Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

30.12.2024 р. директор КП «Київтеплоенерго» Лопатін К. звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з вищезазначеним позовом у якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання, заборгованість за абонентське обслуговування послуг, інфляційні втрати та 3% річних. Разом з позовною заявою представник позивача подає клопотання про витребування доказів. Позовні вимоги мотивовано тим, що правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 N 1875-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005 року N 630. Відповідно до п. 8 Правил та Закону послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, такий договір є договором приєднання. На виконання вимог Закону КП "Київтеплоенерго" було опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті "Хрещатик" N 34 (5085) від 28.03.2018 року. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. Квартира [ADDRESS] під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже відповідачі є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Проте відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 14.01.2025 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20.01.2025 р. від відповідача [PERSON] надійшла заява про погашення заборгованості та долучено відповідні квитанції про сплату. 17.02.2025 р. від представника позивача надійшла заява у якій вказується, що [PERSON] сплачено суму заборгованості, натомість не вирішеним залишається питання стягнення інляційних втрат у розмірі 10714,31 грн., 3% річних у розмірі 3085,59 грн., пені у розмірі 1932,80 грн. та судових витрат 43,00 грн. та 3028,00 грн. судового збору. 18.03.2025 р. відповідачем [PERSON] подано заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 23.01.2008 р. квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості щодо квартири [ADDRESS] відсутні. Як вбачається з довідки КП «Київтеплоенерго» заборгованість за адресою: [ADDRESS] станом на 01.02.2025 р. відсутня. Таким чином, спір в частині стягнення заборгованості між сторонами урегульовано після відкриття судом провадження у справі. Позивач просить стягнути 3% річних, інфляційні втрати та пеню як відповідальність за невиконання грошового зобов`язання. Відповідачем [PERSON] позовні вимоги визнаються. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 18, 20 , 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Індекс інфляції повинен розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Три відсотки річних підставі ст. 625 ЦК України розраховуються за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100 % / 365 днів [Кількість днів]. Зважаючи на те, що позивач просить стягнути 3% річних та інфляційні втрати з 01.01.2024 р. по 31.10.2024 р. нарахування слід проводити з вказаного періоду у межах заявлених вимог. Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, 3% річних у розмірі 599,04 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2108,85 грн. нараховано на заборгованість з постачання гарячої води. Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, 3% річних у розмірі 1689,44 грн. та інфляційні втрати у розмірі 5880,07 грн. нараховано на заборгованість з постачання теплової енергії. Судом перевірено розрахунок заборгованості на підставі ст.625 ЦК України щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційні втрати у розмірі 7988,92 грн. та 3% річних у розмірі 2288,48 грн. Щодо стягнення пені суд зазначає наступне. Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Передбачена п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону від 24 червня 2004 р. N 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" норма щодо відповідальності боржника у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків ч. 2 ст. 625 ЦК. Статтею 26 «Про житлово-комунальні послуги» передбачено відповідальність за неналежне виконання договору. У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, пеня у розмірі 508,93 грн. нараховано на заборгованість з постачання гарячої води. Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, пеня у розмірі 1423,93 грн. нараховано на заборгованість з постачання теплової енергії. Таким чином, на користь позивача слід стягнути пеню у розмірі 1932,86 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Слід зазначити, що витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не є судовими витратами, відтак не підлягають до стягнення.

Outcome: partial