Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовної заяви 13.08.2024р. [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними правочинів (а.с. 1 - 3). В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 17.10.1998р. між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Спільне проживання подружжя було припинене у жовтні 2022 року. В період шлюбу сторони придбали за рахунок спільних коштів на ім`я [PERSON] : автомобіль марки Tesla Model S, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] , об`єм двигуна (потужність) 386 кВт., автомобіль марки Chevrolet Camaro, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] , об`єм двигуна 1998 см. куб., автомобіль марки BMW 3 GT, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] , об`єм двигуна 1997 см. куб. Відповідно до листа Головного сервісного центру МВС в Дніпропетровській області №31/4-108аз-2023 від 08.05.2023р. датою придбання подружжям [PERSON] і [PERSON] у спільну власність автомобілей є: 23.08.2022р. автомобіль марки Tesla Model S, 2016 року випуску, 15.12.2020р. - автомобіль марки Chevrolet Camaro, 2019 року випуску, 12.07.2021р. автомобіль марки BMW 3 GT, 2015 року випуску. Відповідач [PERSON] незаконно, без згоди позивачки [PERSON] , за ціною, що у десять разів менше ніж реальна ринкова вартість, продав відповідачці [PERSON] зазначені вище автомобілі. Про відчуження\~спільного майна\~подружжя позивачка\~ [PERSON] \~дізналася з\~листа РСП\~ГСЦ МВС\~у Дніпропетровській\~і Запорізькій\~областях №31/29/14/310-аз/10-2024-302-2024\~від 30.07.2024р.,\~відповідно до\~якого зазначені вище автомобілі, на підставі договорів купівлі-продажу, було перереєстровано на відповідачку [PERSON] . Дозволу на відчуження спільно набутого майна подружжя позивачка не надавала, а вартість, вказана у договорах купівлі-продажу, не є реальною ринковою вартістю відчуженого майна. На підставі викладеного, просить визнати недійсними: договір купівлі-продажу №4589/23/011985 щодо автомобіля марки Tesla Model S, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] від 30.06.2023р., укладеного у СГ між [PERSON] та [PERSON] ; договір купівлі-продажу №1242/2023/3907203 щодо автомобіля марки Chevrolet Camaro, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] від 29.06.2023р., укладеного в ТСЦ МВС №1242 між [PERSON] та [PERSON] ; договір купівлі-продажу №4589/23/012020 щодо автомобіля марки BMW 3 GT, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] від 12.07.2023р., укладеного у СГ між [PERSON] та [PERSON] . Також просила вирішити питання щодо судових витрат. Заяви учасників процесу по суті справи. Правом на подачу відзиву в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачі не скористалися. Рух справи. Ухвалою судді Наумової О.С. від 23.09.2024р. вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження (а.с. 17). Ухвалою судді Наумової О.С. від 22.10.2024р. задоволено клопотання позивачки про витребування доказів, яке надійшло разом з позовною заявою (а.с. 26). Підготовче засідання у справі закрите 05.12.2024р. та справа призначена до судового розгляду по суті (а.с. 63). 27.03.2025р. від представника позивачки адвоката Тарасевич С.В. надійшла заява, в якій він просив суд проводити розгляд справи 27.03.2025р. без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 188). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , як в підготовчі засідання 22.10.2024р., 05.12.2024р., так і в судові засідання 05.02.2025р., 06.03.2025р., 27.03.2025р. не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с. 20, 61, 166, 186-187). Враховуючи положення ч. 1 ст. 279, ч. 2 ст. 191 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 17.10.1998р. між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 972 (а.с. 8). Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2023р. по справі №932/6255/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17 жовтня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 972 розірвано. Зі змісту рішення вбачається, що подружні стосунки між [PERSON] та [PERSON] тривали до жовтня 2022р. (а.с. 68 - 69). Відповідно до копії листа РЦС ГСЦ МВС в Дніпропетровській області №31/4-108аз-2023 від 08.05.2023р. в якому зазначено, що згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів станом на 07 травня 2023р. за відповідачем [PERSON] : 21.07.2021р. на підставі вантажно-митної декларації №UA500030/2020/537008 від 15.12.2020р. та посвідчення митниці серії [NUMBER] від 15.12.2020р. зареєстровано транспортний засіб марки «Chevrolet Camaro», 2019 року випуску, об`єм двигуна - 1998 см. куб.; 28.01.2022р. на підставі вантажно-митної декларації №UA500030/2021/202457 від 12.07.2021р. та посвідчення митниці серії [NUMBER] від 12.07.2021р. зареєстровано транспортний засіб марки «BMW 328XI GT», 2015 року випуску, об?єм двигуна - 1997 см. куб.; 19.04.2023р. на підставі вантажно-митної декларації №UA206020/2022/015475 від 23.08.2022р. та акту огляду експерта серії 1249№1191020 від 19.04.2023р. зареєстровано транспортний засіб марки «Tesla Model S», 2016 року випуску, інформація про об`єм двигуна відсутня (а.с. 6). Відповідно до\~копії листа\~РСП ГСЦ\~МВС у\~Дніпропетровській і\~Запорізькій областях\~№31/29/14/310-аз/10-2024-302-2024\~від 30.07.2024р.\~в якому зазначено, що згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів станом на 29.07.2024р.: автомобіль марки\~Tesla\~Model\~S,\~2016\~року випуску,\~інформація про\~об`єм двигуна\~відсутня,\~VIN\~-\~ [NUMBER] ,\~30.06.2023р.\~на підставі\~акту огляду\~№4589/23/000437\~від 30.06.2023р.\~та договору\~купівлі-продажу\~укладеному у\~СГ №4589/23/011985\~від 30.05.2023р.\~(ПП\~ [PERSON] ) перереєстровано на [PERSON] ; автомобіль марки\~Chevrolet\~Camaro,\~2019\~року випуску,\~об`єм двигуна\~1998\~см.\~куб.,\~VIN\~-\~ [NUMBER] ,\~29.06.2023р.\~на підставі\~договору купівлі-продажу\~укладеному в\~ТСЦ МВС\~№1242\~№1242/2023/3907203\~від 29.06.2023р. перереєстровано на [PERSON] ; автомобіль марки BMW 328ХІ GT, 2015 року випуску, об`єм двигуна 1997 см. куб., VIN - [NUMBER] , 12.07.2023р. на підставі акту огляду №4589/23/000470 від 12.07.2023р. та договору купівлі-продажу укладеному у СГ №4589/23/012020 від 12.07.2023р. (ПП [PERSON] ) перереєстровано на [PERSON] (а.с. 5). На виконання вимог ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2024р. по справі №201/9922/24 РСП ГСЦ МВС у Дніпропетровській і Запорізькій областях надано завірені копії документів, які стали підставою для перереєстрації транспортних засобів на [PERSON] , а саме: копію договору купівлі-продажу №1242/2023/3907203 транспортного засобу Chevrolet Camaro, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] , об`єм двигуна 1998 см. куб. (а.с. 32 - 35); копію договору комісії №4589/23/011985, щодо транспортного засобу Tesla Model S, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] (а.с. 36); копію договору купівлі-продажу №4589/23/011985 транспортного засобу Tesla Model S, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] (а.с. 37); копію акту огляду реалізованого транспортного засобу №4589/23/000437 від 30.06.2023р. (а.с. 38); копію договору\~комісії №4589/23/012020,\~щодо транспортного\~засобу BMW 328ХІ GT, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] (а.с. 39); копію договору купівлі-продажу №4589/23/012020 транспортного засобу BMW 328ХІ GT, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] (а.с. 41-42); копію акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №4589/23/1/012216 від 11.07.2023р. (а.с. 43); копію акту огляду реалізованого транспортного засобу №4589/23/000470 від 12.07.2023р. (а.с. 44). Відповідно до копії договору купівлі-продажу №1242/2023/3907203 від 29.06.2023р. ціна транспортного засобу Chevrolet Camaro, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] складає 40\~000 грн. Відповідно до копії договору купівлі-продажу №4589/23/011985 від 30.06.2023р. ціна транспортного засобу Tesla Model S, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] складає 5\~000 грн. Відповідно до копії договору купівлі-продажу №4589/23/012020 від 12.07.2023р. ціна транспортного засобу BMW 328ХІ GT, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] складає 5\~000 грн. З метою встановлення вартості транспортних засобів позивачка звернулась до ФОП [PERSON] . Відповідно до звіту оцінювача [PERSON] №1606-16/23 про оцінку вартості майна, ринкова вартість колесно транспортного засобу автомобіля марки TESLA, модель MODEL S, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , колір чорний, з урахуванням округлення станом на 16.06.2023р., для цілей цієї оцінки становить 1\~027\~500 грн., без ПДВ (а.с. 71 - 93). Відповідно до звіту оцінювача [PERSON] №1506-16/23 про оцінку вартості майна, ринкова вартість колесно транспортного засобу автомобіля марки CHEVROLET, модель CAMARO, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , колір червоний, з урахуванням округлення станом на 15.06.2023р., для цілей цієї оцінки становить 995 700 грн., без ПДВ (а.с. 94 - 119). Відповідно до звіту оцінювача [PERSON] №1606-17/23 про оцінку вартості майна, ринкова вартість колесно транспортного засобу автомобіля марки BMW, модель 3 Series GT, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ,, колір чорний, з урахуванням округлення станом на 16.06.2023р., для цілей цієї оцінки становить 703 600 грн., без ПДВ (а.с. 120 - 142). 2. Мотивувальна частина Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1\~ст. 2 ЦПК\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 13 ЦПК\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~\~Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними правилами статей\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі\~статтею 64 Конституції України\~право на судовий захист не може бути обмежене. Статтею 41 Конституції України гарантується, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Договори купівлі-продажу транспортних засобів №1242/2023/3907203 від 29.06.2023р., №4589/23/011985 від 30.06.2023р., №4589/23/012020 від 12.07.2023р. укладені між [PERSON] та [PERSON] без нотаріально посвідченої згоди позивачки [PERSON] , яка є співвласником цих транспортних засобів в силу вимог статті 60 СК України і така обставина не спростована. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України ). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить стаття 368 ЦК України. Право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя закріплено у ст. 65 цього Кодексу, а саме дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Зазначені норми закону встановлюють презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 235/9895/15-ц, від 05.04.2018 у справі № 404/1515/16-ц, а також Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України права володіння, користування та розпоряджання своїм майном належать власнику. Якщо майно належить особі не на праві особистої приватної власності, а разом з іншим співвласником на праві спільної сумісної власності, то розпорядження майном здійснюється за згодою останнього. Відсутність такої згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення правочину щодо спільного майна свідчить про відсутність у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень на укладення такого правочину. У таких випадках відсутня воля власника спільного майна, на боці якого виступають обидва співвласники (подружжя), на вчинення правочину. Водночас пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність. Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. При цьому наявність згоди одного з подружжя на укладення другим з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном наділяє його необхідним обсягом повноважень на вчинення такого правочину. З аналізу зазначених норм закону в їх взаємозв`язку можна зробити висновок, що презумпція розпорядження спільним майном одним з подружжя за згодою другого з подружжя встановлена саме на користь добросовісного набувача прав на таке майно. Як встановлено в судовому засіданні автомобілі придбані подружжям в період перебування їх у зареєстрованому шлюбі і знаходилися у їх розпорядженні. Як вказує позивачка, припинення подружніх відносин відбулося у жовтні 2022 року. Після припинення шлюбних відносин автомобілі залишилися в користуванні відповідача, який відчужив їх на користь [PERSON] , [INFO] , без відома позивачки, кошти від їх відчуження вона не отримувала. Ці обставини не були спростовані в судовому засіданні, відповідачі не скористалися правом на надання заперечень проти позову. Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суду не надані докази того, що договори укладені в інтересах сім`ї і що такі договори створювали обов`язки для другого з подружжя, бо даних про те, що майно було використане в інтересах сім`ї, в матеріалах справи відсутні. Викладені вище обставини, за яких відбувся продаж автомобілів, відповідачами не спростовано. Доказів того, що отримані гроші від продажу автомобіля пішли на задоволення потреб сім`ї матеріали справи також не містять. За таких обставин суд визнає, що правочини з продажу автомобілів, які виходять за межі дрібних побутових, відбулися без згоди іншого з подружжя. Укладення одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд встановить, що третя особа (контрагент за таким договором) діяла недобросовісно, зокрема знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя. Оскільки договори укладено не в інтересах сім`ї, без згоди другого подружжя позивачки [PERSON] , а факти того, що покупцю автомобіля [PERSON] не було відомо, що це майно є спільною сумісною власністю подружжя і оформляючи оспорюваний договір остання діяла добросовісно, в суді не було спростовано переконливими доказами. У зв`язку із чим суд визнає оспорювані договори купівлі-продажу вчиненим без дотримання п.1 ч.1 ст. 203 ЦК України, а саме - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, недійсним правочином в силу ч.1 ст. 215 цього Кодексу. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовільнити. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки солідарного обов`язку щодо сплати судових витрат не передбачено, суд вважає, що з відповідачів на користь позивачки слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору за подання позову у розмірі 3 622,60 грн., а також за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 605,60 грн., тобто по 2\~114,10 грн. з кожного відповідача (а.с. 11, 175). На підставі викладеного,

Outcome: approved