Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 25.07.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №645444342. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №645444342. 03.01.2019 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20190103, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №8 від 28.05.2020 до договору факторингу №20190103 від 03.01.2019, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 33003,44 грн., яка складається з: -11499,54 грн. сума заборгованості по основному боргу (тіло кредиту); -21503,90 грн. заборгованість по відсоткам. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.05.07.2022 року з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» було стягнуто грошові кошти в розмірі 12534,79 грн. для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №645444342 в розмірі 20468,65 грн., яка складається з: -11499,54 грн. сума заборгованості по основному боргу (тіло кредиту); -8969,11 грн. заборгованість по відсоткам. 02.09.2019 року між ТОВ «Інвест фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №10000923564, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Кредитні кошти були надані у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. 11.05.2021 року між ТОВ «Інвест фінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11052021, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвест фінанс» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інвест фінанс» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 11.05.2021 до договору факторингу №11052021 від ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 937,50 грн., яка складається з: -500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; -437,50 грн. заборгованість по відсоткам. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 28.01.2025 року. Ухвалою суду відповідачу був наданий строк для\~\~подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~\~проти розгляду справи\~\~в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~\~строк для подання відзиву на позов. Відповідач\~\~відзиву на позов,\~\~заяви із\~\~обґрунтованими\~\~запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього\~кодексу. Відповідно до копії договору №645444342 від 25.07.2019, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір за яким товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети на суму 1200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.4. цього договору. Згідно п.1.2. строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 14 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,70 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту. Згідно п.3.3 у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за користування ним, товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1,3 від залишку суми кредиту. Відповідно до п. 4.4. сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. В Розділі 5 договору вказано реквізити сторін. До договору додано графік розрахунків. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~517\~ЦК України\~первісний кредитор\~у зобов`язанні\~повинен передати\~новому кредиторові\~документи,\~які засвідчують\~права,\~що передаються,\~та інформацію,\~яка є\~важливою для\~їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до копії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу, відповідно до п.2.1. якого, клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором. Згідно п. 11.8. з моменту переходу права вимоги від клієнта до фактора згідно відповідного реєстру прав вимоги, підписаного сторонами за умовами цього договору, фактор набуває статусу володільця бази персональних даних боржників, права вимоги до яких відступаються згідно з цим договором. Матеріали справи не містять додатків зазначених в Розділі 12 договору факторингу, зокрема і копії Реєстру прав вимоги до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року. Таким чином, матеріалами справи не підтверджено як право вимоги за кредитним договором №645444342 від 25.07.2019, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Проте, матеріали справи містять копію договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 року укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта. До договору факторингу додано витяг з реєстру прав вимоги №8 від 28.05.2020 року до договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 року, де значиться ПІБ боржника [PERSON] кредитний договір №645444342, загальна сума заборгованості 20468,65 грн. В той же час договір факторингу №28/1118-01 укладений між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» датований 28.11.2018 року. З чого слідує, що на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 року, боргові зобов`язання відповідача за кредитним договором від 25.07.2019 року ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору на час укладення договору відступлення права вимоги № 28/1118-01. Відтак, суд вважає, що у ТОВ «Таліон Плюс», як фактора, не виникло право вимоги за зобов`язанням відповідача, яке він міг би передати на підставі договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 року. У постанові від 18.10.2023 року у справі №\~905/306/17\~Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №\~753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №\~334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі № 5026/886/2012 тощо). Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами факт переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором №645444342 від 25.07.2019 року, від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, на думку суду, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «ФК «ЄАПБ», а тому суд приходить до висновку про те, що кредитним договором №645444342 від 25.07.2019 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] не порушуються права позивача, що є підставою для відмови в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №645444342 від 25.07.2019 року. Щодо вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №10000923564 від 02.09.2019. 02.09.2019 року між ТОВ «ФК «Інвест фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №10000923564, відповідно до п.1.1. якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним. Згідно п.1.2 сума кредиту 500 грн., тип кредиту кредит, строк 30 календарних днів, нарахування процентів здійснюється за кожен день користування кредитом. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 547,5% річних. Згідно п. 2.1. кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. Згідно п.9.1. укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства через веб-сайт, електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході в особистий кабінет. До договору додано пропозицію укласти електронний договір (Оферту), заяву про прийняття оферти (акцепт). Даний договір в Розділі 10. Реквізити та підписи сторін має графу «електронний підпис/ [PERSON] », який не містить ідентифікатора електронного підпису позичальника. Згідно виписки по кредитному договору №10000923564 вбачається, що станом на 02.09.2019 року поточне тіло кредиту зазначено в розмірі 500 грн. 11.05.2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС», було укладено договір факторингу №11052021, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. Перелік боржників та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. До договору факторингу додано акт прийому-передачі реєстру боржників від 11.05.2021 року та витяг з реєстру боржників до договору факторингу №11052021 від 11.05.2021 року, де значиться ПІБ боржника [PERSON] кредитний договір №10000923564, загальна сума заборгованості 937,50 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №10000923564 від 02.09.2019 року за період з 11.05.2021 по 31.12.2024 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 937,50 грн., яка складається з -500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; -437,50 грн. заборгованість по відсоткам. Проте, позивачем не надано доказів, що кредитні кошти були перераховані [PERSON] , та на який саме його рахунок. Останній не зазначений на будь яких документах. Крім того, наданий суду розрахунок не містить детальних даних про заборгованість, а розпочинається з 2021 року, тоді як кредит було отримано в 2019 році, що позбавляє суд можливості перевірити його правильність. Як вбачається з кредитного договору, він укладений за допомогою ІТС Товариства, електронна ідентифікація здійснювалася в порядку Закону України «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~«Про електронні документи та електронний документообіг»\~та\~«Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. При цьому, як зазначалося вище договір не містить електронного підпису. Суд зазначає, що доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету ТОВ «ФК «Інвест фінанс» суду не надано. Зазначення у тексті договору особистих даних відповідача [PERSON] не підтверджує підписання ним кредитного договору в електронній формі. Таким чином, суд дійшов висновку про не доведеність факту укладання кредитного договору №10000923564 від 02.09.2019 року та надання [PERSON] за ним кредитних коштів, а тому, відповідно відсутні підстави для стягнення коштів за даним кредитним договором. В частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №645444342 від 25.07.2019 року укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимог позивача з тих підстав, що позивачем не доведено належними доказами факт переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором №645444342 від 25.07.2019 року, від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, на думку суду, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «ФК «ЄАПБ». У відповідності з\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed