Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження, в якому просить визнати його батьком громадянки України- [PERSON] , [INFO] , виключити відомості про [PERSON] , як батька, з актового запису (унікальний ідентифікаторі: [NUMBER]) про народження громадянки України [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач [PERSON] та відповідачка [PERSON] у період з 2012 року по 2024 рік перебували у шлюбі. За період їх перебування у шлюбі відповідачка [PERSON] народила двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . 14.09.2023 року відповідач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2024 року по справі №308/15940/23 позов [PERSON] задоволено, а шлюб між відповідачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано. Поряд з цим, [INFO] відповідачка [PERSON] народила доньку - [PERSON] . Означене підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , Видане Мерією ІХ-го р-ну - Ференцварош, м. Будапешт. Про народження [PERSON] в книзі державної реєстрації актів цивільного стану зроблено унікальний ідентифікатор: [NUMBER] . Зі змісту означеного свідоцтва вбачається, що батьками дитини є: [PERSON] (його прізвище при народженні) та [PERSON] (її прізвище при її народжені). Усі вищевказані факти встановлені рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2024 року по справі №308/15940/23, яке набрало законної сили 19.02.2024 року, а тому, в силу частини 4 статті 82 ЦПК України, такі факти не підлягають окремому доказуванню у цій справі. Вже після розлучення відповідачка [PERSON] повідомила позивача [PERSON] , що має сумніви у тому, що дійсним батьком дитини є саме її колишній чоловік - відповідач [PERSON] , та існує вірогідність того, що біологічним батьком дитини є саме позивач [PERSON] . З метою встановленні істини сторони погодились провести генетичну експертизу ДНК на встановлення біологічного батьківська. Згідно з результатами дослідження ДНК та встановлення біологічного батьківства (PaternityDNAtestresults) за №2275 від 26.02.2025 року вбачається, що Передбачуваний батько ( [PERSON] ) у 3098494031 разів є більш ймовірним біологічним батьком дитини ( [PERSON] ) за випадкову особу чоловічої статі. Враховуючи апріорну ймовірність встановлення батьківства 50%, апостеріорна ймовірність батьківства в даному випадку становить 99,9999999%. Означене і стало підставою для звернення позивача [PERSON] до суду з даним позовом, так як фактично позивач дізнався про своє батьківство тільки 26.02.2025 року. 11.03.2025 судом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимог підтримають повністю та просять суд такі задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , їх представники в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали на адресу нотаріально посвідченні заяви від 22.03.2025 року про визнання заявлених до них позовних вимог та про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч.1 та ч.4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд, а відтак дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та відповідачка [PERSON] у період з 2012 року по 2024 рік перебували у шлюбі. За період їх перебування у шлюбі відповідачка [PERSON] народила двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . 14.09.2023 року відповідач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2024 року по справі №308/15940/23 позов [PERSON] задоволено, а шлюб між відповідачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано. Поряд з цим, [INFO] відповідачка [PERSON] народила доньку - [PERSON] . Означене підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , Видане Мерією ІХ-го р-ну - Ференцварош, м. Будапешт. Про народження [PERSON] в книзі державної реєстрації актів цивільного стану зроблено унікальний ідентифікатор: [NUMBER] . Зі змісту означеного свідоцтва вбачається, що батьками дитини є: [PERSON] (його прізвище при народженні) та [PERSON] (її прізвище при її народжені). Усі вищевказані факти встановлені рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2024 року по справі №308/15940/23, яке набрало законної сили 19.02.2024 року, а тому, в силу частини 4 статті 82 ЦПК України, такі факти не підлягають окремому доказуванню у цій справі. Вже після розлучення відповідачка [PERSON] повідомила позивача [PERSON] , що має сумніви у тому, що дійсним батьком дитини є саме її колишній чоловік - відповідач [PERSON] , та існує вірогідність того, що біологічним батьком дитини є саме позивач [PERSON] . З метою встановленні істини сторони погодились провести генетичну експертизу ДНК на встановлення біологічного батьківська. Згідно з результатами дослідження ДНК та встановлення біологічного батьківства (PaternityDNAtestresults) за №2275 від 26.02.2025 року вбачається, що Передбачуваний батько ( [PERSON] ) у 3098494031 разів є більш ймовірним біологічним батьком дитини ( [PERSON] ) за випадкову особу чоловічої статі. Враховуючи апріорну ймовірність встановлення батьківства 50%, апостеріорна ймовірність батьківства в даному випадку становить 99,9999999%. Так, відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частиною першою статті 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п. 18 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем та громадянством матері, а власне ім`я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження. Графи актового запису про народження "Дата народження", "Місце проживання" в розділі "Відомості про батька" у цьому випадку не заповнюються. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок що застосування статті 130 СК України та вказано, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України». Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Відповідно до ч. 1.ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Таким чином, виходячи з вищенаведених норм чинного законодавства з урахуванням наявності вищевказаного висновку експерта, який вказує на батьківство саме позивача [PERSON] , суд погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, а саме визнання позивача батьком дитини- [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. Відповідно до п.2.16.4., п.2.1.6 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до п.2.18 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у п.2.28 цього розділу. Щодо актового запису про народження. Частинами третьою-четвертою статті 49 Цивільного кодексу України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частин першої, другої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Згідно статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами, які проводять реєстрацію народження фізичної особи та її походження є відділи державної реєстрації актів цивільного стану, а також дипломатичні представництва і консульські установи України. Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2023 р. №66 «Про забезпечення здійснення закордонними дипломатичними установами України повноважень у сфері державної реєстрації актів цивільного стану в умовах воєнного стану» передбачено, що державну реєстрацію актів цивільного стану громадян України, що проживають або тимчасово перебувають за кордоном, проводять й дипломатичні представництва та консульські установи України. Дипломатичні представництва і консульські установи України керуються спеціальним нормативним документом - Інструкцією про порядок реєстрації актів громадянського стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 23.05.2001 № 32/5/101 (з наступними змінами). Реєстрація народження дитини за кордоном відповідно до Інструкції провадиться консулом з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Зазначена дія провадиться за місцем народження або за місцем проживання батьків дитини або одного з них за їх письмовою заявою, а в разі хвороби, смерті батьків або з інших причин неможливості зареєструвати народження - за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, у якому народилася дитина або в якому на цей час вона перебуває. Народження дитини також може бути зареєстроване у державних установах країни перебування батьків та дитини за кордоном України. У такому разі, як правило, додаткова або повторна реєстрація акту народження в державному органі на території України не провадиться, а свідоцтво про народження дитини, видане компетентними органами іноземної держави, за умови належного засвідчення (апостиль/консульська легалізація або на підставі діючого договору про правову допомогу) є дійсним на території України. Відповідно до статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане Мерією ІХ-го р-ну - Ференцварош, м. Будапешт таке засвідчує народження [PERSON] про що в книзі державної реєстрації актів цивільного стану зроблено унікальний ідентифікатор: [NUMBER] . За Угорським законодавсьвом реєстрація народження дитини, яка народилася на території Угорщини (незалежно від громадянства батьків), оформлення офіційного свідоцтва про народження, провадиться угорськими органами реєстрації актів цивільного стану за місцем народження дитини. Повторна реєстрація народження дитини Консульством України, а отже і видача українського свідоцтва про народження, не передбачена. Таким чином державна реєстрація народження дитини вчинена за законодавством республіки Угорщина, що і стало підставою для отримання необхідних відомостей про народження дитини за зразком, який встановлений для Республіки Угорщина, тобто акт народження. Відповідно до статті 22 договору між Україною та Угорською Республікою про правову допомогу в цивільних справах ратифікований Постановою ВР № 2926-ІII від 10.01.2002 року, У процесі застосування Договору документи і переклади, видані чи засвідчені органами правосуддя чи іншими компетентними відомствами однієї з Договірних Сторін у рамках своєї компетенції та правомочності, при умові, якщо вони підписані та скріплені офіційною печаткою, ніякого подальшого засвідчення не потребують. Отже, акт про народження дитини [NUMBER] , за законами Угорської Республіки, є офіційним документом, який визнається в Україні, може бути використаний, в тому числі для його пред`явлення до відповідних органів на території України. Частинами 2 та 3 статті 16 договору між Україною та Угорською Республікою про правову допомогу в цивільних справах ратифікований Постановою ВР № 2926-ІII від 10.01.2002 року також унормовано, що Договірні Сторони взаємно визнають судові рішення у цивільних справах з немайнових правовідносин. Судові рішення, що відповідають умовам, визначеним в Договорі, визнаються та виконуються, якщо вони після набуття чинності цим Договором набули законної сили та стали такими, що підлягають виконанню. Враховуючи вищевикладене рішення суду по цій справі підлягатиме виконанню Угорською Республікою шляхом внесення змін в книгу державної реєстрації актів цивільного стану (унікальний ідентифікатор: [NUMBER]) та видачі нового свідоцтва про народження дитини. Враховуючи вище викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Судові витрати зі згоди позивача залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved