Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

19.12.2024 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, вказавши, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2024 року у справі №686/26769/24 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП за те, що остання 05 вересня 2024 року о 09 годині за адресою Проспект Миру, 44, висловлювалася нецензурною лайкою в бік громадянки [PERSON] та облила її кавою. Своїми діями [PERSON] заподіяла позивачці матеріальної шкоди, а саме зіпсувала одяг вартістю 2600 гривень (950 грн. футболка + 1650 грн. штани), який став не приданий для подальшого носіння. Окрім цього, позивачка вважає, що була завдана шкода її психічному здоров`ю, оскільки [PERSON] відчула приниження та безпорадність під час висловлювань в її сторону нецензурною лайкою та облиття кавою в людному місці, До того ж, Мельник відповідачка [PERSON] не розкаюється та продовжує насміхатись з [PERSON] , і в такий спосіб чинить тиск на неї у справі 686/18817/24 про збільшення розміру аліментів, яка перебуває на розгляді у Хмельницькому міськрайонному суді. Моральна шкода, на думку позивачки, полягає в душевних стражданнях, цинічному приниженні, тривозі, страху, занепокоєнні, стресі, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачки, після чого [PERSON] досі перебуваю в стресовому стані, боїться за своє життя та здоров`я, життя та здоров`я свого сина. У зв`язку з цим заподіяну моральну шкоду позивачка оцінює в 50000,00 гривень. У зв`язку з викладеним, позивачка просить стягнути з [PERSON] завдану їй матеріальну шкоду у сумі 2600 грн. та моральну шкоду у сумі 3000 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 23.12.2024 року відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні. 16.01.2025 року від відповідачки до суду надійшов відзив на позов, у якому заперечуються позовні вимоги у зв`язку з їх необґрунтованістю, оскільки працівниками поліції з [PERSON] також було проведено профілактично роз`яснювальну бесіду щодо її дій. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надала суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Відповідачка та її представник у судовому засіданні заперечили проти позову з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05 вересня 2024 року о 09 годині 00 хвилин за адресою Проспект Миру, 44, перебуваючи у громадському місці громадянка [PERSON] висловлювалася нецензурною лайкою в бік громадянки [PERSON] та облила її кавою, чим порушила громадський порядок і вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 29.11.2024 року у справі №686/26769/24 [PERSON] було визнано винною у вчинення вказаного вище адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема відшкодування майнової та моральної шкоди. Щодо відшкодування майнової (матеріальної) шкоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Долученими до матеріалів справи копією постанови Хмельницького апеляційного суду від 29.11.2024 року та диском, на якому міститься відеозапис події, що відбулась 05.09.2024 року, а також копіями товарних чеків підтверджується, що позивачці [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду шляхом зіпсуття одягу внаслідок облиття кавою на загальну суму 2600 гривень (950 грн. футболка + 1650 грн. штани). Таким чином, суд вважає, що позивачці дійсно заподіяна матеріальна шкода у розмірі 2600 грн., яка підлягає до стягнення з відповідачки [PERSON] . Щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ст.23\~Цивільного кодексу України\~моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;\~ у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів;\~у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. При цьому, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 і ч. 2\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 1 і ч. 2\~ст. 23 ЦК України). Нормою ч.2 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України» №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Внаслідок неправомірних дій відповідачки [PERSON] позивачці була заподіяна моральна шкода, яка проявилася у душевних стражданнях, відчутті приниження та безпорадності під час висловлювань в її сторону нецензурною лайкою та облиття кавою в людному місці, тривозі, занепокоєнні, стресі, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачки, побоюваннях щодо майбутнього стану психічного здоров`я. За змістом\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1 і 2\~ст. 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 1, ч. 5 і\~ч. 6 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона, яка пред`являє вимоги відшкодування завданої їй моральної шкоди, не звільняється від обов`язку довести наявність такої шкоди, її розмір, надавши належні, допустимі та достовірні докази цього факту. Зокрема, в постанові Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі №686/1617/19 зазначено, що факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами, в іншому випадку вимоги є необґрунтованими. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України\~оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Суд зауважує, що позивачкою та її представником не доведено у судовому засіданні та не представлено належних та обґрунтованих доказів щодо заподіяння їй моральної шкоди у розмірі 50\~000 грн., а тому з урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливої сатисфакції, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 3000 грн., що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивачка пережила внаслідок неправомірних дій [PERSON] . Розподіл судових витрат по справі. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Вказані витрати підлягають до стягнення з відповідачки [PERSON] пропорційно до задоволених позовних вимог на користь [PERSON] у розмірі 128,94 грн.

Outcome: partial