Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

[PERSON] , через представника адвоката Зачепу Л.О., звернулася до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] , де просить розірвати спадковий договір від 01.12.2011, укладений між позивачкою, [PERSON] та відповідачами. Свої вимоги мотивує тим, що 01 грудня 2011 року між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , який помер [INFO] (відчужувачами), з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] (набувачами), з другої сторони, був укладений спадковий договір, відповідно до якого відчужувачі, після своєї смерті, передають набувачам у власність у рівних частинах житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,2500 га, що знаходяться в [ADDRESS] . Оскільки відповідачі за всі роки не виконували умови договору, позивачка змушена звернетися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою суду від 06 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Зачепа Л.О. в судове засідання не з`явились, до суду надійшла заява з проханням слухати справу за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю. Судові витрати просили залишити за позивачем. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилася. До суду надали заяви про визнання позову, де вказують, що дійсно умови договору не виконували. Вимоги позивачки про розірвання спадкового договору визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Просять суд розгляд вказаної справи проводити за їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 168. За життя, [PERSON] і [PERSON] уклали 01 грудня 2011 року із [PERSON] та [PERSON] спадковий договір. З умов договору вбачається, що [PERSON] і [PERSON] , відчужувачі, передають після своєї смерті у власність набувачів [PERSON] та [PERSON] , належні їм на праві власності жилий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,2500 га, що знаходяться в [ADDRESS] . Відповідно до п.7 за згодою сторін набувачі [PERSON] та [PERSON] , зобов`язуються виконувати розпорядження відчужувачів [PERSON] та [PERSON] щодо забезпечення їх, згідно з рецептами лікарів, належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості, продуктами харчування, по необхідності одягом та доглядом. Пунктом 8 спадкового договору передбачено, що в разі невиконання [PERSON] та [PERSON] розпоряджень [PERSON] та [PERSON] , спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу [PERSON] та [PERSON] , а також на вимогу [PERSON] та [PERSON] у разі неможливості виконання ними розпоряджень [PERSON] та [PERSON] . За змістом статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої статті 651\~ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 654\~ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до статті 1302\~ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Статтею 1305\~ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Враховуючи зазначене, спадковий договір є двостороннім правочином, за концепцією якого набувач зобов`язаний вчинити певні дії за вказівкою відчужувача, взамін чого до нього переходить право власності на майно. Згідно зі статтею 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша\~статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. За Цивільним кодексом\~України ініціювати розірвання спадкового договору в суді можуть лише відчужувач або набувач. Водночас статтею 1308\~ЦК не регламентовано всі варіанти розірвання спадкового договору, які передбачити неможливо. У постановах Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 640/5594/17-ц (провадження № 61-17015св18) та від 24 червня 2022 року у справі № 173/3057/19 (провадження № 61-2531св21), зроблено висновки, що відносини між відчужувачем і набувачем за спадковим договором також мають як правовий, так і моральний аспект, відтак буде справедливим у випадку невиконання договірних зобов`язань набувачем у спадковому договору, право вимагати розірвання такого договору спадкоємцями відчужувача. Відповідно до частини третьої статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При зверненні із позовом [PERSON] зазначала, що [PERSON] був її чоловіком. Будинок та земельна ділянка, які були об`єктом договору відчуження належали подружжю на праві спільної сумісної власності, так як право власності на них набув [PERSON] в період шлюбу із позивачкою. Відповідачі після укладення договору свої зобов`язання по ньому не виконували і не виконують, тобто ніякої допомоги відчужувачам не надавали, та не надають позивачці зараз, ліками не забезпечують, будь-яких її розпоряджень не виконують. Відповідачами не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ними розпоряджень відчужувачів, зазначених у спадковому договорі (в матеріалах справи відсутні дані, що свідчать про протилежне), також відповідачі повністю визнають позовні вимоги заявлені позивачкою до них. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачами та враховує, що останні не виконали умови спадкового договору, а тому є підстави для розірвання спадкового договору, і позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи позицію сторони позивача, суд вважає за можливе не стягувати судові витрати по справі з відповідачів.

Outcome: approved