Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 12.02.2025 через підсистему «Електронний суд» ПАТ «БАНК ВОСТОК» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №S000222059 про акцепт Публічної пропозиції на укладання договору про комплексне банківське обслуговування від 17.07.2018 в загальній сумі 21 305,58 грн, в тому числі 21 000, 00 грн - прострочена сума за овердрафтом, 305,58 грн - прострочена заборгованість за відсотками. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених вищевказаним кредитним договором. Відповідач відзиву на позов не надала, втім в заяві від 27.03.2025 представник відповідача заявив про визнання позову. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. 27.03.2025 через підсистему «Електронний суд» представником відповідача подано до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи у відсутності сторони відповідача. Також у поданій заяві представник просив відмовити у стягнення судових витрат на оплату послуг адвоката, відстрочити виконання рішення у справі на три місяці. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2025 справу передано на розгляд судді Голяни О.В. Ухвалою суду від 17.02.2025 постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Сторони, їх представники в судове засідання не з`явились, кожна із сторін окремо подала до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені Судом. 13.08.2021 між [PERSON] та ПАТ «Банк Восток» укладено Заяву - Договір №S000222059 про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування, за умовами якого відповідач акцептував публічну пропозицію банку на укладення договору овердрафту на умовах, викладених у «Правилах надання банківських продуктів та послуг фізичним особам в ПАТ «Банк Восток», затверджених рішенням Правління Банку від 01.03.2021, протоколом 17 (зі змінами та доповненнями)», розміщених для ознайомлення на сайті Банку www.bankvostok.com.ua. Відповідно до п. 3 договору овердрафту, позичальнику було встановлено максимальний ліміт в сумі 100000,00 грн., строк кредитного ліміту 365 днів, фіксована процентна ставка - 36% річних. При встановленні максимального ліміту орієнтовна реальна процентна ставка складає 43,10% річних. Мінімальний ліміт - 1,00 грн. Процентна ставка на кредитну заборгованість протягом пільгового періоду становить 0,00001% річних, пільговий період - до 62 днів. Процентна ставка, що нараховується на кредитну заборгованість, не погашену в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості - 3% на місяць/36% річних; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 6% на місяць/72% річних. Відповідач користувався банківським рахунком, що підтверджується рухом коштів по рахунку з 13.08.2021 року по 19.11.2024 року, наданим позивачем. Згідно з наданим банком розрахунком за кредитним договором №S000222059 від 13.08.2021, що укладений зі [PERSON] , станом на 23.01.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 21 305,58 грн, яка складається з наступного: 21 000,00 грн - прострочена заборгованість за овердрафтом, 305,58 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Оцінка Суду. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже позивач так само несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Саме на позивача покладено обов`язок доведеності заявлених позовних вимог. Судом досліджений наданий позивачем розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом станом на 23.01.2025 становить 21 305,58 грн, в тому числі 21 000, 00 грн - прострочена сума за овердрафтом, 305,58 грн - прострочена заборгованість за відсотками. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості за використання кредитних коштів знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Восток» в загальному розмірі 21 305,58 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті відповідно до статті 142 ЦПК України необхідно вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову / платіжної інструкції №93248 від 28.01.2025 року/, іншу частину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1 211,20 слід стягнути з відповідача на корить позивача. Щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання судового рішення Відповідно до ч 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Виконання судового рішення, в свою чергу, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу. Під час вирішення даного питання обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача. Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочки виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Відповідач просив надати відстрочення виконання рішення суду строком на 3 місяці з огляду на введення воєнного стану в Україні та відсутність заробітку відповідача. Однак відповідачем не надано суду належні та достатні докази свого фінансового стану. Жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного стану діючим законодавством не передбачено. За таких обставин підстави для надання відстрочки виконання судового рішення на даний час відсутні, що не позбавляє відповідача можливості ініціювати дане питання в майбутньому, при умові надання достатніх доказів для аргументування свої позиції. З цих підстав,

Outcome: approved