Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 23 330,48 грн, а також, 2422,40 грн понесених витрат на сплату судового збору та 9000 грн понесених витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачка 06.06.2017 року уклала кредитний договір із Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» за № 014/0080/82/0154548 за умовами якого отримала кредит під обов`язок повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом нарахованих за орієнтовною ставкою у 39,90%. Сума кредиту з урахуванням страхового платежу склала 10 425,91 грн. 20 вересня 2019 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір №114/2-19-f, відповідно до якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором за № 014/0080/82/0154548 на суму 10 425,91 грн. У свою чергу, 28 грудня 2022 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» згідно Договору №28-12/2022 про відступлення прав вимоги відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором за № 014/0080/82/0154548 на суму 21 780,12 грн. Станом на дату подання позову до суду, заборгованість за договором відповідачкою не погашено, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в загальному розмірі 23 330,48 грн, з яких: 8 864,07 грн - заборгованість за основним зобов`язанням; 11 425,12 - грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1550,36 грн заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги; 1490,93 грн. - заборгованість за пенею та/або штрафом. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 03 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у позивача додаткові докази. В судове засідання, представник позивача не з`явився, але зі змісту позовної заяви вбачається, клопотання представника позивача щодо розгляду справи без участі позивача. При цьому, позивач проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце його проведення повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву не подала. В постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 Верховний Суд зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За обставин, наведених вище суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності учасників справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку. Щодо укладення кредитного договору від 06.06.2017\~року №\~014/0080/82/0154548. Матеріалами справи встановлено, що 06 червня 2017 року [PERSON] було подано на адресу АТ «РАЙФФАЙЗЕН\~БАНК»Заяву - анкету для отримання кредиту «Кредит готівкою» на загальну суму 10 425,91 грн, з яких: страхова виплата в розмірі 1025,91 грн та сума кредит в розмірі 9400,00 грн, зі строком кредитування на 72 місяця (а.с. 21). З підписаних відповідачкою Умов кредитування та орієнтованої сукупної вартості кредиту по продукту «Кредит готівкою» (а.с. 22) вбачається узгоджена процентна ставка кредиту в розмірі 39,90% плюс 1% за кожен день прострочення кредиту та розмір щомісячного платежу на суму 383 грн. При цьому, орієнтовна вартість кредиту складає 18 175,26 грн за процентною ставкою 48,02% З наданого суду графіку щомісячного погашення заборгованості по кредиту вбачається (а.с. 19-20), що сторони узгодили строк повернення кредиту щомісячними платежами на суму 383,00 грн протягом строку з 06.07.2017 року по 06.06.2023 року, тобто протягом 72 місяців. З виписки по рахунку (а.с. 23-30) встановлено, що відповідачка отримала кредит та користувалась ним частково сплачуючи щомісячно грошові кошти за встановленим графіком платежу. Щодо переходу права вимоги до відповідачки. 20 вересня 2019 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір №114/2-19-f на підставі якого та з урахуванням додаткової угоди до Договору від 17.03.2020 року АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором за № 014/0080/82/0154548 на суму 11 935,37 грн. Як вбачається з вказаного Договору (а.с. 34-35), предметом Договору є отримання ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до боржників АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (п. 2.1). Поняття «Права вимоги» визначено в п.1 Договору, де, Право вимоги - це право грошової вимоги первісного кредитора до боржника на дату відступлення прав вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, штрафних санкцій, визначених кредитними договорами та інших платежів, що підтверджуються документацією. Згідно з\~п.\~2.4\~Договору внаслідок\~передачі прав\~вимоги,\~новий кредитор\~замінює первісного\~кредитора у\~кредитних договорах\~та набуває\~прав грошових\~вимог первісного\~кредитора,\~включаючи право\~вимагати від\~боржників належного\~виконання всіх\~грошових та\~інших зобов`язань.\~Зокрема,\~але не\~виключно,\~до нового\~кредитора переходить\~право нарахування\~та стягнення\~процентів за\~кредитними договорами.\~ \~ Станом на 17 березня 2020 року заборгованість відповідачки за кредитом склала 11 935,37 грн, з яких: 8864,07 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1580,32 грн заборгованість за відсотками та 1490,93 грн заборгованість за пенею, що вбачається з реєстру боржників\~від 17.03.2020\~року (а.с.\~36-37)\~та Витягу\~з Реєстру\~боржників від\~17.03.2020\~року (а.с.\~38),\~яка на\~підставі додаткової\~угоди від\~17.03.2020\~року (а.с.\~35\~на звороті)\~була передана\~ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ». Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі укладеного із АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» договору та додаткової угоди до нього, з 17.03.2020 року набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до заборгованості відповідачки за кредитним договором за № 014/0080/82/0154548 від 06.06.2017 року на суму 11 935,37 грн.\~ В свою чергу, 28 грудня 2022 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі Договору № 28-12/2022 (а.с. 39-40) відступило позивачу права вимоги до боржників, в тому числі до відповідачки за кредитним договором за № 014/0080/82/0154548 від 06.06.2017 року. За змістом п. 2.1 Договору, за цим Договором первісний кредитор відступив позивачу належні права вимоги до боржників, в тому числі права вимоги, що є предметом Договору про відступлення права вимоги від 20.09.2019 року укладеного між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за № 114/2-19-f. Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передав позивачу права вимоги до відповідачки, які отримав від АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», що підтверджується також актом прийому - передачі Реєстру Боржників від 28.12.2022 року (а.с. 41), додатковою угодою від 20.12.2024 року (а.с. 42 на звороті) та Реєстром Боржників (а.с. 43-44). Як вбачається з Реєстру Боржників, позивачу було передано право вимоги до відповідачки на суму 21 780,12 грн. З розрахунку заборгованості відповідачки станом на 28.12.2022 року (а.с. 32) вбачається, що на момент відступлення права вимоги від АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» сума її заборгованості за кредитним договором № 014/0080/82/0154548 від 06.06.2017 року складала 11 935,37 грн, а на момент відступлення права вимоги від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» позивачу, заборгованість відповідачки склала вже 21 780,12 грн. Зі змісту розрахунку заборгованості (а.с. 33), складеного позивачем, вбачається, що отримавши право вимоги до відповідачки, позивачем було додатково нараховано відсотки за користування кредитом за період з 28.12.2022 року по 05.06.2023 рік в розмірі 1550,36 грн. Висновок щодо\~встановлених обставин. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України). Частиною 1 статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З матеріалів справи встановлено, що відповідачка отримала кредит від АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» на суму 10 425,91 грн під зобов`язання його повернути протягом 72 місяців, тобто в період з 06.06.2017 року по 06.06.2023 року зі сплатою відсотків, а також пені нарахованої на заборгованість за кредитом. 17 березня 2020 року заборгованість відповідачки за кредитом в розмірі 11 935,37 грн, з яких: 8864,07 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1580,32 грн заборгованість за відсотками та 1490,93 грн заборгованість за пенею, була передана новому кредиторові - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», який отримав право вимоги до відповідачки до наявного боргу. 28 грудня 2022 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передав право вимоги на заборгованість відповідачки за кредитом позивачу, проте розмір заборгованості вже складав 21 780,12 грн, з яких: 8864,07 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1580,32 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 1490,93 грн заборгованість за пенею; 9 844,80 грн заборгованості за відсотками, нараховану ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», що підтверджується розрахунками станом на 28.12.2022 року (а.с. 32 -33). Позивач заявив позовну вимогу про стягнення заборгованості з відповідачки вже в розмірі 23 330,48 грн, з яких: 8 864,07 грн - заборгованість за основним зобов`язанням; 11 425,12 - грн заборгованість за нарахваними процентами на дату відступлення права вимоги; 1550,36 грн - заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги; 1490,93 грн. - заборгованість за пенею та/або штрафом. Суд не повною мірою погоджується із заявленою вимогою позивача виходячи з наступного. У відповідності до статті 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. В силу вимог статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Судом встановлено, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі укладеного із АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» договору, з 17.03.2020 року набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до заборгованості відповідачки за кредитним договором за № 014/0080/82/0154548 від 06.06.2017 року на суму 11 935,37 грн. Натомість, отримавши право вимоги до відповідачки ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» додатково нарахувало проценти за користування кредитом, що на думку суду суперечить предмету договору відступлення права вимоги за яким товариство отримало право вимоги саме до існуючої заборгованості відповідачки. Вказаний висновок логічно випливає зі змісту п. 1 Договору про відступлення права вимоги від 20.09.2019 року, згідно з яким «Право вимоги», яке отримало ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» - це право грошової вимоги первісного кредитора до боржника на дату відступлення прав вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, штрафних санкцій, визначених кредитними договорами та інших платежів, що підтверджуються документацією. Відповідно до цього, позивач набув право вимоги до відповідачки в межах предмету Договору про відступлення права вимоги від 20.09.2019 року укладеного між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за № 114/2-19-f,\~що чітко\~вказано в\~п.\~2.1\~Договору про\~відступлення права\~вимоги від\~28.12.2022\~року №\~28-12/2022. Тобто, з урахуванням всього наведеного вище, позивач також набув від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до відповідачки на заборгованість, строк виконання якої настав станом на 17.03.2020 року. Таким чином, нарахування відсотків ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» за\~отриманим правом\~вимоги до\~відповідачки,\~а пізніше\~й позивачем,\~за отриманим\~від ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~правом вимоги\~до відповідачки\~є необґрунтованим.\~ \~ Виходячи з цього, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає заборгованість саме в розмірі 11 935,37 грн, з яких: 8864,07 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1580,32 грн - заборгованість за відсотками та 1490,93 грн - заборгованість за пенею. Щодо судових\~витрат.\~ \~ \~ Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог (51,1% від ціни позову), сума судового збору підлягає стягненню з відповідачки в розмірі 1237,85 грн. Крім судового збору позивач просить стягнути з відповідачки витрати на правову допомогу в розмірі 9 000,00 грн. Представництво інтересів ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» під час судового розгляду даної справи здійснювало адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» на підставі договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024. Відповідно до заявки про надання юридичної допомоги № 320 від 02.12.2024 адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» було здійснено супровід примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: надання усної консультації, ціна за 2 години 3000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду\~ціна за 2 години 6000,00 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, що здійснив позивач, суд виходить з вимог ст.\~133,\~137,\~141 ЦПК України, згідно яких судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданн япослуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі № 755/9215/15-ц, зроблено висновок, згідно якого ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі\~ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial