Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши у позовній заяві, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 липня 2019 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 96, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , 2019 р.н. Сторони не проживають разом з 01.03.2024, шлюбні відносини між ними фактично призупинились, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки подружжя, втрачено почуття любові та поваги, відсутнє порозуміння, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Просить в судовому порядку розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву, заяв та клопотань від останнього до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 липня 2019 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 96, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні відносини між сторонами припинені, майновий спір відсутній. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність законних підстав для задоволення позову, оскільки шлюбні відносини сторін припинено, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, що є підставою для розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому витрати по сплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача так як позовні вимоги задоволено в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved