Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Заступник керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом до відповідача про . В обгрунтування позовову зазначає, що рішенням Чигиринської міської ради "Про передачу земельних ділянок у приватну власність учасникам АТО" від 12.10.2020 № 731-27/VII передано з комунальної власності у приватну власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку з кадастровим номером 7125486000:01:000:1438 площею 1,9151 га, розташовану за межами села Суботів Чигиринського району Черкаської області. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] 23.10.2020 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1529392271254, номер відомостей про речове право: 38867974). У подальшому, рішенням Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність громадянам, загальною площею 26,9990 га» від 14.12.2021 № 17-39/VIII передано у приватну власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку з кадастровим номером 7125481500:01:002:0985 площею 1,9285 га, розташовану в адміністративних межах Медведівської сільської ради. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] 26.01.2022 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2540677871080, номер відомостей про речове право: 46369925). [PERSON] вказану вище земельну ділянку з кадастровим номером 7125481500:01:002:0985 передано у платне користування СТОВ «КОЛОСЧИГИРИНЩИНИ» на підставі договору оренди землі від 12.04.2022 № 15 строком на 49 років. Державним реєстратором виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області Сафроненком В.А. 22.06.2022 зареєстровано право оренди земельної ділянки за СТОВ КОЛОС-ЧИГИРИНЩИНИ». Номер запису про інше речове право 47167110 В подальшому СТОВ «КОЛОС-ЧИГИРИНЩИНИ» на підставі договору суборенди земельної ділянки від 22.05.2023 № 31-22/05/2023 земельну ділянку з кадастровим номером 7125481500:01:002:0985 передано в суборенду ПП «ІРІДА». Право суборенди ПП «ІРІДА» на земельну ділянку з кадастровим номером 7125481500:01:002:0985 зареєстровано державним реєстратором виконавчого комітету Медведівської сільської ради 07.08.2023. Номер запису про інше речове право 51355564. Таким чином, [PERSON] , попередньо реалізувавши своє право на безоплатну передачу йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,9151 га за кадастровим номером 7125486000:01:000:1438, повторно безоплатно, у порушення вимог ст. ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, отримав у власність земельну ділянку кадастровий номер 7125481500:01:002:0985 площею 1,9285 га, розташовану в адміністративних межах Медведівської сільської ради. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] безоплатно надано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 7125486000:01:000:1438 площею 1,9151 га, розташовану за межами села Суботів, на підставі рішення Чигиринської міської ради "Про передачу земельних ділянок у приватну власність учасникам АТО" від 12.10.2020 № 731-27/VII. Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання у власність спірної земельної ділянки на підставі рішення Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність громадянам, загальною площею 26,9990 га» від 14.12.2021 № 17-39/VIII за кадастровим номером 7125481500:01:002:0985 площею 1,9285 га, використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання та не мав права на повторне отримання у власність земельної ділянки вказаної категорії на безоплатній основі. З урахуванням вимог ст.ст. 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України право на безоплатне отримання земельної ділянки державної та комунальної власності одного виду громадянин може використати один раз. Додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримати на конкурентних засадах через участь у торгах. Таким чином, [PERSON] , набуваючи вдруге на безоплатній основі земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером 7125481500:01:002:0985, діяв всупереч вимогам ст .ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України. Спірна земельна ділянка вибула із комунальної власності внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника земельної ділянки Медведівської територіальної громади. Тобто, [PERSON] всупереч вимогам законодавства двічі використав право на безоплатне отримання земельної ділянки одного виду в межах норм безоплатної передачі, зокрема без достатньої правової підстави набув у власність спірну земельну ділянку за кадастровим номером 7125481500:01:002:0985, таким чином визначив пріоритетність свого приватного інтересу над суспільним, порушивши встановлену законом процедуру безоплатної приватизації землі. Відповідач, попередньо реалізувавши своє право на безоплатну передачу йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,9151 га за кадастровим номером 7125486000:01:000:1438, повторно безоплатно, в порушення вимог ст. ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, отримав у власність спірну земельну ділянку кадастровий номер 7125481500:01:002:0985 площею 1,9285 га, розташовану в адміністративних межах Медведівської сільської ради. Отримавши земельну ділянку з порушенням вимог земельного законодавства, останній не набув на неї права власності у передбаченому законом порядку. За таких обставин, не вбачається перешкод для витребування спірної ділянки у [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України. При встановленні підстав для витребування земельної ділянки у [PERSON] , наявні також підстави для її витребування від СТОВ «КОЛОС-ЧИГИРИНЩИНИ», якому спірна земельна ділянка передана в оренду, що є незаконним володіючим невласником. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 1,9285 га з кадастровим номером 7125481500:01:002:0985, перебуває в оренді СТОВ «КОЛОС-ЧИГИРИНЩИНИ» строком на 49 років на підставі договору оренди земельної ділянки від 12.04.2022. Також, зареєстровано право суборенди вказаної земельної ділянки за ПП «ІРІДА» на підставі договору суборенди земельної ділянки від 22.05.2023 № 31-22/05/2023, що укладений строком на 7 років. СТОВ «КОЛОС-ЧИГИРИНЩИНИ» набуло права оренди на спірну земельну ділянку шляхом укладення договору оренди з [PERSON] , який не мав права набувати її у власність та розпоряджатись. Витребування спірної\~земельної ділянки\~лише у\~співвідповідача [PERSON] \~не призведе до припинення незаконного володіння вказаною ділянкою з боку СТОВ «КОЛОС-ЧИГИРИНЩИНИ» та її повернення у фактичне володіння Медведівської територіальної громади в особі Медведівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, оскільки це не буде ефективним та достатнім способом захисту. Враховуючи викладене, спірна земельна ділянка площею 1,9285 га кадастровий номер 7125481500:01:002:0985 підлягає витребуванню у [PERSON] та СТОВ «КОЛОС-ЧИГИРИНЩИНИ» в комунальну власність Незаконне набуття [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку позбавляє Український народ загалом (ст. 13 Конституції України) правомочностей власника землі, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, вказані правовідносини, становлять суспільний, публічний інтерес, а незаконність набуття права власності на земельну ділянку, такому суспільному інтересу не відповідає. Звернення прокурора до суду у цих спірних правовідносинах спрямовано на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про повернення у комунальну власність земельної ділянки Черкаською окружною прокуратурою в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» листом від 25.09.2024 № 54-5557вих24 проінформовано Медведівську сільську раду про виявлення вищевказаних порушень земельного законодавства з метою з`ясування позиції органу місцевого самоврядування щодо самостійного захисту права власності територіальної громади на спірну земельну ділянку. У відповідь органом місцевого самоврядування надано запитувані копії документів, проте не повідомлено про вжиття заходів, в тому числі судового характеру, спрямованих на повернення в розпорядження територіальної громади спірної земельної ділянки. Також не повідомлено про наміри вживати відповідні заходи. Черкаською окружною прокуратурою 15.10.2024 за № 54-6058вих-24 до Медведівської сільської ради повторно скеровано лист, в якому повідомлено про необхідність надання до прокуратури інформації щодо вжиття заходів по витребуванню земельної ділянки в комунальну власність. З листа Медведівської сільської ради вбачається, що орган місцевого самоврядування заходи цивільно-правового характеру щодо витребування земельної ділянки не вживав та вживати не буде, оскільки бюджетом територіальної громади не передбачені витрати на сплату судового збору. На даний час відповідний позов уповноваженим органом до суду не пред`явлений. Оскільки органом місцевого самоврядування не вжито заходів із забезпечення судового захисту порушених інтересів держави та територіальної громади, що свідчить про бездіяльність уповноваженого органу, наявні підстави для подання Черкаською окружною прокуратурою даної позовної заяви в інтересах держави в особі Медведівської сільської ради. Черкаською окружною прокуратурою відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» листом від 14.11.2024 № 54-6705ВИХ-24 повідомлено Медведівську сільську раду про намір звернутися до суду в інтересах держави з позовною заявою про витребування земельної ділянки. Тому просять витребувати у [PERSON] та СТОВ «КОЛОС-ЧИГИРИНЩИНИ» у комунальну власність Медведівської територіальної громади в особі Медведівської сільської ради земельну ділянку площею 1,9285 га кадастровий номер 7125481500:01:002:0985, що розташована в адміністративних межах Медведівської сільської ради та стягнути понесені судові витрати. Усудовому засіданні прокурор підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в матеріалах позову та просила їх задовольнити. Представник відповідача СТОВ «Колос Чигиринщинни» - Несвіцький Р.О. у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник Медведівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] та його представниця - адвокат Попельнуха Ю.І., в судове засідання теж не з`явилися, надавши 13.03.2025 року заяву про визнання позову та розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи. Ухвалою \~Чигиринського районного\~суду \~Черкаської області\~від 31\~березня 2025 року провадження у справі за позовом Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Медведівської сільської ради до [PERSON] , СТОВ «Колос Чигиринщинни», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ПП «Іріда», про витребування земельної ділянки в частині позовних вимог Черкаської окружної\~прокуратури в\~інтересах держави\~в особі\~Медведівської сільської\~ради до\~СТОВ «Колос\~Чигиринщинни» про\~витребування земельної\~ділянки закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України та роз`яснено право звернення до господарського суду Черкаської області. Суд, заслухавши доводи учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, доходить до наступних висновків. Положеннями статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок регламентовано нормами статей 116, 118, 121 ЗК України. Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Водночас, законодавством встановлені певні обмеження у правах набуття права власності на земельні ділянки, а саме згідно з ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Передбачена ст. ст. 116, 121 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалася своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої ст. 121 ЗК України, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге. Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів. Визначений ст. 118 ЗК України порядок передачі земельної ділянки у власність застосовується при умові дотримання вимог ст. ст. 116, 121 ЗК України. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно положень ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 Цивільного кодексу України). На підставі ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння. Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України. Правовий аналіз положень ст. 387 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 911/3680/17 власник з дотриманням вимог ст. 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України (пункт 21 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014). Отже, підставою для застосування механізму, передбаченого ст. 388 ЦК України, є встановлення судом можливості витребувати майно у набувача, незалежно від заперечення про те, що він є добросовісним. Такою умовою є, поряд з іншим, доведення факту вибуття майна з володіння власника чи володіння особи, якій він передав майно, поза їхньої волі. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зазначено, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі Г» 183/1617/16 зроблено висновок, що задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване а праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші ого вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів ст.ст. 387 і 388 Цивільного кодексу України, є неефективними. Велика Палата Верховного Суду (в постанові від 12 лютого 2020 у справі П/811/1640/17) звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). З огляду на вказане в разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребовує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем. При цьому статтею 346 ЦК України не передбачено підстав припинення права власності дійсного власника у зв`язку із передачею земельної ділянки, реєстрацію права власності на неї за іншими особами, у томучислі після її продажу, що відбулося без участі та поза волею дійсного власника. Таким чином, у разі державної реєстрації права власності за новим володільцем (відповідачем), власник, який вважає свої права порушеними, має право пред`явити позов про витребування відповідного майна. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що власник може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, і для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Також слід відзначити, що у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем. Постанова ВП ВС від 22.01.2020 року, справа № 910/1809/18 (провадження №14-148гс19), власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна (пункт 34 постанови). Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національномузаконі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, а останнє - характеризуватися доступністю для заінтересованих осіб, чіткістю, наслідки його застосування мають бути передбачуваними. Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, то Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із закономі з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа - добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), пункт 68, «Кривенький проти України» від 16 лютого 2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07), пункт 45). ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо хоча б один із зазначених критеріїв сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном не буде дотриманий. І навпаки - встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії. Критерій законності означає, що втручання держави у право особи на мирне володіння майном повинно здійснюватися на підставізаконучи іншого нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, щозаконнепередбачуваний. Сумніви щодо тлумаченнязакону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя. Втручання держави в право особи на мирне володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду».Легітимною метою такого втручання може бути здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів. На думку суду, визначальним для вирішення даного спору є визначення факту повторної реалізації відповідачем свого право на безоплатну передачу йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної приватизації. Судом встановлено, що згідно з рішенням Чигиринської міської ради "Про передачу земельних ділянок у приватну власність учасникам АТО" від 12.10.2020 року № 731-27/VII передано з комунальної власності у приватну власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку з кадастровим номером 7125486000:01:000:1438, площею 1,9151 га, розташовану за межами села Суботів Чигиринського району Черкаської області. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] 23.10.2020 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1529392271254, номер відомостей про речове право: 38867974). У подальшому, рішенням Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність громадянам, загальною площею 26,9990 га» від 14.12.2021 року № 17-39/VIII передано у приватну власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку з кадастровим номером 7125481500:01:002:0985, площею 1,9285 га, розташовану в адміністративних межах Медведівської сільської ради. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] 26.01.2022 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2540677871080, номер відомостей про речове право: 46369925). [PERSON] вказану вище земельну ділянку з кадастровим номером 7125481500:01:002:0985 передано у платне користування СТОВ «КОЛОСЧИГИРИНЩИНИ» на підставі договору оренди землі від 12.04.2022 року № 15 строком на 49 років. Державним реєстратором виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області Сафроненком В.А. 22.06.2022 року зареєстровано право оренди земельної ділянки за СТОВ КОЛОС-ЧИГИРИНЩИНИ». Номер запису про інше речове право 47167110 У подальшому, СТОВ «КОЛОС-ЧИГИРИНЩИНИ» на підставі договору суборенди земельної ділянки від 22.05.2023 року № 31-22/05/2023 земельну ділянку з кадастровим номером 7125481500:01:002:0985 передано в суборенду ПП «ІРІДА». Право суборенди ПП «ІРІДА» на земельну ділянку з кадастровим номером 7125481500:01:002:0985 зареєстровано державним реєстратором виконавчого комітету Медведівської сільської ради 07.08.2023. Номер запису про інше речове право 51355564. Тобто,\~спірна земельна\~ділянка площею 1,9285\~га,\~кадастровий номер\~7125481500:01:002:0985,\~що розташована\~в адміністративних\~межах Медведівської\~сільської ради\~Черкаського району\~Черкаської області була набута [PERSON] пізніше. З огляду на вище вказане, суд доходить висновку, що 26.01.2022 року [PERSON] , діючи в порушення вимог ч.4 ст. 116 ЗК України, незаконно отримав у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 7125481500:01:002:0985, площею 1,9285 га, розташовану в адміністративних межах Медведівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, так як вже реалізував своє право на безоплатну передачу йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної приватизації, зареєструвавши за собою 23.10.2020 року право власності на земельну ділянку земельну для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 7125486000:01:000:1438, площею 1,9151 га, розташовану за межами села Суботів Чигиринського району (нині - Черкаського) Черкаської області. Оскільки судом встановлено, що відповідач, всупереч вимогам статей 116,118,121 ЗК України протиправно отримав у власність спірну земельну ділянку, яка вибула з володіння власника не за його волею, то в даній справі підлягають застосуванню положення статті 388 ЦК України про витребування цієї ділянки у [PERSON] на користь Медведівської сільської територіальної громади. З урахуванням цього, суд оцінюючи зібрані докази в їх сукупності шляхом повного і всебічного дослідження, приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом витребування вказаної земельної ділянки у відповідача на користь держави в особі Медведівської територіальної громади. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору за одну позовну вимогу підлягають стягненню з відповідача у розмірі 2422,40 грн, На підставі викладеного,

Outcome: approved