Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 04.11.2006 року у якому у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем. Вказував, що спільне життя з відповідачкою не склалося. Між ними постійно виникали суперечки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Більше шести місяців вони не проживають разом. Вважає, що подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і є такими, що суперечать його особистим інтересам. Крім того зазначив, що спору щодо місця проживання дітей та поділу майна подружжя у них немає, вони дійшли згоди, що діти після розірвання шлюбу залишаються й надалі проживати із батьком. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними. Дітей залишити проживати разом із батьком на його самостійному вихованні та утриманні. У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо їх задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 04.11.2006 року Виконкомом Розтоківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №10, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилися [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про залишення проживати дітей разом із батьком, суд зазначає наступне. У позовній заяві [PERSON] зазначив, що спір у сторін стосовно того з ким із батьків будуть проживати діти відсутній, а тому просив залишити дітей після розірвання шлюбу проживати разом із батьком на його самостійному вихованні та утриманні. Також між сторонами укладено нотаріально посвідчений, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О., договір згідно якого батьки досягли згоди щодо місця проживання їх дітей [PERSON] та [PERSON] , а саме разом із батьком, який буде самостійно її утримувати та виховувати. Дану обставину також підтвердила і відповідачка визнаючи позовні вимоги. Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким будуть проживати діти, у суду не виникають, обидві сторони згідні з тим, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишаються проживати разом із батьком та перебуватимуть на його самостійному вихованні та утриманні, виходячи із інтересів дітей, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved