Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 серпня 2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 614368/728721, за умовами якого банк надав останній кредит в розмірі 70 000 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою щомісячних процентів у розмірі 36% річних. 18 січня 2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» укладено договір № 2-2024 про відступлення прав вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 614368/728721 від 16 серпня 2019 року. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором заборгованість відповідачки станом на 29 жовтня 2024 року становить 91\~170,95 грн., яка складається із: 62\~190,74 грн. - прострочена заборгованість, 183,51 грн. - нараховані відсотки, 28\~796,70 грн. - прострочені відсотки. Тому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі 91\~170,95 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 09 січня 2025 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачці роз`яснено її право на подання відзиву на позов. 30 січня 2025 року від представника відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивач не надає а ні кредитного договору від 21 вересня 2021 року, а ні розписки про отримання кредитної картки. Також позивач надає виписку по клієнту по його рахунку, з якої не можливо встановити зв`язок з хоч якимось кредитним договором між сторонами. Не міститься інформація кому належать кошти, якими користувався клієнт. Відсутнє підтвердження, що ці кошти кредитні так як вони були зараховані банком, також не підтверджується обставина, що клієнт користувався ними на умовах кредитування. 12 лютого 2025 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на візив, в якому зазначив, що на підставі договору про надання банківських послуг, позичальник звернувся до банку із заявою про надання Банківської послуги «Кредитна карта» від 21 вересня 2021 року з проханням відкрити поточний рахунок та видати йому кредитну карту, [PERSON] була надана розписка в якій зазначалося, що вона особисто отримала платіжну карту у непошкодженому стані, ознайомилася з правилами користування карткою та зобов`язалась їх виконувати належним чином, що підтверджується її особистим підписом. Вказаний договір з часу укладання і по сьогоднішній день дійсний, [PERSON] постійно користувалася кредитними коштами, з будь-якими питаннями чи роз`яненнями до банку не зверталась. Рахунок заборгованості та виписки відповідають зазначеним вимогам та надані відповідно до вимог закону. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 16 серпня 2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 614368/728721, за умовами якого банк надав останній кредит в розмірі 70 000 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою щомісячних процентів у розмірі 36% річних /а.с.23-26,27,28-29,33/. 18 січня 2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» укладено договір № 2-2024 про відступлення прав вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 614368/728721 від 16 серпня 2019 року /а.с.13-16,17,18,19-20,21,50,55-61/. 19 січня 2024 року АТ «Креді Агріколь Банк» направило на адресу [PERSON] повідомлення про відступлення ТОВ «Глобал Спліт» права вимоги за кредитним договором № 614368/728721 від 16 серпня 2019 року /а.с.42/. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором 614368/728721\~від 16\~серпня 2019 року, сформованої Первісним кредитором (АТ «Креді Агріколь») станом на 19 січня 2024 року заборгованість її становить у сумі 91\~170,95 грн., з яких: 62\~190,74 грн. - прострочена заборгованість, 183,51 грн. - нараховані відсотки, 28\~796,70 грн. - прострочені відсотки /а.с.22/. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК Українивстановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зіст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною другоюстатті 1050\~ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідачки щодо того, що це інший договір, що виписка не відображає підтвердження укладення кредитного договору між сторонами, так як дані твердження суперечать зібраним у справі доказам, зокрема, копії заяви-анкети на відкриття поточного (карткового) рахунку та видачу кредитної картки, копії самого кредитного договору від 16 серпня 2019 року, розписки про отримання кредитної картки від 21 вересня 2021 року, які підписані відповідачкою власноручно /а.с.23-26,27,28-29,33/. Враховуючи викладене, оскільки відповідачка ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд, задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з неї на користь позивача заборгованість по кредитному договору в заявленому розмірі 91\~170,95 грн., з яких: 62\~190,74 грн. - прострочена заборгованість, 183,51 грн. - нараховані відсотки, 28\~796,70 грн. - прострочені відсотки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Оскільки витрати позивача на правову допомогу у розмірі 40 000 гривень не є пропорційними та співмірними предмету спору, то суд вважає за необхідне стягнути 3000 гривень на відшкодування вказаних витрат.

Outcome: approved