Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Українська товарна біржа «Українська» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. В обґрунтування своїх вимоги посилається на те, що 03.02.2001 року за договором купівлі-продажу нерухомості із [PERSON] , яка зазначена у позові Відповідачкою, позивач став власником будинку [ADDRESS] , про що свідчить оригінал договору купівлі-продажу нерухомості від 07.02.2001 року, посвідчений керуючим справами ТБ «Українська» м.Київ. Вказаний договір був ним зареєстрований у Нікопольському МБТІ та здійснено відповідний запис у реєстрову книгу № 3 від 16.02.2001 року. Відповідно до умов вищевказаного договору, продаж будинку та земельної ділянки було вчинено за грошові кошти в сумі 43 тис. 585 грн. 00 коп., про що свідчить відповідне положення в договорі купівлі-продажу, а саме: підписання цього договору продавцем є підтвердженням факту повного розрахунку за продану квартиру та свідчить про відсутність щодо покупця будь-яких претензій фінансового характеру. При укладанні договору йому та відповідачці пояснили, що, відповідно до ст.15 Закону України від 10.12.1991 року «Про товарну біржу», він зареєстрований Нікопольською філією Товарної біржі «Українська» та не потребує нотаріального посвідчення. Про те, що вказаний договір підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, ні він, ні відповідачка по справі не знали і тому в нотаріальну контору не звернулись. Правочин обома сторонами повністю виконаний: відповідачем були звільнені всі приміщення, передані ключі, вона знялась з реєстрації за вказаною адресою. На теперішній час він бажає розпорядитись своїм майном, однак, не може цього зробити, оскільки при перевірці документів він виявив, що вищезазначений договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, у зв`язку з чим він змушений звернутись до суду з позовною заявою та просить ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості будинку [ADDRESS] , зареєстрованого в Нікопольському філіалі Товарної біржі «Українська» 07.02.2001 року між ним, [PERSON] , та [PERSON] . Визнати за ним право власності на будинок (літ.А), загальною площею - 106,4 кв.м, житловою площею 74,1 кв.м; гараж (літ.«Б»); підвал (літ.«В»;, сарай (літ.«Г»); сарай (літ.«Д»); ворота № 1,3, огорожу № 2, замощення І, з подальшим введенням в експлуатацію сараю (літ.«Д»), що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,1192 га, кадастровим номером 1222985500:05:040:0008, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 07.11.2000 року ДПНК 003829, виданого на підставі рішення сесії Покровської сільської Ради від 22.08.1997 року № 90. Позивач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, при цьому, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує та на задоволенні позову наполягає. Відповідачка про розгляд справи була повідомлена належним чином, однак, своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством, не скористалася, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надала. Конверт, який був направлений за останньою відомою адресою її місця проживання та перебування, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа Українська товарна біржа «Українська», будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не прибула, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надала. Згідно ч.8\~ст.178 ЦПК України,\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, на підставі ст.ст.1216-1218,1220-1223,\~1225,\~1261,1268-1270 ЦК України. Судом встановлено, що 03.02.2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , який було посвідчено на товарній біржі «Українська» м.Київ (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, вищевказаний договір позивачем, як новим власником вищевказаного нерухомого майна, був зареєстрований у Нікопольському МБТІ та здійснено відповідний запис у реєстрову книгу № 3 від 16.02.2001 року. Згідно зі\~ст.227 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. На виконання вимог ч.2\~ст.227 ЦК УРСР\~(1963 року) договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований в КП „НМБТІ" та відповідні відомості про нового власника [PERSON] були внесені в технічний паспорт на житловий будинок (а.с.14). За змістом ст.ст.128,\~153 ЦК УРСР\~(1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст.224 ЦК УРСР\~(1963 року), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. \~Статтею 227 ЦК УРСР\~ передбачалась обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно\~ст.15 Закону України "Про товарні біржі", не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Реєстрація КП „НМБТІ" за позивачем права власності на спірний житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на 2001 року не суперечило чинному законодавству. Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені\~наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству N56 від 13 грудня 1995, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за N31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно до п.5 ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01 липня 2004 року за\~№ 1952-IV,\~право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті, згідно з діючими нормативно-правовими актами, до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Оскільки покупець [PERSON] повністю виконав умови договору купівлі-продажу житлового будинку, сплатив за придбане майно визначену договором суму, договір, у відповідності з вимогами ч.2\~ст.227 ЦК УРСР,\~ був зареєстрований в КП „НМБТІ", у передбаченому законом порядку угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалася недійсною, то [PERSON] , на підставі ст.ст.128,\~153 ЦК УРСР\~і ст.49\~ЗУ "Про власність",\~набув право власності на спірний житловий будинок і правомірно володіє ним з дня придбання. Відповідно до Рішення виконавчого комітету Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 22.01.2024 року № 23, адреса житлового будинку , що належить позивачу, змінена на: [ADDRESS] (а.с.26). На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved