Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

25.12.2024 до Чигиринського районного суду Черкаської області за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Неповнолітній [PERSON] через свою представницю - адвоката Якимову О. В. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно нього. В обґрунтування поданого позову зазначив, що 07.11.2019 між його батьками [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано. Від шлюбу вони мають двох дітей, а саме: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Після розлучення відповідачка залишила синів під опікою батька, оскільки не бажала перейматися долею дітей та займатися їх вихованням, а вирішила влаштовувати своє особисте життя. Згідно акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 10.10.2024 за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом із батьком [PERSON] , який здійснює виховання та догляд за дітьми. Мати дітей [PERSON] за місцем проживання дітей не зареєстрована та тривалий час не проживає, вихованням та доглядом за дітьми не займається. Діти перебувають під опікою батька, дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON] . Мати позивача [PERSON] - [PERSON] не цікавиться життям сина, не виявляє щодо нього батьківського піклування. Взагалі не приймає участі у його житті: не утримує, не сприяє фізичному та духовному розвитку, не цікавиться здоров`ям. Будь-яких перешкод для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків не чиниться, вона свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків близько 5 років. Ухилення матері дитини від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дитини протягом тривалого часу стало підставою звернення неповнолітнього [PERSON] до суду, тому просить суд позбавити свою матір [PERSON] батьківських прав стосовно нього. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 30.12.2024 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, справа призначена до підготовчого засідання. 21.01.2025 підготовче засідання відкладено через неявку у судове засідання відповідачки [PERSON] та представника органу опіки і піклування Виконавчого комітетуЧорнухинської селищної ради. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.02.2025 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. Позивач [PERSON] під час судового розгляду цивільної справи позов підтримав та просив суд його задовольнити. Додатково суду пояснив, що мати [PERSON] останній раз приїздила до нього в 2019 року зі своїм юристом та викликала Службу у справах дітей та які були її наміри позивачу не відомо, після чого він її не бачив. Востаннє [PERSON] телефонувала позивачеві 2 роки тому та привітала сина з Днем народження. [PERSON] вказав, що відповідачка [PERSON] не приймає участі у його вихованні близько 5 років, не цікавиться його життям, навчанням, здоров`ям, не надає матеріальної допомоги, тому він прийняв рішення звернутися до суду із даним позовом. Представник позивача - адвокат Якимова О. В. позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради участь уповноваженого представника під час розгляду справи не забезпечив, проте надали заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. На виконання ухвали суду надали акти обстеження умов проживання та висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. У зв`язку із неявкою відповідачки без поважних причин, ураховуючи згоду позивача та його представника, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши учасників, дослідивши наявні у справі докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Спір, що виник між сторонами, стосується особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей, тому застосуванню до них підлягають положення Глави 13 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Під час розгляду справи судом установлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є відповідачка [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Вороньківською сільською радою Чорнухинського району Полтавської області 11.02.2009, актовий запис № 03 (а.с. 6). Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 07.11.2019 у справі № 549/315/19 (провадження № 2/549/133/19) шлюб, укладений між батьками позивача, розірваний (а.с. 17-18). Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини регламентовані статтею 150 Сімейного кодексу України, до яких віднесено такі обов`язки, зокрема: -батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; -батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; -батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; -батьки зобов`язані поважати дитину; -передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; -забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; -забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Окремою нормою визначені підстави позбавлення батьківських прав, зокрема відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч. 3 ст. 164 СК України). Згідно актів обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 10.10.2024, 24.02.2025 та від 24.03.2025 встановлено, що за адресою реєстрації та проживання неповнолітнього [PERSON] в [ADDRESS] також зареєстровані та проживають неповнолітній [PERSON] разом із батьком [PERSON] , дідом [PERSON] та бабусею [PERSON] , які здійснюють виховання та догляд за дітьми. Для дітей виділена окрема кімната, облаштована необхідними меблями, наявні місця для відпочинку та навчання. Умови проживання задовільні, санітарний стан в нормі. Діти забезпечені необхідним одягом, взуттям відповідно сезону, канцелярським приладдям, мобільними телефонами. Мати дітей [PERSON] не приймає участі у вихованні та утриманні дітей (а.с. 10, 87-90). Згідно довідки від 08.08.2024 позивач [PERSON] та [PERSON] зверталися за медичною допомогою у Вороньківську АЗПСМ у супроводі батька [PERSON] . Мама дітей відсутня останні 5 років (а.с. 12). Відповідно до характеристики Вороньківського ліцею Чорнухинської селищної ради [PERSON] є учнем 10 класу і має складний характер. Батько постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, відвідує батьківські збори. Мати участі у навчальному процесі не приймає, вихованням сина не займається, матеріально не підтримує (а.с. 13). Відповідачка [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , згідно довідки про внесення відомостей до ЄДР від 10.02.2021 за № 645576-2021 (а.с. 9). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01.10.2024, проведеного державним виконавцем Чигиринського ВДВС, відповідачка має заборгованість з їх сплаті, яка становить 192 054,44 грн (а.с. 16), що свідчить про ненадання відповідачкою матеріального забезпечення дітям. [PERSON] за місцем проживання дітей не проживає більше 5 років, вихованням та доглядом за дітьми не займається, свідомо самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, тому Служба у справах дітей вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , що підтверджено Висновком органу опіки та піклування Виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради, затвердженого рішенням Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської областівід 17.03.2025 за № 45 (а.с. 91-93) За своєю правовою природою позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Вирішуючи даний спір суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, ратифікованою Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу найкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 7 грудня 2006 по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111/. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 20 Конвенції про права дитини, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Відповідно до п. 8 Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою КМУ № 866 від 24.09.2008 року протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем проживання дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] не цікавиться життям, вихованням та розвитком дітей, не виконує обов`язки по утриманню свого сина [PERSON] , його матеріального забезпечення, не вчиняє жодних дій, спрямованих на забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини, підготовки їх до самостійного життя, не надає доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу. Приймаючи рішення, суд також ураховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки, а також бере до уваги свідоме нехтування відповідачкою батьківськими обов`язками та ухилення від їх виконання. Сукупність наведених фактів та обставин дає суду підстави для висновку, що позов підлягає задоволенню. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує положення статті 141 ЦПК України, відповідно до яких понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в сумі 605,60 грн підлягають стягненню на його користь із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved