Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача, в якому просять визнати спадковим майном 1/5 частину у праві власності на квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , померлій [INFO] , та визнати за ними право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] по 1/15 частини квартири за кожним. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликються на те, що [INFO] померла [PERSON] мати [PERSON] \~та [PERSON] \~і дружина\~ [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме частка у квартирі [ADDRESS] . Заповіту [PERSON] не залишила. Спадщину, як спадкоємці першої черги за законом, прийняли, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем у квартирі [ADDRESS] . Квартира належить їм, спадкодавцю та відповідачу на праві спільної сумісної власності. Так як частка, яка належить спадкодавцю у квартирі, не визначена, нотаріус відмовляє видати їм свідоцтва про право на спадщину. Частки всіх співвласників у спільній сумісній власності є рівними, тому 1/5 частка квартири є спадковим майном. Частка кожного із спадкоємців у 1/5 частині квартири складає 1/15 частину, яка має належати кожному з них на праві власності як спадкове майно. Ухвалою від 25 лютого 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі. \~ У підготовчому засіданні позивачі позов підтримали та просять задовольнити. Відповідач позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [PERSON] та дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15 квітня 1978 року Мізоцькою селищною Радою народних депутатів, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 03 серпня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21 березня 1986 року Бюро реєстрації актів громадянського стану при 93 військовій комендатурі, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29 вересня 2006 року Відділомреєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 03 лютого 2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. \~ \~ [INFO] [PERSON] \~ померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 28 травня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується біржовою угодою купівлі-продажу нерухомості від 26 травня 1999 року, зареєстрованою на Універсальній товарно-майновій біржі «Ринг» за реєстраційним № 362/332н-99, зареєстрованою Рівненським міським бюро технічної інвентаризації 27 травня 1999 року за реєстровим № 114-39464. [PERSON] , [PERSON] з 10 серпня 1999 року, а [PERSON] з 25 липня 2003 року зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] , про що свідчить довідка про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 3953 від 17 лютого 2025 року Департаменту ЦТ та ЗНАП Рівненської міської ради. Спадкодавець [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою 10 серпня 1999 року та знята з реєстрації 28 травня 2008 року у зв`язку зі смертю, про що свідчать відомості будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] . Листом № 10/01-16 від 17 лютого 2025 року приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Червук В.М. повідомила про відсутність підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в спільній сумісній власності не визначена частка померлої [PERSON] . Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України). Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За положеннями ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За нормами ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ч.1,2 ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ст.372 ЦК України). \~ \~Позивачі \~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] та прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] та не заявили про відмову від спадщини у передбачений ст.1270 ЦК України строк. Отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку позивачі позбавлені можливості, оскільки не визначена частка померлої [PERSON] у праві спільної власності на квартиру. Докази, що між співвласниками (сторонами) квартири [ADDRESS] існувала будь-яка домовленість щодо розміру часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, у справі відсутні, а тому частки кожного співвласника у праві спільної власності на спірну квартиру є рівними та становлять 1/5 частку для кожного. Беручи до уваги, що частка спадкодавця [PERSON] у праві спільної власності на квартиру, яка є спадковим майном, становить 1/5, позивачі спадкують по 1/15 частки у праві власності на спірну квартиру кожен (1/5 : 3). Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, позов належить задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved