Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої вказала, що з 10 липня 2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сім`я не склалася через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. З серпня 2023 року сторони не ведуть спільного господарства та разом не проживають. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, майновий спір та спір про місце проживання дитини між сторонами відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10 липня 2014 року Виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 3. Стягнути з відповідача на її корить судовий збір сплачений нею при подані позовної заяви. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій він просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала та просила задовольнити (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява, в якій він просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення (а.с. 2). В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, вивчивши докази по справі, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 10 липня 2014 року Виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 3, дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва по шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Позивач стверджує, що з серпня 2023 року спільно з відповідачем не проживають, про що не заперечував відповідач надавши заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку із чим шлюб, зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Беручи до уваги думку відповідача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору, в розмірі 605,60 гривень, а інша частина в розмірі 605,60 гривень, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved