Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

У травні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з квартири по [ADDRESS] . Зазначає, що 23.08.2023 року звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 43/02-31 від 22 квітня 2024 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] та повідомлено, що для здійснення спадкування за п`ятою чергою спадкоємців необхідно надати документи, які підтверджують наявність родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] . [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON] , однак ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.05.2024 року йому відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою [PERSON] у зв`язку із тим, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право. Тому, позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду та зазначив, що встановлення факту родинних відносин має розглядатись в межах позовного провадження. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.06.2024 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання та витребувано від приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Яценко Я.В. належним чином завірену копію спадкової справи №42/2023 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Від приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Яценко Я.В 23.09.2024 року судом отримано копію спадкової справи. 26.09.2024 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача до суду подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву не скористалась. За таких обставин, згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.\~280\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть видана Відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 15.08.2023 року. Згідно копії спадкової справи, 23.08.2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Тищенко О.О. із заявою про прийняття спадщини, а 22.04.2024 року представник спадкоємця [PERSON] - [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Яценко Я.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. В матеріалах спадкової справи міститься заповіт, посвідчений 29.01.2016 року державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1 Сибірцевою О.В., відповідно до змісту якого [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] . Приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Яценко Я.В. постановою за № 43/02-31 від 22.04.2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті двоюрідної сестри [PERSON] , померлої [INFO] на квартиру [ADDRESS] . В постанові зазначено, що для здійснення спадкування за п`ятою чергою спадкоємців необхідно надати документи, які підтверджують наявність родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] . За ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Стаття 1216 ЦК України, зазначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщину право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч.2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно зі ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення; ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Пунктом 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Глава 6 ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Факт родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України (в редакції Закону № 1618-IV від 18.03.2004 року), п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, чинної на час вирішення справи судом), встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Аналіз положень ст. 315 ЦПК свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Згідно копії свідоцтва про народження, [INFO] народилась [PERSON] . 28.07.1943 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та стала іменуватись далі прізвищем чоловіка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. [PERSON] народився [INFO] , батьками якого являються [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Мати позивача [PERSON] мала рідного брата [PERSON] , 1915 року народження, свідоцтво про народження якого не збереглося, про що свідчить відповідь Державного архіву Чернігівської області від 08.04.2024 року. [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої зазначений [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Між [PERSON] та [PERSON] 6.09.1959 року укладено шлюб, в результаті чого [PERSON] стала іменуватись далі прізвищем чоловіка [PERSON] , про що зазначено у свідоцтві про одруження. Таким чином, [PERSON] являється рідною племінницею [PERSON] та двоюрідною сестрою [PERSON] . В письмових поясненнях [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] міститься інформація, яка підтверджує той факт, що між померлою [PERSON] та [PERSON] завжди були гарні, родинні відносини, вони спілкувались як брат та сестра. [PERSON] також часто приїздив в гості до двоюрідної сестри, вони завжди спілкувались по телефону, вітали один одного зі святами. На Великдень зустрічалися в м. Мала Виска, де поховані їх спільні родичі. Суд всебічно з`ясовавши обставини, на які посилається сторона позивача, як на підставу своїх позовних вимог, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). В порядку ст. 141 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. На підставі\~вищевикладеного та\~

Outcome: approved