Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають двоє доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 11.06.2019 Дубенським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на його користь аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.05.2019 і до досягнення дітьми повноліття, однак відповідачка впродовж цих років жодного разу аліменти на утримання дітей не сплатила. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 04.03.2021 шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання дітей з батьком. Причиною звернення до суду стало те, що [PERSON] впродовж останніх років взагалі не цікавиться життям і долею своїх дітей, вона відсутня у житті дочок, не допомагає матеріально, не підтримує з ними стосунків, не спілкується, не бачиться, повністю ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 18.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 25.09.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Крім того, вказаною ухвалою було визнано обов`язковою явку відповідачки [PERSON] в судове засідання. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає її неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Вона неодноразово отримувала судові повістки, суд її викликав знову і знову, однак вона так і не з`явилась, лише 24.09.2024 подала заяву, що приймати участь в розгляді справи не бажає, позов повністю визнає, дітьми повністю займається їх батько, а в неї інша сім`я. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач і його представниця не заперечують проти ухвалення заочного рішення, тому суд ухвалює заочне рішення в справі. В судовому засіданні представниця позивача адвокат Лопухович А.О. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають двоє дітей. І одночасно з поданням заяви від 23.05.2019 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, що видано 11.06.2019, було подано і позовну заяву про розірвання шлюбу, однак цей шлюб було розірвано рішенням суду від 04.03.2021, також вказаним рішенням було визначено місце проживання дітей з батьком. Матір дітей не цікавиться взагалі їх життям вже з того часу, як було подано заяву на аліменти. Діти проживають з батьком, в будинку, який належить його матері. На час звернення до суду борг зі сплати аліментів становив 154 916,50 грн. , тобто починаючи з 2019 року аліменти відповідачкою жодного разу не були сплачені і нічого не змінилось і по даний час - матір як не платила, так і не платить аліменти для дітей, а весь тягар їх утримання лежить на батьку. Ця історія тягнулася ще з 2019 року, що стало великим потрясінням для позивача і, насамперед, для дітей - їх матір пішла жити до співмешканця, ще будучи в шлюбі з їх батьком. Співмешканець матері побив рідного брата матері і той помер, співмешканця засудили до реальної міри покарання у виді позбавлення волі. Їх матір народила ще одну дитину від того співмешканця, а цих дітей покинула, сім`ї зруйнувались. Тож відповідачка свідомо обрала цей шлях і самоусунулась повністю від своїх дочок. Просить позбавити її батьківських прав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідачка з дітьми не спілкується, спочатку ще раз чи два приїхала після того, як він на аліменти подав, побачилася, а надалі ні. Вже понад 5 років вона повністю відсутня в житті дітей, аліменти не платить. Вихованням і утриманням доньок він займається самостійно. В судовому засіданні також було заслухано думку дитини [PERSON] , [INFO] , як пояснила, що підтримує заяву батька і хоче, щоб матір позбавили її прав відносно них з сестрою. З мамою вже довгий час вони не спілкуються, з якого точно часу сказати не може, але вже дуже довго, років 5. Спочатку боліло, а зараз вже і ні. Вони проживають з батьком та бабусею, її менша сестра вже і не згадує як мама виглядає. Підтвердила що жодних подарунків чи коштів вони з сестрою від мами не отримували. По телефону з матір`ю також не спілкуються. З меншим братом чи сестрою і не знайомила. Матері в їх житті немає взагалі. Будучи допитаною в якості свідка [PERSON] в судовому зсіданні пояснила, що з позивачем є сусідами, проживають у одному дворі, дітей позивача знає від народження. Вказала, що мати дітей не приймає ніякої участі у їхньому вихованні, свідок навіть не пам`ятає, коли її бачила, мабуть вже і не впізнала б її, бо це було дуже давно, ще до повномасштабного вторгнення. Пам`ятає і знає, бо її онук і [PERSON] ровесники, а меншу дівчинку звати [PERSON] , вона в 6 класі. Ще як [PERSON] була маленькою, відповідачка її била і не давала плакати, матір била, щоб дитина мовчала. Це була якась катастрофа. В дворі діти виходили всі гуляти, а відповідачка не випускала дітей, щоб вони вийшли погуляти. Зараз діти проживають з татом і з бабусею, діти задоволені, нагодовані, охайно одіті. Батько доглядає дітей належним чином, ніколи не чула, щоб він піднімав на дітей голос. Представник Органу опіки та піклування Дубенської міської ради в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності, поданий Органом опіки та піклування письмовий висновок підтримує повністю, додаткових заяв та клопотань по справі не має. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.8-10). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 04.03.2021 шлюб між сторонами розірвано. Крім того, даним рішенням визначено місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] (а.с.14-17). Згідно довідки про склад зареєстрованих у житловому будинку №07.03-15/1045 від 24.05.2024, діти зареєстровані та проживають з батьком за адресою [ADDRESS] (а.с.11). Судовим наказом Дубенського міськрайонного суду від 11.06.2019 присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.05.2019 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.12-13). Згідно інформації, наданої Дубенським ВДВС у Дубенському районі Рівненської області, станом на 01.05.2024, заборгованість [PERSON] по аліментах становить 154 916,50 грн. (а.с.18). Відповідачка жодного разу за всі ці роки не сплачувала аліментів на утримання своїх дітей. Неповнолітня [PERSON] станом на час подачі позовної заяви навчалась у 11-А класі Дубенського ліцею №6. Згідно наданої характеристики дівчинка дисциплінована та сумлінна учениця. Мати [PERSON] не бере участі у вихованні дочки, не цікавиться її успіхами, не знає, з ким спілкується і з ким дружить дівчина. Не спілкується з класним керівником, не відвідує батьківські збори (а.с.19,21). Неповнолітня [PERSON] на час подачі позовної заяви навчалась у 5-В класі Дубенського ліцею №6 (зараз шостий). Згідно наданої характеристики дівчинка дисциплінована та старанна учениця. Вихованням дитини займається тато. Тато підтримує зв`язок з класним керівником, на протязі 2023-2024 року цікавиться шкільним життям доньки, її успіхами та труднощами. Мама не цікавиться шкільним життям дочки. Не підтримує зв`язок з класним керівником (а.с.19,20). Відповідно до письмового висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради № 3423/05-02-23/24 від 24.09.2024 визнано неналежним виконання батьківських обов`язків відповідачкою, яка свідомо ухилилась від виховання та утримання дітей, вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . При цьому службою обстежено матеріально-побутові умови проживання дітей 18.09.2024 - живуть з батьком в будинку бабусі, створено всі належні умови. Діти також повідомили комісію, що матір вже останні три роки не бачили, не спілкується, не відвідує, не турбується про них (а.с.50-53). IV. Норми права, які застосував суд. За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Відповідно ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Стороною позивача було надано до суду достатньо доказів того, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх неповнолітніх дітей, не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться їхнім життям та здоров`ям, і подання позову, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дітей. Під час розгляду справи, зокрема, з показань свідка, пояснень самих дітей і досліджених письмових доказів встановлено, що [PERSON] не має у житті дітей вже дуже давно, вона взагалі не цікавиться їхнім життям не менше трьох з половиною років. Вихованням дочок займається виключно позивач, який є дуже хорошим батьком. Крім того, відповідачка ухиляється від матеріального утримання дітей - вона нічого не сплачує для дітей в рахунок аліментів, нічого не купує їм і не дарує. Також, суд приймає до уваги наявну в матеріалах справи заяву [PERSON] , згідно якої остання визнає позовні вимоги та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Суд першочергову увагу приділяє якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Враховуючи, що відповідачка не виконує батьківські обов`язки та не бажає спілкуватися з доньками, при цьому неповнолітня [PERSON] не заперечує щодо позбавлення її мами батьківських прав, якої не бачила вже дуже давно, тому є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її дітей, відповідно п.2 ч.1 ст.164 СК України. Також, суд роз`яснює [PERSON] , що у відповідності ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Частина 1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем було сплачено судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 1211,20 грн., які в разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved