Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Українська товарна біржа «Центральна», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. У своєму позові позивач просить суд: - визнати угоду купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] , укладену між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зареєстровану 03 червня 2021 року на Українській товарній біржі «Центральна» за реєстраційним номером №06/003, - дійсною; - визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 32,6 кв.м.. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що він, [PERSON] , та відповідачі, [PERSON] , [PERSON] , 03 червня 2021 року уклали угоду купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] . Майно належало 1/2 частина [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.10.2018 року, виданого Першою кам`янською нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №1-1619, 1/2 частина [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.10.2018 року, виданого Першою кам`янською нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №1-1621. Після оформлення угоди купівлі-продажу нерухомого майна на Українській товарній біржі «Центральна», позивачем було проведено перепланування квартири [ADDRESS] , яким було внесено зміни до житлової площі квартири, а саме: житлова площа, яка складала 39,6 кв.м., зменшилася до 32,6 кв.м., яке виконувалося без втручання в огороджувальні та несучі конструкції. На протязі 2 років після купівлі зазначеної квартири, позивач опікується її технічним та санітарним станом, регулярно сплачує комунальні послуги. Під час реєстрації угоди купівлі-продажу нерухомого майна на товарній біржі «Центральна» її працівники запевнили, що згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року, угода, зареєстрована на товарній біржі «Центральна» не потребує нотаріального посвідчення. На теперішній час у позивача виникла необхідність у внесенні відомостей про реєстрацію його право власності на зазначене майно до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, однак Державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області Медвєдєвою Світланою Василівною, 25 грудня 2023 року №70877678 було відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що договір, укладений на біржі, не є належною підставою для державної реєстрації права власності, також в Державному реєстрі прав містяться записи про інших власників даної квартири. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Української товарної\~біржи «Центральна» не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника, просить винести рішення на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 12 січня 2024 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 05 березня 2024 року клопотання позивача задоволено. Витребувано від Української товарної біржі «Центральна» належним чином завірені копії матеріалів угоди № 06/003 від 03 червня 2021 року купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 03 липня 2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 03 червня 2021 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] уклали угоду купівлі-продажу, відповідно до умов якого [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . Договір оформлено на Українській товарній біржі «Центральна» за реєстраційним номером №06/003 (а.с.10, 44). Майно належало: 1/2 частина [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.10.2018 року, видане Першою кам`янською нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №1-1619, 1/2 частина [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.10.2018 року, видане Першою кам`янською нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №1-1621 (а.с.10, 44-54). З довідки Комунального підприємства «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 06.12.2023р. №1/2/789 вбачається, що станом на 31.12.2012 право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 09.06.1993, виданого Органом приватизації ДМК згідно з розпорядженням №45 від 09.06.1993 (а.с.11). Після оформлення угоди купівлі-продажу нерухомого майна на Українській товарній біржі «Центральна», позивачем було проведено перепланування квартири [ADDRESS] , яким було внесено зміни до житлової площі квартири, а саме: житлова площа, яка складала 39,6 кв.м., зменшилася до 32,6 кв.м., яке виконувалося без втручання в огороджувальні та несучі конструкції, що підтверджується технічним паспортом та довідкою №27і від 07.12.2023, виданими Державним підприємством «Проектний інститут «Дніпродзержинськцивільнпроект» (а.с.12-21). Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , виданий на ім`я [PERSON] (а.с.20-21). 25 грудня 2023 року рішенням №70877678 державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Царичанської селищної ради Медвєдєвої Світлани Василівни відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Крім того, в Державному реєстрі прав містяться записи про інших власників даної квартири та не подано будь-яких документів для встановлення переходу права власності від цих осіб до заявника (а.с.24). Згідно інформації №359833937 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.12.2023 року вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (1/2 частка), на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 01.10.2018 року, видане Першою кам`янською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, зареєстровано в реєстрі за №1-1621, та [PERSON] (1/2 частка), на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 01.10.2018 року, виданого Першою кам`янською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, зареєстровано в реєстрі за №1-1619 (а.с.25). В матеріалах справи міститься копія архівних документів, що стосуються угоди купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , оформленою на Українській товарній біржі «Центральна» (а.с.43-57). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.1 ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Чинним законодавством передбачено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки, [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] домовилися щодо усіх істотних умов угоди купівлі-продажу нерухомого майна від 03 червня 2021 року, відбулося повне виконання договору, такий договір суд визнає дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач з вимогою про повернення сплаченого судового збору не звертався, судовий збір залишається за позивачем.

Outcome: approved