Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з наведеним позовом, мотивуючи тим, що в її дочки [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] [INFO] . Її онук із самого народження проживає з нею та перебуває на її утриманні та вихованні. На даний час [PERSON] навчається в ліцеї № 22 Івано-Франківської міської ради, навчанням цікавиться бабуся, батьки не відвідують батьківських зборів та не беруть участь у навчально-виховному процесі. Її дочка та зять вживають наркотичні засоби ведуть аморальний спосіб життя, часто їх місце проживання невідоме, долею дитини не цікавляться внаслідок чого їх сім`я перебуває на обліку в Службі у справах дітей Івано-Франківської міської ради. Вона здійснювати повноцінний догляд за онуком не може так як документально він проживає у повній сім`ї, в неї відсутні відповідні повноваження діяти в його інтересах, вказані обставини суттєво ускладнюють звернення за медичною допомогою, отримання освітніх та інших послуг, тому просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , та призначити її опікуна малолітнього [PERSON] . Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити, розгляд справи здійснювати без її участі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, з не відомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені про день та час слухання справи. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Івано-Франківської міської ради подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без їх участі. За таких обставин, з урахуванням положень статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне. Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 16.06.2011 року уклали шлюб (а.с.6). Як вбачається із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 22.09.2017 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до довідки №01-24/344 від 09.09.2024 року виданої Ліцей №22 Івано-Франківської міської ради, [PERSON] навчається у Ліцеї №22 з першого класу. Систематично відвідує навчальні заняття. Уроки без поважної причини не пропускає. Вихованням займається бабуся, [PERSON] , яка слідкує за успішністю та зовнішнім виглядом учня, підтримує зв`язок з класним керівником, відвідує батьківські збори. Батько дитини, [PERSON] , не відвідує батьківські збори та не бере участь у навчально-виховному процесі. Мати дитини, [PERSON] , не відвідує батьківські збори,але зрідка цікавиться успіхами дитини в навчанні (а.с.7). Відповідно до заяви про вчинення адміністративного правопорушення [PERSON] звернулася до начальника Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області щодо того, що [PERSON] (дочка [PERSON] ). та [PERSON] (зять [PERSON] ) злісно ухиляються від виконання батьківських обов?язків щодо малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , не цікавиться життям, здоров`ям дитини, не спілкуються з дитиною в обязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не створюють належні умови для отримання дитиною освіти, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Просить скласти протокол та притягнути до адміністративної відповідальності за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (а.с.8). Згідно вимог ст.ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;3) жорстоко поводяться з дитиною;4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до п.5 ст. 19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав Служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] (а.с.64-70). В даному висновку зазначено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з бабусею, дідусем, двоюрідним братом. В даному помешканні проживає також матір хлопчика [PERSON] . Батько - [PERSON] проживає окремо за адресою: [ADDRESS] . Вихованням, навчанням та утриманням дитини займаються бабуся з дідусем. Батьки участі у вихованні сина не беруть. Відповідно до листа міського центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді від 21.08.2024 року проведено оцінку потреб сім?ї [PERSON] , згідно якої наявні складні життєві обставини в яких перебуває дитина. Вихованням [PERSON] , його здоров?ям, матеріальним забезпеченням, займається бабуся з дідусем. Матір часто не ночує вдома, ніде не працює, спостерігаються ознаки вживання наркотичних речовин. Батько хлопчика, котрий проживає окремо, також дитиною не цікавиться, часто відмовляється від зустрічей з сином, зсилаючись на зайнятість. Матір малолітнього [PERSON] не йде на контакт з фахівцем із соціальної роботи, що унеможливлює надання соціальних послуг. [PERSON] та [PERSON] неодноразово притягувались до адміністративної та кримінальної відповідальності. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 22.01.2025 року розглядалось питання про надання суду висновку у справі, однак прийняття рішення було відкладено у зв?язку з тим, що сторони не з?явились. За результатами розгляду, батькам направлено відповідні листи та запрошено на чергове засідання комісії. Наголошено на обов?язковій присутності. Проте, на повторне засідання комісії з питань захисту прав дитини 12.02.2025 року [PERSON] та [PERSON] знову не з?явились та не повідомили про причини своєї неявки. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.2,3 ст.ст. 150, 164,180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно ст. 166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Таким чином, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, а також усі обставини даної справи у їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для застосування крайнього заходу впливу на відповідачів - позбавлення їх батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] , а тому дана позовна вимога підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про встановлення опіки щодо дитини суд виходить з наступного. Відповідно до п.3 наказу № 34/166/131/88 від 26.05.1999 року «Про затвердження Правил опіки та піклування» для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається родичам дитини незалежно від місця їх проживання, особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. За приписами ч.1 ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з ч.3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до вимог ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути повнолітня дієздатна особа (за її згодою). При призначенні дитині опікуна або піклувальника орган опіки і піклування враховує особисті якості особи, її здатність до виховання дитини та ставлення до неї, а також бажання самої дитини. На підставі ст. 6 Закону за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідний орган опіки та піклування вживає вичерпних заходів щодо влаштування дитини в сім`ї громадян України: на усиновлення, під опіку або піклування, у прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу. Опіка (піклування) встановлюється над дітьми, котрі мають статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Враховуючи, що малолітній [PERSON] на даний час є дитиною, яка опинились в складних життєвих обставинах, а не позбавленим батьківського піклування, то вимога про призначення опікуна є передчасно заявленою. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні позовів у даних категоріях справ, позовні вимоги задоволено у повному обсязі, то з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі наведеного, відповідно до ст. 19, 141, 164 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141 ЦПК України,

Outcome: approved