Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

24 січня 2025 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») надійшла позовна заява ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС», за підписом представника Топчий Д.А., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка сформована в системі «Електронний суд» 24 січня 2025 року. В обґрунтування позову зазначає, що 04 травня 2024 року між ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа Договір про надання грошових коштів у позику № 3890380524, який разом із Правилами надання споживчих кредитів складає єдиний договір. Відповідно до умов Договору сторони погодили, що Позикодавець надає Позичальнику позику в розмірі 6000,00 грн. строком на 360 днів із сплатою процентів у межах строку кредиту кожні 30 днів згідно Графіку платежів. Стверджує, що Товариство умови договору виконало та перерахувало кошти [PERSON] на її поточний рахунок за реквізитами платіжної картки, натомість остання в порушення умов договору свої зобов`язання не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 22 січня 2025 року становить 23385,60 грн. та складається з наступного: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15420 грн. заборгованість за процентами; 1965,60 грн. пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. З огляду на зазначене просить стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 23385, 60 грн. та судовий збір в розмірі 2422, 40 грн. Ухвалою суду від 27.01.2025р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 20 лютого 2025 року о 10 год. 00 хв., яке в подальшому неодноразово відкладалось, зокрема, останній раз на 01 квітня 2025 року о 09 год. 00 хв. 19 лютого 2025 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позову заяву від 18.02.2025р. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивач не надав доказів, які б підтверджували, що електронний підпис одноразовими ідентифікаторами у Договорі належить та був використаний саме [PERSON] , а тому вважає, що між сторонами по справі відсутні договірні зобов`язання. Окрім того, вказує на відсутність доказів перерахування коштів на рахунок відповідача, як і того, що відповідний рахунок належить [PERSON] ; доказів отримання коштів та їх використання відповідачем; не надано документи первинної бухгалтерської документації (виписки по рахунку, платіжні документи). Також вказує на неправомірність нарахування процентів за користування кредитними коштами після 24 грудня 2023 року в розмірі 1,5% в день, а тому вимога про стягнення відсотків в сумі 5208,00 грн. є незаконною, а пеня в розмірі 1965, 60 грн. з 24 лютого 2022 року має бути списана кредитодавцем і стягненню не підлягає. За результатами розгляду справи просить в задоволенні позову відмовити, стягнути із позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000, 00 грн. 24 лютого 2025 року в суд засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, заява про поновлення процесуального строку та клопотання про витребування доказів, сформовані в системі «Електронний суд» 21 лютого 2025 року. У відповіді на відзив зазначає, що у разі несвоєчасності подання відзиву на позов слід відмовити у його долучені до справи. Окрім того, наголошує, що Договір про надання грошових коштів у позику №3890380524 від 04.05.2024р. відповідає по формі та змісту вимогам Закону України «Про електронну комерцію», підписаний електронним цифровим підписом одноразового ідентифікатора, який Товариство направило [PERSON] в її Особистий кабінет, що підтверджується наданими із позовною заявою документами, зокрема, Протоколами підпису Договору про надання грошових коштів у позику №3890380524 від 04.05.2024р. від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та паспорту споживчого кредиту, роздруківкою відправлень із електронної пошти позивача support@finsfera.ua на електронну пошту відповідачу charlie.filin@gmail.com. Зауважує, що відповідач не надала доказів, які б підтверджували дійсність заперечення про відсутність банківської картки та проведення трансакції на рахунок [PERSON] . Натомість Товариство підтверджує перерахунок коштів наданою квитанцією до платіжної інструкції № 19847-1354-105677485. Вважає, що Товариством враховані законодавчі обмеження щодо денної процентної ставки, передбачені Законом України «Про споживче кредитування» зі змінами внесеними Законом № 3498 від 22.11.2023р., а нарахування неустойки здійснюється згідно ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів»». Щодо заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, то наголошують на необхідності врахування критеріїв складності справи та виконаних адвокатом робіт, ціни позову та значення справи для сторони, тобто критеріїв розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин справи, в результаті чого суд може зменшити заявлений до стягнення розмір витрат. За результатами розгляду справи просить позов задоволити, стягнути із відповідача заборгованість та судовий збір, відмовити відповідачу у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалами суду від 27.02.2025р. та від 12.03.2025р. постановлено прийняти до розгляду відзив та позовну заяву; задоволено заяву від 21.02.2025р. про поновлення процесуального строку на подання позивачем клопотання про витребування доказів; зобов`язано АТ «Універсал Банк» надати суду інформацію щодо підтвердження факту належності [PERSON] платіжної картки № [NUMBER] та щодо зарахування на дану платіжну картку грошових коштів у сумі 6000,00 грн. за Договором надання грошових коштів у позику №3890380524 від 04.05.2024р. від ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС». В судове засідання 01 квітня 2025 року представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення такого засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 123), не з`явилася, проте в позовній заяві зазначила, що просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача (а.с. 1-5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] ; жодних заяв чи клопотань в суд не подавала. При цьому, в суд повернулись поштові конверти у зв`язку із відсутністю адресата (а.с.85-88, 129-132). Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою її реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, відповіддю № 1064705 від 27.01.2025р. з Єдиного державного демографічного реєстру. (а.с. 47) у зв`язку з чим в суд повернулися конверти із викликом на судові засідання, суд вважає відповідача такою, що повідомлена про дату, час та місце судового засідання належним чином. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа, за підписом відповідального працівника [PERSON] (а.с. 124), в таке засідання не з`явився. При цьому, 31 березня 2025 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») надіслав клопотання про розгляд справи без участі відповідача та її представника. (а.с. 127-128). У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, які належним чином повідомлені про дату. час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 223, 240, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, підстави для відкладення судового засідання відсутні, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що порядок і умови надання грошових коштів у позику, алгоритм та принцип роботи в ІКС Товариства, зокрема, створення особистого кабінету позичальника, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Електронного договору визначають Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» (нова редакція), які набули чинності з 23 квітня 2024 року (а.с. 33-39). Так, 04 травня 2024 року між ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] в електронній формі через інформаційно-комунікаційну систему Товариства в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 3890380524 (надалі - Договір), який підписано уповноваженою особою кредитодавця ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС», генеральним директором [PERSON] та електронним підписом позичальника 05gvixmf0, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с. 9-20). В цей же день [PERSON] ознайомилася із Паспортом споживчого кредиту, що підтверджується електронним підписом позичальника і1zme8wba, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с. 28-31). У підпункті 10.10. п. 10 Договору вказано, що невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Веб-сайті Товариства: https://finsfera.ua/. Надіслання [PERSON] одноразових ідентифікаторів із електронної пошти позивача [INFO] на електронну пошту відповідача [INFO] підтверджується довідкою ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» (а.с. 42). Як зазначено у підпункту 10.2., 10.17. п.10 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 2.5. Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання Позичальником зобов`язань за ним. На умовах, встановлених Договором, згідно з підпунктами 2.2.-2.5., 2.12. п.2 Договору Товариство надає Позичальнику кредит у гривні в сумі 6000, 00 грн. строком на 360 днів без забезпечення у вигляді застави, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, зокрема, періодично вносити платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30дні(в), та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього договору. Відповідно до Графіку платежів, що є Додатком № 1 до Договору про надання грошових коштів у позику № 3890380524 від 04.05.2024, дата видачі позики 04 травня 2024, період знижки до 03 червня 2024 включно, дата остаточного повернення суми позики 29 квітня 2025 року. Вказаний Графік також підписаний електронним підписом позичальника 05gvixmf0, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с. 19-20). Відповідно до підпунктів 3.1.-3.2., 3.4. п.3 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 04.05.2024 року або наступний за ним календарний день. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 3.1. Договору. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступний календарний день, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п. 2.5. Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується Товариством в Особистому кабінеті та/або направляється на електронну адресу Позичальника. Як вбачається із квитанції до платіжної інструкції № 19847-1354-105677485, термінал №1354, дата операції: 04.05.2024, надавач платіжних послуг платника ТзОВ «ФК«КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» здійснило переказ коштів від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» на картку № [NUMBER] , [NUMBER] , ID операції [NUMBER] у сумі 6000,00 грн., що відповідає умовам договору №160523/1 від 16.05.2023р. про надання послуг з приймання та переказу платежів, укладеного між ТзОВ «ФК«КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» (а.с. 21-26). Зазначені реквізити банківської карти відповідають реквізитами карти № [NUMBER] , вказаним [PERSON] у п. 11 Договору про надання грошових коштів у позику № 3890380524 від 04.05.2024р. Належність банківської карти [PERSON] та перерахунок коштів на таку підтверджується довідками №БТ/Е-1238 та № БТ/Е-1348 від 07.03.2025р., №БТ/Е-1732 від 24.03.2025р., №БТ/Е-1900 та №БТ/Е-1913 від 27.03.2025р., за підписом операційного директора АТ «Універсал Банк» Примаченко Т., згідно з якими платіжна картка №5375411422635990 належить [PERSON] і на таку 04 травня 2024 року о 12:23 проведено зарахування переказу в сумі 6000, 00 грн. (а.с. 98-99, 101-102, 120, 125-126). У підпунктах 2.6., 2.8., 2.10.2. п. 2 Договору зазначено, що за користування кредитом, нараховуються проценти за фіксованою процентною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту; знижена процентна ставка 0,01% в день та застосовується, якщо Позичальник 03.06.2024 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089.90% річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 3243.21% річних. Розмір процентної ставки, встановлений в п. 2.6. Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення складає: за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 32400,00 грн, за зниженою процентною ставкою 29718,00 грн. Відповідно до підпунктів 4.1., 4.2. п. 4 Договору проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана в Графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. Як зазначено в підпункті 4.4. п. 4 Договору, розмір процентної ставки, встановлений в п. 2.6. Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку. Позичальник розуміє та надає згоду Товариству, що застосування зниженої процентної ставки відповідно до п. 2.6.2. Договору залежить від того чи отримає Позичальник індивідуальну знижку від Товариства та скористається своїм правом на її використання (виконає умови для отримання знижки) на стандартну процентну ставку, та у випадку такого отримання Позичальник погоджується, що застосування зниженої ставки є наперед обумовленим та не може вважатися односторонньою зміною умов Договору, оскільки, умови про застосування різних процентних ставок за цим Договором чітко визначені домовленістю Сторін. Усі умови застосування знижки визначені даним Договором та не вимагають підписання Сторонами будь-яких інших додаткових документів. Згідно з підпунктами 6.1., 6.3. п. 6 Договору Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п. 6.3. Договору, а саме у разі направлення Позичальником коштів з метою повернення в повному обсязі або частково заборгованості за кредитом, в тому числі але не виключно, достроково або при наявності прострочення, проценти за фактичний термін користування кредитом повинні бути сплачені до моменту такого повернення. При цьому, якщо коштів що направляються на повернення кредиту не достатньо для повної сплати процентів за період фактичного його користування, то вважається що строк сплати таких процентів настав і кошти в першу чергу направляються на повернення цих процентів, з урахуванням черговості передбаченої пунктом 6.6. цього Договору. Згідно з підпунктами 5.1.1., 5.2.1. п. 5 Договору Товариство зобов`язане надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку передбачених Договором та Правилами та має право Вимагати від Позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором. А позичальник, на підставі підпункту 5.4.1. п. 5 Договору зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Відповідно до підпунктів 6.5.1., 6.6. п. 6 Договору Позичальник здійснює платежі з повернення заборгованості за Договором у розмірі та у строки визначені Договором. Допущення прострочення платежів, вказаних в Графіку платежів (новому графіку платежів) для Позичальника може мати наступні наслідки: необхідність сплати штрафу/пені у розмірі та порядку, що визначені в п. 7.3. та п.7.4 Договору; якщо Позичальник учасник Програми лояльності - втрата права на отримання зниженої процентної ставки. Згідно з підпунктом 5.1.13. п. 5 Договору у порядку та випадках, передбачених в п. 6.4. п. 6 Кредитного договору, Товариство має право вимагати дострокового повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав. Так, у разі затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, згідно з підпунктом 6.4. п. 6 Договору Товариство має право вимагати повернення кредиту (в тому числі і всіх платежів передбачених даним Договором), строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається в Особистий кабінет Позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу Позичальника, зазначену в Договорі (або окремо надану Позичальником Товариству) та/або шляхом СМС - повідомлення на номер телефону Позичальника зазначений в Договорі або в його Особистому кабінеті та/або відправки повідомлення в Месенджер та/або шляхом направлення повідомлення в спосіб передбачений цим пунктом Договору на додаткові контактні дані Позичальника, вказані в цьому Договорі (або окремо повідомлені Позичальником або зазначені ним в Особистому кабінеті). Моментом отримання Позичальником повідомлення є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення. В даному випадку Позичальник повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів (в тому числі і всіх платежів передбачених даним Договором) протягом 30 календарних днів, з дня отримання від Товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду Позичальник усуне порушення умов цього Договору, така вимога Товариства втрачає чинність. При цьому, в даному випадку вважається, що Позичальник усунув порушення умов Договору, якщо на 31-й день, з дня отримання від Товариства вищезазначеної вимоги (повідомлення), у Позичальника буде відсутня будь-яка прострочена заборгованість за Договором, в тому числі заборгованість, що зумовила направлення Позичальнику повідомлення (вимоги) та/або заборгованість, що виникла після направлення такої вимоги (повідомлення). В іншому разі, вимога залишається дійсною, а Позичальник зобов`язаний не пізніше 30-го дня, з дня одержання вимоги (повідомлення), повернути в повному обсязі кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені Договором. Також за порушення Позичальником строків повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені Договором, згідно з підпунктом 7.4. п. 7 Договору Позикодавець має право стягнути з Позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. Умови Кредитного договору відповідають попередньо наданій інформації із Паспорта споживчого кредиту, згідно з яким кредит в розмірі 6000,00 грн. надається на 360 днів із стандартною процентною ставкою 1,5 % в день, знижена процентна ставка - 0,01% в день, що становить 502.18% річних за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, 547.50% річних за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом. Порядок повернення кредиту: 12 платежів кожні 30 днів останній платіж з періодом внесення 30 дні(в) (згідно з графіком у договорі) з поверненням суми кредиту в кінці строку дії договору. У випадку прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, Товариство нараховує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу та штраф у розмірі 28% від суми простроченого платежу (частини суми кредиту, визначеної Графіком платежів, та нарахованих процентів), за кожен факт такого прострочення (а.с. 28-31). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний судом недійсним. У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до абз. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму і є таким, що укладений у письмовому вигляді. Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Отже, якщо форма договору електронна, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Дана позиція висловлена в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду ВС від 12.01.2021р. по справі № 524/5556/19 (провадження №61-16243св20). Як вбачається із матеріалів справи, у Договорі надання грошових коштів у позику №3890380524 від 04.05.2024р. відповідач вказала своє ім`я, паспортні дані, ідентифікаційний номер, номер карткового рахунку, місце проживання, номер телефона та електронну пошту, а також смс з кодом, що свідчить про використання одноразового ідентифікатора при здійсненні підпису стороною кредитного договору, зокрема, здійснення підпису [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, провівши аналіз законодавства у сфері комерційної концесії, суд приходить до висновку, що [PERSON] уклала в письмовій формі Договір надання грошових коштів у позику № 3890380524 від 04.05.2024р. на суму 6000, 00 грн. із сплатою відсотків в розмірі 1,5% за кожен день користування Кредитом за стандартною процентною ставкою від суми Кредиту в межах строку надання Кредиту. Строк кредитування визначений договором 360 днів: з 04 травня 2024 року по 29 квітня 2025 року. Отримання [PERSON] 04 травня 2024 року коштів за Договором підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 19847-1354-105677485 та довідками АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-1238 та № БТ/Е-1348 від 07.03.2025р., №БТ/Е-1732 від 24.03.2025р., №БТ/Е-1900 та №БТ/Е-1913 від 27.03.2025р., згідно яких 04 травня 2024 року о 12:23 проведено зарахування переказу в сумі 6000, 00 грн. на платіжну картку № [NUMBER] , що належить [PERSON] (а.с. 26, 98-99, 101-102, 120, 125-126). Номер картки, на яку проведено зарахування, відповідає номеру картки, який вказаний [PERSON] у Договорі надання грошових коштів у позику №3890380524 від 04.05.2024р. Таким чином, судом встановлено, що відповідач отримала кошти по Договору та сторонами узгоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, розмір кредиту, строк кредитування, строк дії договору, процентна ставка та порядок нарахування відсотків. На підтвердження заборгованості [PERSON] надано розрахунок заборгованості за кредитом та розрахунок пені за порушення умов Договору надання грошових коштів у позику № 3890380524 від 04.05.2024р. станом на 22 січня 2025 року, складений ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» (а.с. 43-44), згідно з яким загальна заборгованість становить 23385,60 грн. та складається із боргу за кредитом 6000,00 грн., за процентами 15420,00 грн. та 1965,60 грн. пеня. Із вищевказаного розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 22 січня 2025 року [PERSON] частково виконала умови Договору та внесла кошти на погашення позики в загальному розмірі 5568, 00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання згідно ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 549, ч. 1 ст. 550, ч. 2 ст. 551 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, право на яку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 11, 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Вищевказані положення Закону України «Про споживче кредитування» знайшли своє відображення у підпункті 6.4. п. 6 Договору надання грошових коштів у позику №3890380524 від 04.05.2024р. Отже, сторонами вищевказаного Договору погоджено можливість зміни терміну остаточного повернення кредиту виключно після вручення Позичальнику вимоги Кредитодавця, у якій буде зазначено термін повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів за його користування та інших платежів, строк сплати яких не настав, та подальшого невиконання такої вимоги Позичальником у встановлені строки. Оскільки, договір є обов`язковим до виконання, приходжу до висновку, що Кредитодавець міг набути право дострокового стягнення заборгованості за кредитом, тобто на зміну терміну остаточного повернення кредиту, виключно у випадку вручення Позичальнику відповідної вимоги Кредитодавця, однак, докази надіслання [PERSON] відповідної вимоги у матеріалах справи відсутні, а відтак, право дострокового стягнення заборгованості за кредитом не виникло. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже вимога про стягнення заборгованості за Договором надання грошових коштів у позику №3890380524 від 04.05.2024р. є передчасною, оскільки Позичальником не дотримано вимог підпункту 6.4. п.6 Договору про надіслання [PERSON] письмової вимоги щодо зміни терміну остаточного повернення кредиту. Відтак, позивач не набув право дострокового стягнення заборгованості за кредитом, тобто на зміну терміну остаточного повернення позики, який визначено умовами Договору надання грошових коштів у позику №3890380524 від 04.05.2024р. - 29 квітня 2025 року. При цьому, враховуючи передчасність вимоги про стягнення заборгованості за Договором суд не аналізує наданий позивачем розрахунок щодо підставності та правильності проведених стягувачем розрахунків. У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховний Суд від 07.11.2022р. по справі № 757/59343/19-ц вказано, що аналіз обставин справи та зміст норм цивільного права дають підстави для висновку, що спосіб захисту прав та інтересів, про застосування якого просила позивач, є належним та правомірним, проте право на позов у позивача не виникло у матеріально-правовому розумінні у зв`язку з ненастанням тих обставин, з якими пов`язується пред`явлення позову в порядку частини другої статті 1177 ЦК України, а тому й не підлягає судовому захисту, що й є правомірною підставою для відмови в такому позові. Суд виходить з доцільності розрізняти пред`явлення позову до виникнення права на такий позов, з одного боку, та недоведеності позовних вимог, з іншого. У першому випадку позовну заяву пред`являє особа до виникнення права на позов у матеріально-правовому сенсі. У другому випадку позов подає особа, яка має право на судовий захист свого суб`єктивного права чи законного інтересу, проте під час розгляду справи такою особою не доведено належними та допустимими доказами правомірності надання їй судового захисту задля відновлення порушеного права чи інтересу. Верховний Суд зауважує, що право на звернення за судовим захистом тісно пов`язане із суб`єктивним матеріальним правом, яке підлягає захисту. Порушення матеріального суб`єктивного права заінтересованої особи спричиняє виникнення у неї права на позов. Засобом реалізації такого права є звернення заінтересованої особи з позовом до суду, який у передбаченому законом порядку розглядає вимогу позивача і дає відповідь у вигляді судового рішення. Право на позов - це єдине матеріальне і цивільно-процесуальне поняття, яке має матеріальний зміст і процесуальну форму. В цивільному процесуальному праві не може бути самостійного права на звернення до суду, відокремленого від права на позов у матеріальному розумінні. І навпаки, матеріальне право не може існувати без притаманної йому можливості бути реалізованим у примусовому порядку. Єдність матеріально-правового змісту права на позов і його процесуальної форми визначається тим, що право на позов - це право на відновлення порушеного права в певній, встановленій законом, процесуальній формі, у визначеному процесуальному порядку, яким забезпечується об`єктивність і реальність захисту. Таким чином, у задоволенні позову про стягнення заборгованості за Договором надання грошових коштів у позику №3890380524 від 04.05.2024р. слід відмовити повністю. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. У ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Крім цього, у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2024р. по справі №758/15666/16, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved