Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

30.01.2025 ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором кредитної лінії №00-10070719 від 31.10.2023 в розмірі 18 500,00 грн., 2 422,40грн. судового збору та 7 000,00 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою судді від 26.02.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 11.03.2025 р. відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зіслався на те, що відповідно до п. 1-2 ч. 1. ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відтак, зобов`язання позичальника щодо сплати грошових коштів (кредиту) супроводжувались необхідністю сплати процентів із урахуванням денної процентної ставки у розмірі 2,5 %, що підтверджується умовами договору про відкриття кредитної лінії № 00-10070719 від 31.10.2023 року між ним та ТОВ «Качай гроші» та суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування», які діяли на момент існування кредитних відносин. У разі несплати позичальником у повному обсязі нарахованих за пільговою процентною ставкою відсотків за користування Кредитом не пізніше останнього дня першого Базового періоду, нарахування процентів за користування Кредитом за перший Базовий період здійснюється за Стандартною процентною ставкою. В той час як під час першого Базового періоду використовується пільгова процентна ставка (п. 1.4.1,1.4.2. Договору). Отже, кредитодавець здійснює застосування іншої процентної ставки, яка має більший розмір, у відповідь на невиконання позичальником зобов`язання щодо виплати грошових коштів, а право користування пільговою процентною ставкою надається позичальнику тільки у випадку належного виконання ним своїх зобов`язань. Відтак, загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування) складає 27 922,00 грн, в межах якого безпосередня сума запозичених грошових коштів становить лише 5 000 грн., що дає підстави презюмувавати включення до загальної вартості кредиту процентів за неналежне виконання зобов`язання позичальником. Також розмір відсотків за користування кредитом значно перевищують тіло кредиту, що унеможливлює здійснення позичальником своєчасної сплати за надання кредитодавцем грошових коштів. Крім того, такі умови договору є несправедливими та порушують інтереси споживача. Просить у задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 31.10.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії №00-10070719 на суму 5 000грн., строком 120 днів, до 28.02.2024р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи Первісного кредитора (далі - ITC). Кредитний договір підписаний Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Кредитний договір укладається Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем Товариства, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору позики виникають цивільні права та обов`язки. Отже, відповідач погодився з умовами запропонованого кредитного договору та підписав такий добровільно. Зобов`язання за цим договором відповідач не виконував, що призвело до виникнення у нього заборгованості в розмірі 18 500,00 грн. 22.01.2024 між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до умов якого до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право грошової вимоги на загальну суму 15 000грн. до відповідача за Договором кредитної лінії №00-10070719 від 31.10.2023, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги. В подальшому 16.08.2024 між ТзОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії №00-10070719 від 31.10.2023. у сумі 18 500,00 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 5 250,00грн, заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом в сумі 13 250,00грн. Цю суму позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Правовідносини, що виникли між сторонами є договірними. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Договір кредитної лінії №00-10070719 від 31.10.2023 був підписаний електронним цифровим підписом відповідача, відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. У даному випадку правовідносини між сторонами стосуються виконання договору позики та договору кредиту в електронному вигляді в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. За правилами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.12 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Частиною 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідач зобов`язань за вказаним договором не виконав, в нього утворилась заборгованість за Договором кредитної лінії №00-10070719 від 31.10.2023 в розмірі 18 500,00 грн. У відповідності до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно дост.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за Договором кредитної лінії №00-10070719 від 31.10.2023 в розмірі 18 500,00 грн. Крім цього, позивач поніс витрати на правову допомогу. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору про надання правової допомоги №2211/Е від 22.11.2024 року, Додаткової Угоди №19 до Договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024, Акт прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024 на суму 7000,00грн. При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує незначну складність справи, невеликий обсяг документів у справі, типовість таких справ для позивача та надавача правничої допомоги у даній категорії спорів, вважає достатнім часткове стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial