Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін по справі Представник позивача Пархомчук С.В., що діє в інтересах ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №37464 від 25.06.2021 року. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 25.06.2021 року між ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір №37464 про надання фінансового кредиту, який було підписано шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Відповідач отримав кредит в сумі 3000,00 грн. строком на 11 днів та зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 2,5% на добу або 912,5%. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилась заборгованість в сумі 17 325,00 грн., яка складається з: 3000, 00 грн. - тіло кредиту; 14325,00 грн. - прострочена заборгованість за відсотками. 17 лютого 2022 року між ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» та ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2022 року до договору факторингу № 02-17/02/2022, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Посилаючись на норми Цивільного кодексу України, Закон України «Про електронну комерцію», позивач просив стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором №37464 від 25.06.21 в сумі 17325,00 гривень та витрати по сплаті судового збору. Відповідач правом подати відзив не скористався. Процесуальні дії у справі Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2024 року позовна заява прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Представник позивача, згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та подано клопотання про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками відповідачу було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку. Суд встановлено, що 25.06.2021 ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» та [PERSON] уклали договір про надання кредиту №37464 від 25.06.2021, відповідно до умов якого Товариство надає відповідачу кредит в сумі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.2. договору, строк кредиту 11 день, тобто до 05.07.2021. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом договору. Пунктом 1.3. договору встановлено, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п. 1.4. договору). Пунктом 1.5. договору передбачено, що використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту клієнта зобов`язаний сплатити товариству комісією в розмірі 15% від суми фінансового кредиту. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 2.1. договору). Договір підписаний електронним підписом позичальника [PERSON] ( у формі одноразового ідентифікатора) «KL6788» в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.cly.com/ua/ 25.06.2021, відправленого на номер телефону [NUMBER] , що стверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «ФК АВІРА ГРУП». Додатком №1 до договору є табель обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором споживчого кредиту №37464, згідно з яким дата повернення кредиту та нарахованих відсотків 05.07.2021 року, сума кредиту 3000,00 грн., відсотки за користування кредитом 4275 грн. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №37464 від 25.06.2021 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 17325,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 3000,00 грн, прострочені відсотки 14 325,00 грн. 17 лютого 2022 року між ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» та ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2022 року до договору факторингу № 02-17/02/2022, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» на виконання вимог договору про відступлення права вимоги оплачено для ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» кошти в розмірі 253 860 грн. 83 коп., що стверджується платіжним дорученням №3669 від 21.02.2022. 22 травня 2024 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» надіслало [PERSON] вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором. Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань і непогашення заборгованості за договором, що є порушенням його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення такої заборгованості. Мотиви з яких виходив суд та застосовані норми права Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суми позики) не повернув, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за основними зобов`язаннями, заборгованість за тілом кредиту за договором №37464 який було укладено 25.06.2021 становить 3000,00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, суд приходить до наступного висновку. Водночас, суд не може погодитись з нарахованим розміром заборгованості за відсотками, оскільки з розрахунків заборгованості вбачається, що нарахування здійснювалося поза межами встановлених строків кредитування. Згідно з п. 1.2, п. 1.3 договору про надання фінансового кредиту №37464 який було укладено 25.06.2021 кредит надається строком на 11 днів, тобто до 05 липня 2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Згідно додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №37464 який було укладено 25.06.2021, загальна вартість кредиту становить 4275,00 грн., в тому числі 3000,00 грн. - сума кредиту, 1 275,00 грн. - проценти за користування кредитом. Кредит надавався строком на 11 днів, тобто до 11 липня 2021 року. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконував, у передбачений в договорами строк кошти (суму позики) не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка підлягає стягненню з відповідача. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами договору про надання фінансового кредиту №37464 від 25.06.2021, фінансова установа надала позичальнику суму позики, а останній зобов`язався повернути надану позику у повному обсязі до 05 липня 2021 року, проте свої зобов`язання не виконав. Таким чином, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 05 липня 2021 року за договором №37464 від 25.06.2021. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) суд вказав, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Досліджені судом розрахунки заборгованості свідчать про те, що визначена позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою за кредитними договорами включає періоди, які виходять за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договорами проценти, тому заявлені позикодавцем ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період, який виходить за межі строку кредитування є безпідставними та задоволенню не підлягають. Заборгованість за кредитним договором №37464 від 25.06.2021 підлягає стягненню урахуванням суми кредиту 3000,00 гривень, строк - 11 день, відсоткова ставка 912,5% річних (2,5 % на добу), що відповідно до додатку №1 до договору, а саме табелю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за вище вказаним договором загальна вартість кредиту, погоджена сторонами, складає 4 275,00 грн. Згідно з вимогами ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 275,00 гривень. Розподіл судових витрат Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 598 грн. 33 коп., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 24,7 %. Положеннями частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Представником позивача в якості доказів понесення витрат позивачем на правничу допомогу надано копію договір № б/н від 29.12.2023, укладений між Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В., копію довіреності від 30.12.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» про уповноваження адвоката Пархомчука С.В. на представництво інтересів в усіх державних органах, в тому числі в місцевих судах, апеляційних, Вищих спеціалізованих судах, ВСУ в органах державної влади та управління, підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності і підпорядкування; акт отримання правової допомоги № б/н від 03 лютого 2025 року відповідно до яких визначено розмір витрат на правничу допомогу, який складає в сукупності 10 500,00 грн.; рахунок на оплату послуг від 03.02.2025 та платіжну інструкцію №34760 від 03.02.2025 АТ «ПриватБанк» про перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» для [PERSON] на суму 10500,00 грн. Таким чином, позивач підтвердив витрати на правову допомогу в розмірі 10 500 грн. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Суд, вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 2, 593 грн. 50 коп., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 24,7 %.

Outcome: partial