Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась\~до суду\~із вказаним\~позовом,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що з 16 листопада 2007 року перебувала в зареєстрованому шлюбу з відповідачем [PERSON] . Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року шлюб між ними був розірваний. Спільних дітей від шлюбу вони не мають. В період сумісного проживання та перебуваючи в шлюбі вони з відповідачем в результаті спільних зусиль та за спільні кошти збудували житловий будинок загальною площею 106,4 кв.м з господарськими будівлями і спорудами на земельній ділянці площею 0,942 га, кадастровий номер 3221055600:05:011:0015, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] . 23 лютого 2017 року на ім`я відповідача зареєстроване право власності на вказаний збудований ними житловий будинок. 27 березня 2009 року рішенням Пісківської селищної ради зазначену земельну ділянку, кадастровий номер 3221055600:05:011:0015, було передано у приватну власність відповідача. Крім цього, вони з відповідачем під час шлюбу за спільні кошти 19 жовтня 2018 року придбали новий автомобіль марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер [NUMBER] . Оскільки відповідач мав посвідчення водія, вони прийняли рішення про реєстрацію права власності на транспортний засіб на відповідача. Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, земельна ділянка, на якій він побудований, та автомобіль марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер [NUMBER] , являються їх з відповідачем спільною сумісною власністю. Тому просила визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок загальною площею 106,4 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, земельну ділянку площею 0,942 га кадастровий номер 3221055600:05:011:0015 цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: [ADDRESS] та автомобіль марки марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер [NUMBER] . Визнати за нею (позивачкою), в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, частину земельної ділянки площею 0,942 га, кадастровий номер 3221055600:05:011:0015, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя автомобіль марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер [NUMBER] , залишити у власності [PERSON] , стягнувши з нього на її (позивачки) користь грошову компенсацію за її частину у спільному сумісному майні подружжя, в розмірі 198\~856,00 гривень; стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 8\~052,00 грн. та витрати по сплаті за проведену незалежну експертну оцінку майна в розмірі 8\~000,00 грн. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що до реєстрації шлюбу із [PERSON] , він з 19 травня 1979 року по 15 квітня 2005 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу мають спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Після розлучення, вони з [PERSON] досягли згоди та в добровільному порядку розділили спільне майно подружжя. Так, житловий будинок, зареєстрований за ним на праві власності по [ADDRESS] , він, за згодою дружини, подарував в рівних частках своїм дітям, а грошові заощадження в сумі 48\~000 грн. залишилися в його власності. 21 липня 2005 року відповідно до рішення 18 сесії ІV скликання Пісківської селищної ради йому було надано земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку розміром 0,11 га по [ADDRESS] . В подальшому вказана земельна ділянка площею 0,942 га, кадастровий номер 3221055600:05:011:0015, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] , була ним приватизована. Тому, оскільки лише в період з 08 лютого 2011 року по 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалася спільною сумісною власністю подружжя, вважав, що вказана земельна ділянка належить йому на праві особистої приватної власності і не може бути визнана об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Після розлучення в 2005 році з першою дружиною та отримання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку він розпочав будівництво житлового будинку і за власні кошти придбав будівельні матеріали: цеглу, дошку, вагонку, брус. До шлюбу з [PERSON] він за рахунок власних коштів та власної праці спорудив частину житлового будинку та господарських споруд. 16 квітня 2007 року уклав договір про користування електричною енергією. За час шлюбу з [PERSON] житловий будинок доведений будівництвом до 100% готовності, зданий в експлуатацію, на нього зареєстроване право власності. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом його придбання під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті. Висновком експерта за результатами будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №1633/08-2023 від 01 вересня 2023 року, проведеної в порядку ст. 106 ЦПК України, встановлено, що у загальній вартості будинковолодіння, фундамент, стіни першого поверху, міжповерхове перекриття над гаражем житлового будинку, сарай літ «Б», а також приєднання мережі електропостачання, побудовані ним до шлюбу з [PERSON] і складають 20/100 частки. Вартість даного будівництва становить 200\~621,00 грн., дійсна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в цілому становить 986\~000,00 грн. Отже, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є 80 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Тому приймаючи до уваги дійсну вартість житлового будинку, коштами, які є спільною сумісною власністю подружжя є різниця 986\~000,00 грн. (дійсна вартість будинку) 200\~621,00 грн. (особисті кошти [PERSON] ) = 785\~379,00 грн., тобто частина, що належить в порядку поділу кожному із подружжя становить 392\~689,50 грн. Частка [PERSON] в житловому будинку, яка може бути їй виділена та на яку можливо визнати за нею право власності становить 40/100. Автомобіль марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер [NUMBER] , дійсно набутий під час шлюбу з [PERSON] , тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Проте, відповідно до договору купівлі-продажу 3247/2023/3909122 від 30 червня 2023 року вказаний транспортний засіб ним відчужено [PERSON] за ціною, визначеною ними за домовленістю розміром 100\~000,00 грн. Тому, оскільки у автомобіля новий власник, то вимога [PERSON] про залишення його у його власності не може бути задоволена, а компенсацію за належну їй частку в даному рухомому майні він згоден сплатити в розмірі 109\~905,06 грн., як частину ринкової вартості автомобіля, визначеного звітом №71/49.08.23 від 25 серпня 2023 року в сумі 219\~810,12 грн. Оцінку транспортного засобу в сумі 397\~712,00 грн., проведену [PERSON] вважав неприйнятною, оскільки вона проведена у відсутність власника транспортного засобу, без встановлення ряду показників, які враховуються при визначенні ринкової вартості транспортного засобу: строку користування транспортним засобом, його пробігу. Оскільки автомобіль є річчю неподільною, вважав доцільним стягнути з нього на користь [PERSON] компенсацію в розмірі вартості її частки, що становить 109\~905,06 грн. Тому, з урахуванням викладеного, просив в порядку розподілу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на 60/100 частин житлового будинку загальною площею 106,4 кв.м з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 40/100 частин вказаного житлового будинку; припинити право спільної сумісної власності на цей житловий будинок; визнати за ним право особистої приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3221055600:05:011:0015, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] та стягнути з нього на користь [PERSON] грошову компенсацію частки автомобіля марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2018 року випуску, колір сірий, за належну їй частку у спільному рухомому майні вартістю 109\~905,06 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник Сапсай М.Ю. позов підтримали, зустрічний позов не визнали. Зазначили, що оскільки житловий будинок збудований сторонами під час шлюбу, то є об`єктом їх спільної сумісної власності і підлягає поділу між ними, також поділу підлягає і спірна земельна ділянка, яка виділена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій знаходиться будинок. Відповідно до ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. При зверненні до суду [PERSON] замовлено проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу. Відповідно до звіту серії ТЗ №20230616-13 від 16 червня 2023 року і визначена ринкова вартість автомобіля марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 397\~712,00 грн. Факторів, що впливають на зменшення вартості КТЗ не встановлено. Звіт №71/49.08.23 від 25 серпня 2023 року «Про оцінку колісного транспортного засобу», проведеного на замовлення [PERSON] , відповідно до якого ринкова вартість вказаного автомобіля становить 219\~810,00 грн. позивачкою не визнається, оскільки вона не відповідає дійсній середній вартості аналогічних КТЗ з огляду на середню вартість аналогічних автомобілів на підставі даних веб-ресурсу Інтернету про вартість аналогічних автомобілів Авторіа та ринковій вартості аналогічних КТЗ, взятих ФОП [PERSON] для визначення середньої вартості даного автомобіля 337\~649,95 грн. Звернула увагу на те, що транспортний засіб був відчужений [PERSON] без її згоди, як співвласника, тому є всі підстави вирішувати питання щодо визначення його вартості при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи, яка згідно із звітом про незалежну оцінку об`єкта КТЗ становить 397\~712,00 грн., тому до стягнення підлягає половина такої вартості в розмірі 198\~856,00 грн. Крім цього, об`єктивних та переконливих доказів того, що за [PERSON] необхідно визнати право власності на 60/100 частин житлового будинку суду не надано. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково, зустрічний позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON] , її представника [PERSON] , відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] , покази свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що з 16 листопада 2007 року сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Бородянського районного суду від 6 грудня 2022 року (т.1 а.с.13-14). Рішенням Пісківської селищної ради від 21 липня 2005 року відповідачу [PERSON] було надано земельну ділянку площею 0,11 га в [ADDRESS] для будівництва індивідуального жилого будинку (т.1 а.с.191). На підставі рішення Пісківської селищної ради від 27 березня 2009 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0942 га, кадастровий номер 3221055600:05:011:0015, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] (т.1 а.с.143). Як вбачається з матеріалів справи (т.1 а.с.16-22) та що визнається сторонами, на вказаній земельній ділянці в період шлюбу сторони збудували житловий будинок, якому рішенням виконавчого комітету Пісківської селищної ради від 14 лютого 2017 року було присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . На підставі даного рішення 23 лютого 2017 року за [PERSON] було зареєстроване право власності на цей будинок (т.1 а.с.15). Також сторони під час шлюбу придбали транспортний засіб марки Renault, моделі Logan MCV, 2018 року випуску, об`єм двигуна 1461 см3, який 2 березня 2017 року було зареєстровано за відповідачем [PERSON] , 30 червня 2023 року здійснено його перереєстрацію на ім`я [PERSON] (т.1 а.с. 147). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] та автомобіль RENAULT модель LOGAN MCV, реєстраційний номер [NUMBER] належать сторонам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав на шкоду інтересам сім`ї. Відповідно до ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 377 ЦК України, при переході права власності на будівлі і споруди разом з цими об`єктами переходить і право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення. Отже, перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №910/18560/16) Обґрунтовуючи свої позовні вимоги відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні зазначили, що за результатами будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №1633/08-2023 від 01 вересня 2023 року, фундамент, стіни першого поверху, міжповерхове перекриття над гаражем житлового будинку, сарай літ. «Б», приєднання мережі електропостачання, побудовані [PERSON] до реєстрації шлюбу з [PERSON] і становлять 20/100 частки. У зв`язку з цим об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є 80/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Вираховуючи конкретну частку сторін в житловому будинку, вважали, що частка [PERSON] в житловому будинку, яка може бути їй виділена та на яку можливо визнати за нею право власності становить 40/100. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчив, що після розлучення з першою дружиною [PERSON] проживав у своїх батьків, а після виділення йому земельної ділянки під будівництво житлового будинку, приблизно у 2006 році почав будуватися. Відповідач майстер на всі руки, сам робив проект будинку, вікна, двері. Наймав людей робити кладку. Він (свідок) допомагав відповідачу на будівництві, привозив блоки. Коли велося будівництво, то позивачку там не бачив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчив, що у 2005 році відповідач зі своїм батьком розбирав сарай на сусідній земельній ділянці. Тоді ж [PERSON] йому повідомив, що після розлучення з першою дружиною взяв земельну ділянку для будівництва будинку. Разом із батьком зробив на ділянці площадку і почав будувати будинок. Відповідач спеціаліст на всі руки, сам робив проект будинку. Десь у 2007 році він вперше побачив позивачку і відповідач йому розповів, що одружений. У 2007 році вже був зруб, підвал, паркан. Фундамент збудований з блоків, зруб з ракушняка. Будинок будувався швидко, але коли саме що було зроблено, не пам`ятає. У 2006 році відповідач завіз блоки. Він (свідок) допомагав робити фундамент. Як вбачається з копії висновку експерта Свістунова І.С. від 1 вересня 2023 року, фундамент, стіни першого поверху, міжповерхове перекриття над гаражем, сарай "Б", приєднання мережі електропостачання до території будинковолодіння, що розташоване в [ADDRESS] , оцінено експертом в 200 621 грн., що становить 20% вартості всього будинковолодіння (20/100 частки) (т.1 а.с.206-290). Однак, суду не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували коли саме були проведені вказані будівельні роботи. Свідки [PERSON] та [PERSON] посвідчили, що роботи з будівництва будинку почалися в 2006 році і в 2007 році вже був "зруб", підвал, огорожа, підведене електропостачання, але чи це було на початку року чи в кінці не зазначили, що є суттєвим, зважаючи на укладення сторонами шлюбу 16 листопада 2007 року. Згідно ж копії технічного паспорту на будинок всі об`єкти даного будинковолодіння були збудовані в 2016 році. До того ж, жоден зі свідків не вказав на будівництво сараю "Б", який експертом оцінено в 71 210 грн. (при вартості всіх робіт 200 621 грн.) та веранди "а" (7851 грн.), що враховані експертом при визначенні розміру збільшення частки відповідача. За таких обставин суд не вбачає за можливе прийняти до уваги зазначений висновок експерта та збільшити частку відповідача на вказаний у ньому розмір. Враховуючи викладене, оскільки підстав для відступлення від рівності часток не вбачається, то суд вважає за необхідне поділити спільне сумісне майно бувшого подружжя [PERSON] та [PERSON] , визнавши за ними право власності на житловий будинок [ADDRESS] по частині за кожним та на земельну ділянку площею 0,0942 га, кадастровий номер 3221055600:05:011:0015, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, яка розташована в смт. Пісківка Бучанського (раніше Бородянського) району Київської області по частині за кожним. Також суд, частково задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості частини автомобіля марки Renault, моделі Logan MCV, 2018 року випуску, в розмірі 109\~905,06 грн. \~ \~ \~ \~Підстав для стягнення компенсації вартості частини вказаного автомобіля в заявленому позивачкою розмірі - 198\~856,00 грн., відповідно до наданого нею звіту серії ТЗ №20230616-13 від 16 червня 2023 року не вбачається, оскільки оцінка транспортного засобу на суму 397\~712,00 грн. була проведена без огляду транспортного засобу, у відсутність його власника, без встановлення показників, які враховуються при визначенні ринкової вартості транспортного засобу.

Outcome: partial