Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, яку мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . На час смерті [PERSON] чоловіка не мала, її батьки давно померли. Окрім того, 16.12.1999 матір`ю було складено заповіт, згідно якого вона все належне їй майно заповіла заявниці. Після смерті матері залишилося спадкове майно - земельна частка (пай) в землі, що перебуває у власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка Калуського району Івано-Франківської області. Після смерті матері заявниця [PERSON] звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. Проте, хоч проживання заявниці було зареєстровано окремо від матері, однак до її смерті заявниця постійно проживала разом з нею, вела з нею спільно господарство за адресою: [ADDRESS] . На той час, коли померла мати заявниці, заявниця ще була зареєстрована в квартирі в м. Калуші (хоч вже там не проживала), а чоловік заявниці - [PERSON] , який помер [INFO] , дочка заявниці (онука померлої) - зацікавлена особа: [PERSON] та онук заявниці (правнук померлої) - [PERSON] були зареєстровані в селі разом з матір`ю заявниці (померлою [PERSON] ). Оскільки заявниця позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, то [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Ухвалою суду від 24.02.2025 відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати в порядку окремого провадження з викликом учасників справи. У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що заяву підтримує та просить задовольнити (а.с.20). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що спір з заявницею про спадкове майно відсутній, не заперечує щрдо задоволення заяви. Також підтверджує факт проживання [PERSON] на час відкриття спадщини ( [INFO] ) з її матір`ю [PERSON] (а.с.19). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] . Дана обставина підтверджуються свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 18.09.2004 (а.с.9) та довідкою Войнилівської селищної ради від 14.02.2025 (а.с.15), витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.10). 16.12.1999 [PERSON] було складено заповіт, згідно якого вона все належне їй майно заповіла заявниці [PERSON] . Дана обставина підтверджується дублікатом заповіту, що має силу оригіналу, зареєстрованим в реєстрі за № 2-10 (а.с.11, 12). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - земельна частка (пай) в землі, що перебуває у власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка Калуського району Івано-Франківської області. Дана обставина підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ІФ №006322 (а.с.13). Після смерті матері [PERSON] заявниця [PERSON] звернулася до нотаріуса, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.10), однак їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. (Відповідь приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Гошовської С.В. від 31.12.2024року вих.№393/02-14 а.с.5). На час смерті [PERSON] 17.09.2004 місце проживання заявниці [PERSON] було зареєстровано окремо від матері ( [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 19.03.2008 а.с.8). На час смерті [PERSON] 17.09.2004 разом з нею за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: чоловік заявниці (зять) - [PERSON] , який помер [INFO] ; дочка заявниці (онука померлої) - зацікавлена особа [PERSON] та онук заявниці (правнук померлої) - [PERSON] . Дана обставина підтверджується довідкою №351 від 14.10.2024 року (а.с.14). Судом встановлено, що до дня смерті [PERSON] заявниця [PERSON] постійно проживала разом з нею, вела з нею спільно господарство за адресою: [ADDRESS] . Факт постійного спільного проживання заявниці на час смерті матері разом з нею підтверджується довідкою Сівко-Войнилівського старостинського округу Войнилівської селищної ради від 14.02.20254 року № 14 (а.с.15). Статтею 2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Для заявника встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати йому право на прийняття спадщини, як спадкоємця у встановленому законом порядку. Тобто, фактично метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1220 та ч.1 ст. 1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Як визначено в до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.\~1270\~ЦК України він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Однак в даному випадку для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як визначено в п.23. Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини, тобто, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положень ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином, встановлення факту проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем породжує для заявника юридичні наслідки, він зможе оформити свої спадкові права. Крім того, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази. Як вбачається з наданих суду документів, на час відкриття спадщини\~\~ [PERSON] та заявниця [PERSON] постійно проживали разом. Таким чином, в ході судового розгляду підтверджено факт, що має юридичне значення, а саме той факт, що заявниця, як того вимагає положення ч. 3 ст.1268 ЦК України, проживала постійно зі спадкодавцем\~ на час відкриття спадщини. З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її права на спадкування, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини надасть змогу заявниці реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті останнього у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved