Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

У листопаді 2024 року представник ТОВ «ФК» УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС » - Руденко К.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3828503 від 18.07.2023 року у розмірі 66200 грн. та понесені судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтувано тим, що 18.03.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] , укладено договір № 3828503 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким відповідачка отримала кошти у розмірі 10000 грн. 00 коп., строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування (730% річних). Кредитний договір укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора та підписаний відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 24.04.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та\~ ТОВ «ФК«УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено договір про відступлення права вимоги № 24/04/24 від 24.04.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 3828503 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.07.2023 року перейшло до ТОВ «ФК«УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором № 3828503 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.07.2023 року виконало у повному обсязі надавши [PERSON] , кредитні кошти в розмірі 10000 грн. 00 коп. в строки визначені умовами Договору. Однак [PERSON] , своїх зобов`язань за договором № 3828503 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.07.2023 року, належним чином не виконує внаслідок чого станом на 24.04.2024 року утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка становить 62200,00 грн. з яких: 10000,00 грн. заборгованість за кредитом, 56200,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 18.07.2023 року по 24.04.2024 року (включно). Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, він змушений з даною заявою звернутися до суду. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 07 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено право на подання відзиву на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Позивачу визначено право на подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву. Станом на 26 березня 2025 року відзив на позов від відповідача [PERSON] до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі остання повідомлялася шляхом оголошення на сайті суду, заперечень на позов не подала. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, 18.07.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3828503, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн., строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування (730% річних). Згідно з п. 2.4 договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1 договору. Згідно з п. 4.1 договору відповідач зобов`язаний повернути суму позики та сплату процентів за користування кредитом у повному обсязі в термін визначений Графіком платежів. Як встановлено з довідки про переказ коштів від 26.04.2024 року № 1937-2604 на банківську картку відповідачки № [NUMBER] , були перераховані грошові кошти у сумі 10000,00 грн. Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 24/04/24 від 24.04.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» право вимоги до [PERSON] згідно з кредитним договором № 3828503, що підтверджується витягом з Реєстру боржників від 24.04.2024 року. Як встановлено з наданого ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3828503 від 18.07.2023 року, станом на 24.04.2024 року у відповідача утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка становить 62200,00 грн. з яких: 10000,00 грн. заборгованість за кредитом, 56200,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 18.07.2023 року по 24.04.2024 року (включно). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України „Про електронну комерцію визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов,язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно з ст. 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ст. 12 вказаного Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України „Про електронний цифровий підпис є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Відповідно до ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію норми вказаного Закону відповідно до Закону України „Про електронний цифровий підпис передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В судовому засідані доведено, що між сторонами у справі виникли договірні зобов"язання, які випливають з кредитного договору, сторонами дотримано письмову форму укладення кредитного договору, що відповідає вимогам ст.ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Виходячи з вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що з [PERSON] , на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 66200,00 грн. Також, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, представником позивача було надано копію договору про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року № 02/08/2024, укладеного між ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та адвокатом Руденком К.В.; 2) копію Акту прийому - передачі наданих послуг № 6 до договору про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року, копію Витягу з Реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 6 до договору про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року згідно якого вартість наданих послуг складає 10000 грн., копію платіжної інструкції про переказ коштів за надання правової допомоги № 1354 від 06.09.2024 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача, 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставах поданих сторонами доказів. Розглянувши матеріали справи, суд зробив висновок, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є співмірним з обсягом наданих послуг адвоката. На думку суду, розмір таких витрат має бути відшкодовано у сумі 10000,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved