Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Представник ТзОВ "Іннова фінанс" Чмир М.П. звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з відповідачки на користь товариства заборгованість за договором позики №4734710724 від 23.07.2024 в розмірі 19175,00 грн. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 23.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Іннова фінанс" і [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику №4734710724. Позикодавець свої зобов`язання, відповідно до умов договору позики, виконав в повному обсязі та надав відповідачці грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. В свою чергу, відповідачка свої зобов`язання, відповідно умов договору позики, належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила. Станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідачки перед позивачем складає: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 14175,00 грн - заборгованість за процентами, разом - 19175,00 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 12.02.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.50 - 51). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця її проживання, конверт повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 23.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Іннова фінанс" та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику №4734710724 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору кредитор надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 5 000,00 грн строком на 360 днів (п.2.5 договору). Згідно п.2.7. мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Стандартна процентна ставка - 1.5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. договору. Договір укладено у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг (а.с.16-26). \~ \~ \~ \~Ідентифікація позичальника відбувалася на підставі Анкети клієнта від 23.07.2024 (а.с.9). \~ \~ \~ \~Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит - Графіку платежів з урахуванням застосування зниженої процентної ставки, що є Додатком 1 до договору №4734710724 від 23.07.2024 та Паспорт споживчого кредиту (а.с.26 зворот - 27, 31-33). \~ \~ \~ \~Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Виконання позивачем обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн відповідачці підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 19927-1354-125363611 від 23.07.2024 (а.с.30). \~ \~ \~ \~Відповідно до розрахунку заборгованість борг [PERSON] за кредитним договором №4734710724 від 23.07.2024 становить 19175,00 грн., з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 14175,00 грн - заборгованість за процентами (а.с.10). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Згідно з п.1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: - його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; - воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; - він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. \~ \~ \~ \~Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. \~ \~ \~ \~Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). \~ \~ \~ \~Ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується копіями досліджених судом: анкети клієнта, договору надання грошових коштів у позику №4734710724 від 23.07.2024, паспорту споживчого кредиту, протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, якими підтверджується підписання вищевказаних документів у електронному вигляді у день укладення за допомогою одноразового ідентифікатора. \~ \~ \~ \~Відповідно до умов вищевказаного договору надання грошових коштів у позику, між сторонами було чітко визначено строк їхньої дії та терміни, в які відповідачка мала повернути отримані кошти та сплатити відсотки за користування ними. \~ \~ \~ \~Так строк дії договору, погоджений сторонами складає 360 днів - з 23.07.2024 по 18.07.2025. Тобто, станом на день звернення позивача із позовом до суду - 03.02.2025 - цей термін не закінчився. \~ \~ \~ \~Позивач стверджує про наявність заборгованості відповідачки перед ним по виконанню вищевказаного договору станом на дату подання заяви, що становить 19175,00 грн і складається з : 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 14175,00 грн - заборгованість за процентами. \~ \~ \~ \~Проте, позивачем не надано суду жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення нарахувань по цьому договору, можливого внесення відповідачкою сум на його погашення, дат такого внесення, їх періодичності, тощо. У зв`язку із відсутністю в матеріалах справи вказаних документів, суд позбавлений можливості перевірити як факт наявності заборгованості у відповідачки, так і встановити її розмір. \~ \~ \~ \~Так, ч. 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. \~ \~ \~ \~Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. \~ \~ \~ \~Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженогоПостановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. \~ \~ \~ \~Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. \~ \~ \~ \~Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 26 жовтня 2022 року у справі № 333/5483/20 та інших. \~ \~ \~ \~Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує наявність заборгованості та її розмір, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. \~ \~ \~ \~За змістом статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі, а не суду. \~ \~ \~ \~Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18. \~ \~ \~ \~Отже, розрахунок заборгованості за договором №4734710724 від 23.07.2024, складений представником позивача, який сам по собі, за відсутності інших доказів у справі, а саме, первинних документів, оформлених відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" (виписки з особового рахунку клієнта та ін.) не може бути оцінений судом як належний і достатній доказ в підтвердження факту наявності заборгованості у відповідачки та її розміру. З її змісту неможливо детально розрахувати дійсний розмір заборгованості, періоди, за які така заборгованість була нарахована, суми та часу внесення відповідачкою платежів, якщо такі мали місце, тощо. \~ \~ \~ \~Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування заборгованості та її розміру. Ненадання відповідачкою відзиву на позов не дає суду підстав стверджувати про визнання обставин, зазначених в позовній заяві та доведення таких обставин перед судом. \~ \~ \~ \~Законом визначено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. \~ \~ \~ \~Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідачки на його користь заборгованості за договором надання грошових коштів у позику №4734710724 від 23.07.2024 в розмірі 19175,00 грн, оскільки ця позовна вимога є необґрунтованою і недоведеною належними, допустимими та достовірними доказами, а тому задоволенню не підлягає. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~В позовній заяві позивач вказує на те, що ним понесено судові витрати в розмірі 2422,40 грн. \~ \~ \~ \~Враховуючи відмову в задоволенні позову, вищевказані судові витрати покладаються на позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed