Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 01.07.2013між [PERSON] та Виробничим сільськогосподарським кооперативом «Злагода» укладений договір оренди земельної ділянки площею 4,9656 га, у тому числі рілля 4,9656 га, кадастровий номер 5324081400:00:024:0050, яка розташована на території Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Між сторонами 05.09.2017 укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 01.07.2013, згідно з якою сторони вирішили внести зміни в договір оренди земельної ділянки від 01.07.2013, а саме: пункт 8 та 9 договору викладено в такій редакції: «Даною додатковою угодою договір продовжено до 05.09.2027», «За користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 8% від середнього розміру 5,39 га земельної частки (паю), що числиться в Кіровській сільській раді, виходячи з нормативної грошової оцінки землі з коефіцієнту індексації 4,7964 та коефіцієнту грошової оцінки 1,756 станом на 01.01.2017 становить 173\~265,54 грн, а саме: 13\~861,24 грн». Порушуючи взяті на себе зобов`язання відповідач не сплатив орендну плату за користування земельною ділянкою за 2022 рік до 30.12.2022 року. встановленого п.11 договору оренди. Орендна плата за 2022 рік виплачена лише 14.04.2023 після направлення на адресу відповідача заяви про виплату заборгованості. Між [PERSON] та позивачем 15.08.2023 укладений договір дарування, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку загальною площею 4,9656 га, у тому числі рілля 4,9656 га, кадастровий номер 5324081400:00:024:0050, яка розташована на території Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області. продовжуючи систематично порушувати взяті на себе зобов`язання, ВСК «Злагода» не сплатив орендодавцю орендну плату за користування земельною ділянкою за 2023 рік до 30.12.2023. Просила розірвати договір оренди землі (кадастровий номер 5324081400:00:024:0050, площа 4,9656 га) від 01 липня 2013 року, укладений між [PERSON] та ВСК «Злагода», стягнути понесені судові витрати. У відзиві на позов представник відповідача посилалася на те, що 15.08.2023 відбулася зміна власника земельної ділянки з кадастровим номером 5324081400:00:024:0050 з [PERSON] на [PERSON] , яка не повідомила відповідача про зміну власника, чим порушила вимоги ст.148-1 Земельного кодексу України. Про зміну власника земельної ділянки відповідач дізнався лише 18.06.2024, уклавши з позивачем додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 01.07.2013. Зазначила, що посилання позивача щодо порушення відповідачем сплати орендної плати за 2022 рік є безпідставними, оскільки власником земельної ділянки до 15.08.2023 була [PERSON] . У задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, попередньо представник надав заяву про розгляд справи без їхньої участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засіданні не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі. Щодо позовних вимог заперечувала з підстав викладених у відзиві. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 01.07.2013 між [PERSON] (орендодавець) та ВСК «Злагода» (орендар) укладений договір оренди №б/н, відповідно до умов якого орендодавець надає, орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.7-9). Відповідно до п.2 договору оренди №б/н в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,9656 га, у тому числі рілля 2,6635 га, кадастровий номер 5324081400:00:024:0050, розташована на території Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Згідно з п.5 договору оренди землі №б/н від 01.07.2013 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 106495,08 грн. Відповідно до п.9 договору оренди землі №б/н від 01.07.2013 за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 5 відсотків, від середнього розміру 5,39 га земельної частки (паю), що числиться по Кіровській сільській раді, виходячи з нормативної грошової оцінки землі з урахуванням коефіцієнту 3,20 і 1,756, що становить 115\~597,06 грн, а саме 5779,85 грн. Сторони за взаємною згодою мають право змінити розмір орендної плати шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі. Розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, але не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством. Згідно з п.10 вищезазначеного договору обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням коефіцієнта індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору чи продовження його дії. Відповідно до договору оренди землі №б/н від 01.07.2013 орендна плата сплачується грошима до 30 числа останнього звітного року місяця. Відповідно до п.п.2 п.28 договору оренди землі №б/н від 01.07.2013 орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасно сплачувати орендну плату, визначену у договорі. Згідно з п.36 договору оренди землі №б/н від 01.07.2013 зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується судовому порядку (а.с.7-9). Між сторонами 19.05.2017 укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки згідно з якою сторони вирішили внести зміни в договір оренди земельної ділянки від 01.07.2013, а саме пункт 8 договору викладено в такій редакції: «Даною додатковою угодою договір продовжено до 19.05.2027». Також пункт 9 договору викладено в такій редакції: «За користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 8 відсотків від середнього розміру 5,39 га земельної частки (паю), що числиться по Кіровській сільській раді, виходячи з нормативної грошової оцінки землі з урахуванням коефіцієнту індексації 4,7964 та коефіцієнту грошової оцінки 1,756, станом на 01.01.2017 становить 173265,54 грн, а саме: 13\~861,24 грн» (а.с.12). Згідно з п.6 додаткової угоди по договору оренди земельної ділянки від 19.05.2017 додаткова угода є невід`ємною частиною вищезазначеного договору і набирає чинності після підписання сторонами та її державної реєстрації, складена в 2 (двох) примірниках: по одному примірнику для кожної зі сторін (а.с.12). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 08.08.2017 №93982571 вбачається, що право оренди земельної ділянки та укладена 19.05.2017 додаткова угода до договору оренди земельної ділянки зареєстровані (а.с.13). Встановлено та підтверджується платіжними інструкціями кредитового переказу коштів №6639 та №6644, що 14.04.2023 ВСК «Злагода» сплачено за оренду земельної ділянки (паю) за 2022 рік згідно заяви [PERSON] від 16.11.2022 в розмірі 16\~998,88 грн. та 18.04.2023 сплачено за оренду земельної ділянки (паю) за 2022 рік згідно заяви [PERSON] від 16.11.2022 в сумі 4\~249,71 грн (а.с.65). Окрім того, встановлено, що 15.08.2023 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір дарування (а.с.17-18). Відповідно до договору дарування [PERSON] (дарувальник) передає, а [PERSON] (обдаровуваний) приймає безоплатно у власність об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку загальною площею 4,9656 га, у тому числі рілля 4,9656 га, кадастровий номер 5324081400:00:024:0050, яка розташована на території Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.17-18). Згідно з п.п.4.1 договору дарування право власності на дарунок (об`єкт нерухомого майна) у обдаровуваної виникає відповідно до вч.4 ст.334 ЦК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з дня (моменту) державної реєстрації такого права. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 15.08.2023 №342917095 право власності на земельну ділянку площею 4,9656, кадастровий номер 5324081400:00:024:0050, яка розташована на території Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області зареєстроване за [PERSON] (а.с.19). Згідно з ч.1 ст.148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Відповідно до ч.3 ст.148-1 ЗК України особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Повідомлення про перехід права власності від держави до територіальної громади або навпаки підлягає опублікуванню у друкованих медіа місцевої сфери розповсюдження із зазначенням кадастрового номера, місця розташування та площі земельної ділянки. Між сторонами 18.06.2024 укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки, відповідно до умов якої внесені зміни до договору оренди земельної ділянки від 01.07.2013, а саме: замінено сторону у договорі оренди землі від 01.07.2013 із [PERSON] на [PERSON] на підставі договору дарування зареєстрованого в реєстрі №1016 від 15.08.2023. Розділ строк дії договору змінено та викладено в наступній редакції: «Даною додатковою угодою договір продовжено на 14 років 6 місяців. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді». Розділ «Орендна плата» змінено та викладено в наступній редакції: «За користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 15% виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 4,9656 га з урахуванням коефіцієнту індексації та коефіцієнту грошової оцінки, станом на 18.06.2024, становить 184\~945,98 грн, а саме: 27\~741,90 грн» (а.с.52). Зазначена додаткова угода зареєстрована в реєстрі речових прав, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 18.10.2024 №399917129 (а.с.53). Таким чином, на підставі договору дарування до позивача перейшли права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за договором оренди з дня набуття права власності на земельну ділянку, тобто з 15.08.2023. Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка\~може передаватись\~у найм\~разом з\~насадженнями,\~будівлями,\~спорудами,\~водоймами,\~які знаходяться\~на ній,\~або без\~них.\~ Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. За статтею 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до п.38 договору оренди землі №б/н від 01.07.2013 дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України систематична несплата земельного податку або орендної плати є підставою для припинення права користування земельною ділянкою. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з\~ч.1,2\~ст.651\~ЦК України\~зміна або\~розірвання договору\~допускається лише\~за згодою\~сторін,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~ Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №183/262/17 та від 24.05.2023 у справі №542/51/22. Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 у справі №918/391/23 зазначила, що той факт, що на момент розгляду справи орендар погасив заборгованість за орендною платою, не впливає на право орендодавця вимагати розірвання договору як на підставі частини другої статті 651 ЦК України (у разі часткової несплати (недоплати) орендної плати та істотності такого порушення), так і на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України (у разі систематичної (два та більше випадки) повної несплати орендної плати). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 у справі №918/391/23 відступила від висновку, викладеного в її постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17, шляхом його конкретизації та зазначила, що: пункт «д» частини першої\~статті 141ЗК України як спеціальна норма права передбачає самостійну і достатню підставу для розірвання договору оренди землі у разі систематичної повної несплати орендної плати. У цьому випадку немає потреби оцінювати істотність порушення та застосовувати загальне правило, передбачене в частині другій статті 651 ЦК України, оскільки законодавство передбачає додаткову (до загальних) підставу розірвання договору оренди землі; якщо орендар допустив часткову несплату (недоплату) орендної плати, то застосуванню підлягає загальне правило частини другої\~статті 651 ЦК України, а не припис пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України. Якщо суд дійде висновку, що орендар істотно порушив умови договору та внаслідок часткової недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, укладаючи такий договір, то такий договір має бути розірваний саме на підставі частини другої статті 651 ЦК України. До того ж у цій постанові Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, потрібно розуміти саме як повна несплата орендної плати, у строки, визначені договором, що відповідатиме дотриманню принципу збереження договору та забезпечення справедливого балансу інтересів сторін договору оренди землі. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] прохала суд розірвати договір оренди землі від 01.07.2013, мотивуючи тим, що відповідач неодноразово порушував умови договору оренди землі, а саме: систематично не сплачував орендну плату в повному обсязі, зокрема в 2022 та 2023 роках. Орендна плата за 2022 рік сплачена лише у 2023 році, а за 2023 рік (період з 15.08.2023 по 31.12.2024) лише після звернення до суду. Тоді як, заборгованість з орендної плати за період з 01.01.2023 по 15.08.2023 не погашена і на час розгляду справи в суді. Згідно з ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, з матеріалів справи вбачається, що орендна плата за 2023 рік в сумі 7\~739,34 грн сплачена лише 23.01.2025, та підтверджується платіжною інструкцією від 23.01.2025 №9645, тобто з порушенням умов договору оренди землі (а.с.39). Враховуючи, що позивач набула права орендодавця за договором оренди землі від 01.07.2013 укладеного між [PERSON] (орендодавець) та ВСК «Злагода» (орендар) у серпні 2023 року на підставі договору дарування земельної ділянки від 15.08.2023, тоді як заборгованість за 2022 рік сплачена у квітні 2023, тому суд вважає, що повторність несплати орендної плати стосовно позивача відсутня. Разом з тим, заборгованість за 2023 рік у сумі 7 739,34 грн. за період з 15.08.2023 по 31.12.2023 погашена ВСК«Злагода» лише 23.01.2025, тобто після подачі позову та з порушенням умов договору. Посилання відповідача на несвоєчасне порвідомлення позивачем про набуття прав на земельну ділянку та той факт, що між сторонами додаткова угода до договору оренди земельної ділянки про заміну сторони у договорі оренди землі від 01.07.2013 із [PERSON] на [PERSON] укладено лише 18.06.2024 не позбаляють відповідача обов`язку сплати орендної плати. Натомість, навіть після укладання такої додаткової угоди, як на час подачі позову, так і до 30 числа останнього звітнього року місяця орендну плату за 2023 рік позивачу сплачено не було. Отже, орендар допустив несплату (недоплату) орендної плати, внаслідок чого, враховуючи розмір несплаченої орендної плати, суд вважає, що орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, укладаючи такий договір, тому такий договір має бути розірваний на підставі ч.2 ст.651 ЦК України. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved