Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

У серпні 2024 року позивач, в інтересах якого діє представник адвокат Щепілов О.В., звернувся до суду з позовом до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, у якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] у м.Сєвєродонецьк Луганської області померла його дружина [PERSON] . Після її смерті Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №594/2011. До складу спадщини входить 1/2 частина\~ квартири, розташована за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належить позивачу [PERSON] та його померлій дружині [PERSON] на правові спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.08.1995. Позивач, фактичне місце проживання якого зареєстровано на території Полтавської області, як внутрішньо переміщеної особи, подав приватному нотаріусу Баглай А.В. документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої дружини. Постановою нотаріуса від 12.07.2024 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки з тимчасово окупованої території не можливо отримати копію спадкової справи №594/2011; не можливо встановити дійсне коло спадкоємців, які прийняли спадщину (крім чоловіка померлої); у зв`язку з неможливістю отримати інформацію у БТІ про зареєстроване право власності до 2013 року та відсутністю інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності спадкодавця. Тому, позивач змушений звернутися до суду та просить задовольнити його позов. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 03.12.2024 витребувано у приватного нотаріуса Баглай А.В. копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 21.01.2025 ухвалою суду, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, через підсистему Електронний суд подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника; позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток та усіх процесуальних документів в особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідно до ч.5 ст.14 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [INFO] в м.Сєвєродонецьк Луганської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15). Позивач [PERSON] доводиться померлій [PERSON] чоловіком, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.16). Копією паспорта громадянина України [PERSON] підтверджується, що він зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS] ; на даний час позивач є внутрішньо переміщеною особою на території Полтавської області (а.с.10). Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Баглай А.В. №296/02-31 від 12.07.2024 відмовлено позивачу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину на за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , яка належала померлій [INFO] [PERSON] (а.с.17-18). Як вбачається зі змісту цієї постанови, спадкова справа №594/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON] , вперше була заведена в 2011 році Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою Луганської області. Приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Баглай А.В. 04.04.2024 було повторно заведено спадкову справу №37/2024 до майна померлої [PERSON] , для завершення спадкування. Згідно відповіді, яку надала Сєвєродонецька міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, померла [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] (чоловік померлої). У зв`язку з тимчасовою окупацією Сєвєродонецької міської територіальної громади неможливо встановити дійсне коло спадкоємців, які прийняли спадщину (крім чоловіка померлої), оскільки неможливо отримати копію спадкової справи, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , яка зберігається в архівах Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області. Також згідно довідки, виданої Луганською обласною військовою адміністрацією 20.06.2024 року за №4/01.01-13-2748, підтвердити факт державної реєстрації права власності на зазначену квартиру не можливо у зв`язку з тимчасовою окупацією території Сєвєродонецької міської територіальної громади та відсутністю доступу до архівних матеріалів, оскільки інформація щодо об`єктів нерухомого майна зберігалась на паперових носіях в архіві КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації». Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.07.2024 за №386646605 право власності на квартиру [ADDRESS] , не зареєстровано. У зв`язку з тим, що спадкоємцем, [PERSON] подані правовстановлюючі документи на спадкове майно без підтвердження факту державної реєстрації права власності, видати свідоцтво про право на спадщину не можливо. Таким чином, зі змісту вищевказаної постанови приватного нотаріуса та наявних у спадковій справі №37/2024 документів вбачається, що заведена 16.08.2011 Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою Луганської області спадкова справа №594/2011 після смерті [PERSON] (а.с.85) знаходяться в м.Сєвєродонецьк Луганської області, на тимчасово окупованій території України; позивач прийняв спадщину після смерті дружини, оскільки проживав разом зі спадкодавцем на день смерті (91 зворот); отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом позивач позбавлений можливості у зв`язку з неможливістю отримати інформацію у БТІ про зареєстроване право власності до 2013 року (а.с.88) та відсутністю інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності спадкодавця. Відповідно до ст. 1216 ЦК України,\~ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено у ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стосовно належності частки спадкової квартири спадкодавцю [PERSON] , суд вважає за необхідне зазначити наступне. 10 серпня 1995 року Сектором приватизації житла м.Сєвєродонецька Луганської області видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі розпорядження (наказу) №8268 від 08.08.1995 (а.с.12). На підставі зазначеного свідоцтва право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] на вищезазначену квартиру зареєстровано у БТІ м.Сєвєродонецька Луганської області, записано у реєстрову книгу за реєстровим №451від 13.09.1995. Оригінал свідоцтва про право власності на квартиру знаходиться у позивача [PERSON] , до позовної заяви останній додав нотаріально посвідчену копію цього правовстановлюючого документу (а.с.12). Копією Технічного паспорту на квартиру, у якому наявні посилання на документ про право власності, також підтверджується, що співвласникими квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] (а.с.13-14). Згідно з відповіддю Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області наданої на запит нотаріуса і яка міститься в матеріалах спадкової справи, померла [PERSON] з 09.11.2001 року і по на день своєї смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 92). Спадкодавцем та позивачем право власності набуте у 1995 році. Надані позивачем копія свідоцтва про право власності на житло та копія технічного паспорту на квартиру, посвідчені та зареєстровані органом, що здійснював реєстрацію права власності на той час, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації права власності на квартиру. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.1-3 ст. 370 ЦПК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Частиною третьою ст.364 ЦК України установлено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Як установлено судом, спірна квартина належала [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Даних про існування домовленості між ними щодо відступлення від рівності часток у праві спільної сумісної власності судом не встановлено. Наведені докази у сукупності свідчать про те, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на 1/2 частину спірної квартири, а тому її право власності на вказану частку увійшло до складу спадщини. Зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті дружини, прийняв спадщину в порядку встановленому Законом, даних про наявність інших спадкоємців судом не встановлено, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved