Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси\~ позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої\~\~вимоги\~ позивачка \~мотивує тим, що\~\~перебуває у\~ шлюбі з відповідачем з 15 грудня 2015 року, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції , про що складений актовий запис № 3429, свідоцтво серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, несумісність характерів.\~ Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим та суперечить його інтересам. Спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних відносин тривалий час. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Подав заяву про визнання позову. Просив задовольнити позовні вимоги позивачки та розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 15 грудня 2015 року зареєстрували шлюб у Віддлі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 3429. Від шлюбу у подружжя народився син: [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу є неможливим, примирення не бажає, тому такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, 113, 115 СК України,

Outcome: approved