Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Дебт Форс» про визнання виконавчого нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач посилається\~на те,\~що14.07.2022 р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відносно позивача було відкрите виконавче провадження № 69423550. Разом із тим, про відкриття зазначеного виконавчого провадження позивач дізналася 05.12.2023 року, отримавши повістку про виклик до суду у електронному сервісі держаних послуг «ДІЯ». З судової повістки було встановлено, що у провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа № 205/11752/23 заявою ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження №69423550 з виконання виконавчого напису нотаріуса № 1415 від 09.01.2022 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, заінтересовані особи: ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Кампсіс Фінанс», приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна. 28.12.2023 року позивач ознайомилась з матеріалами судової справи № 205/11752/23 та постановою про відкриття виконавчого провадження № 69423550 (з ідентифікатором доступу). З метою отримання даних щодо підстав та обставин відкриття ВП № 69423550, позивач скористалась веб-порталом «Автоматизована система виконавчого провадження» та дізналася, що 20.01.2022 року до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. звернувся представник TOB «Вердикт Капітал» про примусове виконання рішення, а саме просив відрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В від 10.01.2022 року зареєстрованого в реєстрі №1415 по кредитному договору № 2540228 від 17.06.2021 року, право вимоги за яким перейшло від TOB «МАНІФОЮ» до TOB «Вердик Капітал» на підставі договору факторингу №13/10-2021 від 13.10.2021 року. В свою чергу з матеріалів судової справи № 205/11752/23 стало відомо, що 15.02.2023 року між TOB «Вердикт Капітал» та TOB «Компсіс Фінанс» було укладено договір № 15-02/23 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги. В подальшому 12.05.2023 року між TOB «Кампсіс Фінанс» та TOB «Дебт Форс» укладено договір №12-05/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого TOB «Кампсіс Фінанс» відступило TOB «Дебт Форс», а TOB «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 2540228 від 17.06.2021 року. Таким чином, правонаступником усіх прав і обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №12-05/2023 від 12.05.2023 р. є ТОВ «Дебт Форс». Як слідує із фактичних обставин, кінцевим правонаступником, що отримав право вимоги по стягненню боргу за кредитним договором № 2540228 від 17,06.2021 року, укладеним між позивачем, та TOB «МАНІФОЮ» є TOB «ДЕБТ ФОРС». Під час вчинення виконавчого напису, відповідачем було пред`явлено наступні суми грошових коштів, що, як вбачається з виконавчого напису № 1415 від 09.01.2022 р., які нібито мають бути погашені позивачем: прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 00,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам та комісії у розмірі 26 620,01 грн.; плата, отримана зі стягувача, TOB «Вердикт Капітал», за вчинення виконавчого напису нотаріуса, на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат», та яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, загальна сума - 37 120, 01 грн. Позивач категорично не погоджується із положеннями вказаного виконавчого документа, більш того, вважає, що виконавчий напис № 1415 від 09.01.2022 року був вчинений з суттєвим порушенням норм чинного законодавства України за ініціативи відповідача, а саме недоведеність факту наявності заборгованості в позивача за кредитним договором 2540228 від 17.06.2021 року, незаконність вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, недоведеність направлення стягувачем на адресу боржника повідомлення про погашення заборгованості. Жодних розрахунків, обгрунтувань нарахування описуваних у виконавчому написі сум коштів TOB «Вердикт Капітал» надано не було. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 10.01.2022 року за № 1415 вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15.02.2024 р. провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, з викликом сторін. Представник позивача [PERSON] , Коваленко С.О., надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без участі позивача та його представника, позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач ТОВ «Дебт Форс» повідомлявся про розгляд справи, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив. У відповідності до ч. 1ст. 280\~ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач ТОВ «Дебт Форс» своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Третя особа приватний виконавець\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Русецька О.О.на виконання ухвали від 04.02.2025 у справі № 205/7895/24 направила суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 68263455. Третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи до суду не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~статті 87 Закону\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Судом встановлено, що відповідно до копії виконавчого напису № 1415 від 09.01.2022 р., вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., стягнуто на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №2540228 від 17.06.2021 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», на підставі договору факторингу №13/10-2021 від 13.10.2021 р. заборгованість за період з 13.10.2021 р. по 02.12.2021 р. 37120,01 грн., в тому числі: 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 26620,01 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, плата, отримана зі стягувача, ТОВ «Вердикт Капітал», за вчинення цього напису нотаріусом підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2022 р. ВП № 69423550, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. № 1415 від 10.01.2022 року, стягувач ТОВ «Вердикт Капітал», боржник [PERSON] . 15.02.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладено договір факторингу № 15-02/23 у відповідності до якого ТОВ «Вердикт Капітал» передає ТОВ «Кампсіс Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Кампсіс Фінанс» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» вимоги до боржників. Відповідно до Додаток № 3 договору факторингу № 15-02/23 від 15.02.2023 року, ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 177920,01 гривень, з яких: 10000,00 гривень - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 162920,01 гривень - сума заборгованості за нарахованими процентами, 5000,00 гривень - сума заборгованості за нарахованими комісіями. 12.05.2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір факторингу № 12-05/2023 у відповідності до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» передає ТОВ «Дебт Форс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Дебт Форс» приймає належні ТОВ «Кампсіс Фінанс» вимоги до боржників. Відповідно до Додаток № 3 договору факторингу № 12-05/2023 від 12.05.2023 року, ТОВ «Дебт Форс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 177920,01 гривень, з яких: 10000,00 гривень - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 162920,01 гривень - сума заборгованості за нарахованими процентами, 5000,00 гривень - сума заборгованості за нарахованими комісіями. Відповідно до копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 04.10.2023 р. ВП № 69423550, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника [PERSON] . Згідно з наказом Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 25.02.2021 №58/09 нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] було припинено з 25.02.2021 р. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 10.01.2022 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Суд погоджується з доводами позивача, що оскільки кредитний договір № 2540228 від 17.06.2021 р. не є нотаріально посвідченим договором, а тому він не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. За таких обставин, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, відповідачем до суду не надано доказів розміру заборгованості позивача та її складових, що має ґрунтуватись на виписці по рахунку боржника із даними про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, не доведення відповідачем наявності у [PERSON] невиконаних зобов`язань договором за № 2540228 від 17.06.2021р. на суму 37120,01 грн., та безспірності указаної заборгованості, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню частково. Пунктом 1 ч. 3\~\~ст. 133 ЦПК України\~визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з вимогами ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому\~законом\~порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Пунктом 3.2\~рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача було подано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої допомоги серії ВН № 1313715 від 18.12.2023 р. Документу, що свідчить про оплату витрат на правову допомогу адвокатом та договору про надання правової допомоги з відповідними умовами надано не було. Таким чином документально не підтвердженими є витрати на правничу допомогу адвоката Коваленко С.О., який не позбавлений права звернутися до суду з заявою про винесення додаткового рішення, за умови надання належних доказів, які підтверджують сплату витрат на правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial