою 1,99% від суми позики за кожен день користування грошовими коштами. Вказаний договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором (а.с.22-23). Підписанням вказаного договору відповідач погодився, що ознайомлений з Правилами надання грошових коштів у позику (а.с.24-46). ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало зобов`язання за договором позики, надавши відповідачу грошові кошти, про що свідчить довідка ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 26 листопада 2024 року та виписка по картковому рахунку АТ КБ «Приват Банк» за період з 22 до 25 червня 2021 року, однак останній не виконав взятих на себе за договором зобов`язань, грошові кошти та відсотки за їх користування не повернув, у зв`язку з чим йому нараховано заборгованість, в розмірі 26836,65 грн., яку за договором факторингу №1911 від 19 листопада 2021 року було передано ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке в свою чергу за договором факторингу №030423-ФК від 03 квітня 2023 року передало право вимоги на вказану заборгованість позивачу (а.с.51-52,54-73,75-93, 220-221 ). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачу за період з 22 червня 2021 року до 21 грудня 2024 року нараховано заборгованість за вказаним договором позики, у розмірі 26661,28 грн., з яких: 8831,00 грн. заборгованість за тілом позики та 17830,28 грн. заборгованість за відсотками (а.с.8-13). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по договору позики. Відповідно\~до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Частина 1\~ст.530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~ст.1046\~ЦК України за\~договором позики\~одна сторона\~(позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За вимогами\~ч.1\~ст.1048\~вказаного Кодексу\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню заборгованості за позикою, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови договору позики та не в повному обсязі розрахувався за отримані грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом позики, в розмірі 8831,00,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно стягнення з відповідача процентів за договором позики від 22 червня 2021 року, то за умовами вказаного договору відповідач зобов`язався сплачувати ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 1,99 % на день від суми позики протягом 30 днів. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З цього слідує, що відсотки за позикою виплачуються лише в межах дії договору позики. Аналогічний висновок було викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 444/9519/12. За такого заборгованість відповідача за відсотками за укладеним договором позики від 22 червня 2021 року, складає 5272,11 грн. (8831,00 грн. х 1,99 % х 30 днів), однак позивач в позові просив стягнути з відповідача заборгованість за відсотками, в розмірі 17830,28 грн., тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню, в розмірі 5272,11 грн. Вимог про стягнення з відповідача процентів у порядку ст.625 ЦК України позивач не заявляв. Посилання представника позивача в позовній заяві на п.6.5. Правил надання грошових коштів у позику, як на підставу стягнення з відповідача процентів за позикою поза межами строку позики, суд вважає безпідставним, оскільки вказаний пункт Правил не змінює строку повернення позики та суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Великої Палати від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Загальна заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за вказаним договором позики, складає 14103,11 грн., з яких: 8831,00 грн. заборгованість за тілом позики та 5272,11 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 1281,39 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 1851,41 грн. (а.с.1,178-190).

Outcome: partial