Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

01 жовтня 2024 року [PERSON] (надалі позивачка), діючи в інтересах малолітньої [PERSON] , звернулася з цим позовом до суду. В обґрунтування позову вказує, що вона з 04 листопада 2017 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , померлим [INFO] . Під час шлюбу [PERSON] народила доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] . За життя [PERSON] належало таке майно: квартира, площею 44,9 кв. м, розташована за адресою: [ADDRESS] , оціночною вартістю 1\~197 840,80 грн та автомобіль MITSUBISHI LANCER, 2008 року виготовлення, 1997 см. куб. - об`єм двигуна, VIN № [NUMBER] , оціночною вартістю 209000,00 грн. Звернувшись в інтересах доньки до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Баки О. В. позивачка отримала відмову в оформленні спадщини і видачі відповідних документів з підстав того, що при перевірці документів та вчиненні інших дій при підготовці свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом за допомогою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перевірено відсутність заборони на відчуження або арешту майна та виявлено, що на усе нерухоме майно [PERSON] накладено арешт, номер запису про обтяження 33864394, Спеціальний розділ (Інформація Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 23 серпня 2023 року, № 343818730). Позивачка вказує, що 28 червня 2024 року вона звернулась до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з проханням зняти арешт з майна [PERSON] , на що отримала відповідь, згідно з якою 06 грудня 2022 року вказані виконавчі провадження № 59126406 та № 59126952 завершено у порядку п. 3 ч. 1 ст. 29 Закону України «Про виконавче провадження». Повідомлено про відсутність правових підстав для зняття арешту з нерухомого майна [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] . Роз`яснено, що статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено чіткий перелік підстав для зняття арешту з майна боржника та що арешт може бути знятий виключно за рішенням суду. Позивачка зазначає, що наявність арешту, накладеного на вказане нерухоме майно, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину та здійснення державної реєстрації права власності успадкованого нерухомого майна. Постановленою суддею ухвалою від 02 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, витребувано докази від нотаріуса у виді спадкової справи та від відповідача засвідчені копії матеріалів виконавчих проваджень № 59126406, № 59126952. Докази від нотаріуса отримані 23 жовтня 2024 року. Докази у виді засвідчених копій матеріалів виконавчих проваджень № 59126406, № 59126952 суду не подані. Постановленою судом ухвалою від 14 листопада 2024 року до участі у справу залучено [PERSON] . У підготовчому засіданні 22 січня 2025 року судом змінено назву відповідача внаслідок перейменування Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на Самарівський відділ державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Постановленою судом ухвалою від 22 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, поважних причин неявки не повідомив, заяв, клопотань про розгляд справи у відсутність представника не надавав. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Правом на подання відзиву не скористався. Третя особа в судове засідання не з`явилася, підстав поважних причин неявки не повідомила, заяв, клопотань про розгляд справи у відсутність представника, пояснень не надавала. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, висновує таке. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04 листопада 2017 року, 04 листопада 2017 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] /а.с.12/. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 квітня 2018 року, [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] /а.с.11/. Ухваленим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішенням від 07 серпня 2020 року у справі № 183/8078/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с.63-64/. Рішення набрало законної сили 07 вересня 2020 року. Відповідно до копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 грудня 2021 року вбачається, що [INFO] [PERSON] помер /а.с.9/. З отриманої судом копії спадкової справи після смерті [PERSON] убачається, що: -16 грудня 2021 року нотаріусом заведено спадкову справу /а.с.29, 30/; -16 грудня 2021 року нотаріусу подано заяву [PERSON] , як матері померлого, що підтверджується наданими нею свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] /а.с.35, 36/, про прийняття спадщини за заповітом /а.с.31/; -[PERSON] 28 листопада 2019 року, складено заповіт, згідно з яким останній усе належне йому майно, де б воно не було й з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті заповів [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко О. М. та зареєстровано в реєстрі за № 1415 /а.с.33, 34, 43-44/; -нотаріусом здійснено перевірку наявності інших спадкоємців першої черги майна [PERSON] /а.с.49, 50-51, 52-53/, осіб, якими прийнято спадщину шляхом постійного проживання з померлим /а.с.54/; -з відповіді відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 2344 від 01 вересня 2022 року вбачається, що станом на 23 лютого 2022 року по день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] та [PERSON] /а.с.66/; -13 січня 2022 року [PERSON] від імені малолітньої [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини [PERSON] /а.с.56/; -13 січня 2022 року [PERSON] подано заяву про виділ у власність частки з майна померлого та належність майна померлого у виді автомобіля MITSUBISHI LANCER, 2008 року виготовлення, 1997 см. куб. - об`єм двигуна, VIN № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] до спільного сумісного майна подружжя /а.с.57/. До заяви долучила копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіля MITSUBISHI LANCER, 2008 року виготовлення, 1997 см. куб. - об`єм двигуна, VIN № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] /а.с.65/, власник [PERSON] ; -23 травня 2023 року нотаріусу надійшла заява [PERSON] від імені малолітньої [PERSON] про прийняття спадщини [PERSON] /а.с.67/; -23 травня 2021 року [PERSON] повідомлено нотаріусом про долучення заяви, яка надійшла 23 травня 2023 року до матеріалів справи та повідомлено про отримання заяви від імені дитини, яка також долучена до справи /а.с.69/; -13 липня 2023 року [PERSON] подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру за адресою: [ADDRESS] /а.с.70/. До заяви подано копію договору купівлі-продажу житлової квартири від 23 березня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Шевченко О. М. та зареєстрованого в реєстрі за № 283 /а.с.72-74/ згідно з яким [PERSON] придбав вказане нерухоме майно за 49\~510,00 грн; -13 липня 2023 року нотаріусом отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] за частковим співпадінням, з якої вбачається, окрім іншого, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: р. № 283, виданий 23 березня 2017 року, видавник: Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко О. М. на праві власності належала квартира, об`єкт житлової нерухомості, за адресою [ADDRESS] . 28 жовтня 2019 року до Спеціального розділу реєстру державним реєстратором Качур Олена Вікторівна, Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі постанови про арешт майна, серія та номер: 59126406, виданий 28 жовтня 2019 року, видавник: [PERSON] та Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49372871 від 28 жовтня 2019 року, [PERSON] , Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, внесено запис про обтяження 33864394 про арешт нерухомого майна, все нерухоме майно [PERSON] обтяжувач: Держава, орган державної влади, Новомосковський МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області; -постановою нотаріуса від 13 липня 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: [ADDRESS] в зв`язку з наявним обтяженням на нерухоме майно. Підставою вказано встановлення нотаріусом накладення арешту на все майно [PERSON] , номер обтяження 33864394 /а.с.80/; -23 серпня 2023 року позивачкою в інтересах [PERSON] подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом /а.с.81/; -постановою нотаріуса від 23 серпня 2023 року відмовлено [PERSON] , законному представникові малолітньої [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявним обтяженням; -16 квітня 2024 року позивачкою в інтересах [PERSON] нотаріусу подано заяву з проханням повідомити причини не оформлення спадкових прав /а.с.89/; -16 квітня 2024 року нотаріусом повідомлено позивачку про неможливість видачі свідоцтва через арешт, накладений на майно /а.с.90, 91/. Надана позивачкою у копії інформаційна довідка № 384028615 від 24 червня 2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] /а.с.10/ свідчить, що [PERSON] за життя на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: р. № 283, виданий 23 березня 2017 року, видавник: Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко О. М. на праві власності належала квартира, об`єкт житлової нерухомості, за адресою [ADDRESS] . Також з довідки вбачається, що 28 жовтня 2019 року до Спеціального розділу реєстру державним реєстратором Качур Олена Вікторівна, Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі постанови про арешт майна, серія та номер: 59126406, виданий 28 жовтня 2019 року, видавник: [PERSON] та Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49372871 від 28 жовтня 2019 року, [PERSON] , Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, внесено інформацію про арешт нерухомого майна, все нерухоме майно [PERSON] обтяжувач: Держава, орган державної влади, Новомосковський МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області. Також судом установлено, що відповіддю Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04 липня 2024 року № 28.17-99376 /а.с.13/ позивачку на її заяви від 28 червня 2024 року повідомлено, що на виконанні у відділу перебувало: виконавче провадження № 59126406 назва документу: виконавчий лист № 183/6742/18 виданий 07 травня 2019 року документ видав: Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 4000 грн щомісяця, починаючи з 30 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Боржник: [PERSON] дата народження: [INFO] , адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] . Стягувач: [PERSON] , адреса: [ADDRESS] ; виконавче провадження № 59126952, назва документу: виконавчий лист № 183/6742/18 виданий 07 травня 2019 року документ видав: Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, про: стягнення аліментів у розмірі 4 000 грн щомісяця з [PERSON] на користь [PERSON] , на її утримання, до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] , 3-х річного віку, тобто до [INFO] , починаючи з 30 жовтня 2018 року. Боржник: [PERSON] дата народження: [INFO] , адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] . Стягувач: [PERSON] адреса: [ADDRESS] . 06 грудня 2022 року вказані виконавчі провадження завершено у порядку п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Повідомлено про відсутність правових підстав для зняття арешту з нерухомого майна [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] . Додатково роз`яснено, що відповідно до вимог частини статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено чіткий перелік підстав для зняття арешту з майна боржника. В даному випадку з огляду норм вказаної статті арешт може бути знятий виключно за рішенням суду. Відповідно до даних відкритої бази даних АСВП /https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors/ вбачається наявність завершених виконавчих проваджень, в тому числі: № 59126406, відкритого 17 травня 2019 року щодо боржника [PERSON] , стягувачем у якому вказана [PERSON] ; № 59126952, відкритого 15 травня 2019 року щодо боржника [PERSON] , стягувачем у якому вказана [PERSON] . Також відомості містять інформацію про наявність інших, як закритих так і відкритих на час перевірки виконавчих проваджень щодо [PERSON] . Крім того, вбачається наявність у Єдиному державному реєстрі судових рішень: - \~ \~ \~ \~рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/6742/18, яким, зокрема, присуджено стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі ) 00 гривень щомісяця, починаючи стягнення з 30 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття; -рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/6745/18, яким, зокрема, присуджено стягнути аліменти у розмірі 4 000 (чотири тисячі) 00 грн. щомісяця з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , на її утримання, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , 3-х річного віку, тобто до [INFO] , починаючи з 30 жовтня 2018 року. Позивачка вказує, що майно [PERSON] входить до складу спадщини, а наявність арешту на таке майно порушує право її доньки, законною представницею якої вона є, як спадкоємця першої черги за законом та власника майна, який позбавлений права прийняти спадщину в загальному порядку. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до статті 16 ЦК України. У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого виду судочинства (пункт 23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц (провадження № 14-299цс18)). У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» регулює випадки, коли арешт з майна та коштів боржника знімається постановою державного виконавця чи постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Частиною четвертою цієї статті передбачено вичерпний перелік підстав для зняття арешту у виконавчому провадженні, що перебуває на виконанні, і знищення виконавчого документа не є такою підставою. Частиною п`ятої наведеної статті передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа після знищення виконавчого документа. В судовому засіданні наданими суду доказами встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , на утримання якої з померлого на користь позивачки стягувалися аліменти за судовим рішенням, [PERSON] є матір`ю доньки [PERSON] , до досягнення якою трьох років з нього стягувалися аліменти. Були відкриті виконавчі провадження, стягувачем у якому була [PERSON] . У виконавчому провадженні № 59126406 державним виконавцем накладено арешт, який не знято при завершенні виконавчого провадження, на все майно [PERSON] [PERSON] помер та спадкоємцем майна першої черги за законом є [PERSON] , законній представниці якої стало відомо про наявність обтяження у вигляді арешту на все майно [PERSON] . Станом на 04 липня 2024 року виконавче провадження знищено. В матеріалах справи відсутні будь-які документально підтверджені відомості про те, що в період з 06 грудня 2022 року (дата завершення виконавчих проваджень) до дня розгляду цієї справи у суді органами державної виконавчої служби проводились виконавчі дії з примусового виконання виконавчих листів № 183/6745/18 та № 183/6742/18. З відповіді відповідача від 04 липня 2024 року вбачається, що виконавчі провадження були закінчені, підставою закінчення вказано п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Оскільки станом на день розгляду цієї справи у суді виконавчі листи № 183/6745/18 та № 183/6742/18 не пред`явлені до виконання, виконавчі провадження закриті, відносини з виконання аліментних зобов`язань не входять до складу спадщини та не підлягають правонаступництву, особа, яка є стягувачем та повідомлена про розгляд цієї справи в суді фактично звернулася до суду в інтересах малолітнього спадкоємця, який не є стороною виконавчого провадження, не ініціювала продовження виконавчих дій, і поданням позову не зазначила про існування заборгованості за виконавчими листами, підтвердила відсутність у неї будь-яких майнових та/або немайнових претензій до померлого [PERSON] , з урахуванням того, що вчинення будь-яких дій державним виконавцем за межами виконавчого провадження є неможливим, а державний виконавець при закритті виконавчих проваджень не скасував накладений у межах виконавчого провадження № 59126406 арешт, суд висновує, що збереження більше 4 років арешту, накладеного державним виконавцем з метою виконання судового рішення, за відсутності відкритих виконавчих проваджень та майнових претензій зі сторони стягувача, неможливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном спадкоємців померлого. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей. Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При цьому суд враховує і таке. Позивачем, як законним представником малолітньої особи подано позов до державної виконавчої служби, державним виконавцем якої накладено заборону. При розгляді справи встановлено наявність спадкоємця за заповітом. Судом залучено спадкоємця за заповітом до участі у справі з власної ініціативи, як третю особу. Станом на момент розгляду справи пояснень щодо позову із запереченнями проти задоволення позову не надходило. Доказів на підтвердження того, що наявний спір щодо майна, який підлягає вирішенню в судовому порядку матеріали справи не містять, з матеріалів спадкової справи не встановлено. Як спадкоємцю за заповітом (яка також є спадкоємцем за законом) так і спадкоємцю за законом, які звернулися до нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право з підстав наявності заборон, накладених щодо спадкового майна. При цьому доказів на підтвердження того, що [PERSON] усунено від спадкування матеріали спадкової справи не містять. За ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відтак суд висновує про те, що наявність арешту на майно померлого на день звернення з позовом порушує майнові права позивачки. При цьому суду доведено наявність арешту, застосованого в межах виконавчого провадження № 59126406, однак не доведено матеріалами справи, що в межах виконавчого провадження № 59126952 вжито заходів забезпечення виконання рішення у виді арешту чи іншого обтяження майна боржника. Жодних доказів накладення державним чи приватним виконавцями відповідної заборони матеріали справи не містять. Враховуючи правові підстави позову, а також те, що предметом позову є зняття арешту з майна боржника, який помер, накладеного в межах виконавчих проваджень при виконанні судових рішень про стягнення аліментів, взявши до уваги те, що позов про зняття арешту з майна поданий спадкоємцем померлого, його донькою, яка позбавлена можливості оформити право власності у порядку спадкування за законом, що вказує про порушення її прав та необхідність їх захисту, те, що позивачка просила скасувати всі заборони за номерами виконавчих проваджень 59126406 та 59126952, накладені на майно [PERSON] , позов у цій справі підлягає задоволенню частково, в частині зняття (скасування) арешту з усього нерухомого майна, номер запису про обтяження: 33864394 (спеціальний розділ), зареєстрований 28.10.2019 на підставі постанови, про арешт майна, серія та номер: 59126406, виданої 28.10.2019, видавник: Качур О. В.; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49372871 від 28.10.2019 09:48:44, Качур Олена Вікторівна, Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпропетровська обл.; вид обтяження; арешт нерухомого майна, все нерухоме майно; відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] ; Держава, Орган державної влади, обтяжувач: Новомосковський МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, код ЄДРПОУ 34893684, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, Дніпропетровська обл.., м. Новомосковськ, вулиця Гетьманська, 7; опис предмета обтяження: все нерухоме майно. В решті позову належить відмовити за недоведеністю. Крім того щодо посилань сторони позивачки про безпідставність арешту, накладеного на майно у виді машини, суд роз`яснює, що спори про право, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження». [PERSON] , яка не була стороною виконавчого провадження таким правом наділена. Однак [PERSON] діючи самостійно від свого імені, як особа, яка звернулася до нотаріуса з повідомленням про належність їй майна померлого (боржника) у виді транспортного засобу на праві спільної сумісної власності подружжя не позбавлена права оскарження, як стягувач, рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України (щодо не зняття заборони з рухомого майна при закритті виконавчих проваджень). У постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20 (провадження № 61-8240св21) Верховний Суд зауважив, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. При вирішенні питання щодо стягнення судових витрат суд виходить з засад розумності, внаслідок чого, враховуючи принцип диспозитивності, вважає за необхідне покласти судові витрати на позивачку. На підставі викладеного,

Outcome: partial