Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі згаданим позовом до відповідачів, в якому просить визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 15 серпня 1997 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в Комсомольській універсальній товарній біржі за реєстраційним номером 4, дійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15 серпня 1997 року [PERSON] , третіми особами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір купівлі продажу квартири [ADDRESS] , загальною площею 54, 8 кв. м., але договір не було посвідчено нотаріусом під час його укладення. КП Кременчуцький БТІ 18.08.1997 року було проведено реєстраційний напис. За умовами вказаного договору позивач повністю сплатив відповідну вартість придбаного за договором купівлі-продажу майна без взаємних претензій і спірних питань з обох сторін. У 2013 році товарна біржа припинила свою діяльність, зазначена квартира не оформлена нотаріально, через що він позбавлений можливості розпоряджатися власним майном, тому просить суд ухвалити рішення, яким визнати дійсним вищевказаний договір купівлі - продажу квартири. Ухвалою суду від 09.12.2024 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 10.02.2025 задоволено клопотання представника позивача про поновлення строку на подачу додаткових доказів та уточнення позовних вимог. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Від позивача та його представника надійшла заява, в якій вони позовні вимоги підтримують повністю, просять розглядати справу за їхньої відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день час і місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Надіслали до суду заяви, в яких не заперечували проти задоволення позову та просили розгляд справи проводити у їх відсутність. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день час і місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі письмових доказів, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 15.08.1997 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на біржі від 15.08.1997, між [PERSON] , який діяв від себе та імені неповнолітнього сина [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від себе та імені неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , була зареєстрована зазначена вище квартира на праві власності в Кременчуцькому МБТІ 18.08.1997 за реєстром №331 в книзі №4. Право власності на вищезазначену квартиру виникло у [PERSON] з моменту укладення договору купівлі-продажу від 15.03.1997 року, зареєстрованого у Кременчуцькому МБТІ за № 331. З моменту придбання нерухомого майна позивач відкрито володіє та користується ним. Станом на дату подання позову до суду [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.05.2018. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] після укладення шлюбу зі [PERSON] взяла прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 38) Згідно з ч. 2 ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що діяла на момент укладення договору, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Тобто, чинні на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем, третіми особами та відповідачами норми Закону передбачали, що в разі, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в ст. 220 ЦК України, чинній в даний час. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією зі сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Згідно зі ст. 1, 2, 15 Закону України «Про товарну біржу» №1956-ХІІ від 10.12.1991, чинним на момент укладення вказаного договору, - товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних із ним торговельних операцій. Оскільки при укладенні договору всі вимоги, передбачені ст. 15 Закону України "Про товарні біржі", між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам чинного законодавства, що позбавляє можливості в подальшому проводити відчуження нерухомого майна, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір дійсним та визнати за позивачем право власності на придбане нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно по договору, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Проаналізувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що даний договір відповідає вимогам для дійсності правочину, що передбачені ст.203 ЦК України, оскільки складений у письмовій формі та зареєстрований Комсомольською універсальною товарною біржою, виконання договору спричинило реальне настання правових наслідків, отже суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву [PERSON] та тим самим здійснити судовий захист його майнових прав.

Outcome: approved