Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 27.01.2025 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява. Позивач звернувся з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №4852351 від 20.11.2022 в розмірі 20540,00 грн., судовий збір в сумі 2422,40 та витрати на правову допомогу в сумі 9000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 20.11.2022 відповідачем було укладено Договір №4852351 з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ», про надання кредиту у розмірі 6500,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору №4852351 від 20.11.2022) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 08.02.2023. ТОВ «МАНІФОЮ» умов кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 11.05.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до чинного законодавства укладений договір відступлення прав вимоги №11-05/2023. 23.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» відповідно до чинного законодавства укладений договір відступлення прав вимоги №23/05/24. Відповідно до умов вказаного договору відбулося відступлення прав вимоги і за кредитним договором №4852351 від 20.11.2022, що укладений між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором №4852351 від 20.11.2022 було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «МАНІФОЮ» згідно договору відступлення прав вимоги. Сума заборгованості відповідача становить 20540,00 грн., відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відправлення прав вимоги №23/05/24 від 23.05.2024, з яких: 6500,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 14040,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків. З вказаних обставин позивач звернулося до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач у суд не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 27.01.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 18.03.2025 було вирішено розглянути справу заочно у відсутність відповідача. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 20.11.2022 [PERSON] уклав з ТОВ «МАНІФОЮ» договір про споживчий кредит №4852351, згідно якого: сума кредиту 6500,00 грн. у валюті українська гривня; строк кредиту - 80 днів з 20.11.2022; дата повернення кредиту 08.02.2023; проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 2,2% за кожен день користування кредитом, основна ставка становить 3,0 %. Також укладена додаткова угода від 27.12.2022 до договору, якою збільшено строк кредитування до 17.03.2023 (а.с.6-16). Згідно п.1.1 вказаного Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Відповідно до п.2.3.3 зазначеного Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 6500,00 гривень. Згідно п.2.3.4 вказаного Договору, кредит надається строком на 80 днів з 08.02.2023 (строк кредитування). У Паспорті споживчого кредиту №4852351 від 20.11.2022, передбачено, що основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача є: тип кредиту довгострокова позика; сума кредиту - 6500 грн.; строк кредитування - 80 днів; мета отримання - задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника; спосіб надання картковий рахунок. Забезпечення не застосовується. Власний платіж споживача - не передбачається; стандартна процентна ставка 3,0 відсотків за кожен день користування кредитом в межах періоду (а.с.17-19). 20.11.2022 ТОВ «МАНІФОЮ» отримало від [PERSON] анкету заяву на кредит (а.с.19 зворотна сторона-20). Відповідно до довідки від 06.11.2024, ТОВ «МАНІФОЮ» перерахував на картковий рахунок [PERSON] за № [NUMBER] грошові кошти 20.11.2022, згідно договору №4852351 від 20.11.2022, у сумі 6500 грн. (а.с.24-25). Таким чином, ТОВ «МАНІФОЮ» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на картковий рахунок. Однак, згідно матеріалів справи відповідач свої зобов`язання за вказаним договором у строки щодо повернення кредиту, нарахованих процентів та комісії не виконав, що підтверджується відомістю про щоденні нарахування та погашення, а також випискою з особового рахунку за кредитним договором №4852351 від 20.11.2022 (а.с.25 зворотна сторона-26). Згідно розрахунку заборгованості станом на 02.01.2025 за договором кредиту №4852351 від 20.11.2022 заборгованість [PERSON] становить 20540,00 грн., з них 6500,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 14040,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків (а.с.27). Із копії договору факторингу №11-05/2023 від 11.05.2024, акту приймання-передачі реєстру боржників, витягу з реєстру боржників судом встановлено, що 11.05.2023 було укладено договір №11-05/2023 відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №5367107 від 31.01.2022. (а.с.28-31). Із копії договору факторингу №23/05/24 від 23.05.2024, платіжної інструкції, акту приймання-передачі реєстру боржників, реєстру боржників, витягу з реєстру боржників судом встановлено, що 26.07.2024 було укладено договір №26-07/2024 відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4852351 від 20.11.2022. ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором №4852351 від 20.11.2022 (а.с.32-39). За змістом договору про надання правової допомоги від 02.09.2024 №02-09/2024, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та ФОП [PERSON] останній надає правові послуги товариству, за які 13.01.2025 було сплачено ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» ФОП [PERSON] суму в розмірі 99000,00 грн. згідно платіжної інструкції №0488000004 (а.с.44-46). Згідно прайс-листу ФОП [PERSON] надає правові послуги відповідно до розрахунку (а.с.50-51). Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №3 від 02.12.2024 та витягу з акту №4 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024 щодо супроводу примусового стягнення заборгованості із [PERSON] вартість послуг становить 9000,00 грн. (а.с.48-49). 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ст.\~627\~ЦК України встановлено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Фінансовими вважаються такі послуги - надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). Згідно ч.1 ст.5 Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. Відповідно до ст.1 Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» до фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638ЦК України). Статтею ст.640\~ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст.642ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. За змістом ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 20.11.2022 відповідачем було укладено Договір №4852351 з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ», про надання кредиту у розмірі 6500,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору №4852351 від 20.11.2022) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 17.03.2023. ТОВ «МАНІФОЮ» умов кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. Борг відповідача був відстулений шляхом укладення договорів факторингу та таким чином, перейшов від ТОВ «МАНІФОЮ» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». Сума заборгованості відповідача становить 20540,00 грн. Згідно із ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Сторонами у договорі факторингу є факторі клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст.1079 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ч.1 ст.\~513\~ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514\~ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ст. 1056-1\~ЦК України). Згідно з ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1 ст.\~625\~ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Верховний суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018 року, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. Відповідно із наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] у зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором №4852351 від 20.11.2022 станом на дату подачі позову заборгованість за вказаним договором у загальній сумі 20540,00 грн. з яких: 6500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 14040,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач не оспорював укладення чи не укладення кредитного договору та відповідно отримання кредитних коштів і користування ними. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Зважаючи на норми закону, умови кредитного договору, суд уважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому їх потрібно задовольнити. Щодо судових витрат. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При задоволенні позову суд стягує з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 2422,40 грн. відповідно до платіжної інструкції №0483610150 від 24.12.2024. Відповідно до норм ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат(частина друга\~статті 137 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної\~правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частині четвертій статті 62\~ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Закон України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» визначає засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, відповідно до статті 1 якого договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності) (частина третя статті 4зазначеного Закону). Відповідно до статті 13 Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті\~139\~та частини третьої статті 141 ЦПК України\~(див. пункт 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21)). У частинах\~першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем наданий договіру про надання правової допомоги від 02.09.2024 №02-09/2024, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та ФОП [PERSON] , останній надає правові послуги товариству, за які 13.01.2025 було сплачено ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» ФОП [PERSON] суму в розмірі 99000,00 грн. згідно платіжної інструкції №0488000004 (а.с.44-46); прайс-лист про те, що ФОП [PERSON] надає правові послуги відповідно до розрахунку (а.с.50-51); заявка на надання юридичної допомоги №3 від 02.12.2024 та витяг з акту №4 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024 щодо супроводу примусового стягнення заборгованості із [PERSON] вартість послуг становить 9000,00 грн. (а.с.48-49). Відомостей про те, що ФОП [PERSON] є адвокатом, матеріали справи не містять. Вирішуючи питання щодо витрат на правову допомогу , суд ураховує, що згідно зі статтями 133, 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, тобто витрати на адвоката, а доказів того, що позивачу професійна правнича допомога була надана адвокатом матеріали, справи не містять, тому вимога про стягнення судових витрат у розмірі 9000,00 задоволенню не підлягає. Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Outcome: partial