Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Представник позивачки, посилаючись на те, що: -позивачка з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2018 року, від якого мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] ; -3 грудня 2023 року сторони фактично припинили свої подружні стосунки, притаманні в сім`ї дружині та чоловіку, внаслідок припинення кохання та взаєморозуміння між ними; -кожен із подружжя живе власним життям, у зв`язку з чим подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливими; -відповідач не цікавиться життям позивачки, так само як і вона його життям; спільне господарство припинено, кожен має окремий бюджет; -позивачка усвідомила, що в них різні характери, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, вони втратили спільні інтереси та не бачать спільного майбутнього; -позивачка не має наміру примирятися з відповідачем і зберігати шлюб, оскільки це неможливо, тому вважає за доцільне припинити юридичний зв`язок між нею та відповідачем шляхом розірвання шлюбу в судовому порядку,\~\~\~\~\~ звернувся до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, в позовній заяві /а.с.2-3/, представник позивачки позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу в його відсутність та в відсутність позивачки, проти винесення заочного рішення не заперечував. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.18-19/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглянути в відсутність позивачки, представника позивачки та відповідача, без фіксування судового процесу. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 25 січня 2018 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини /а.с.21,9/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У поданому позові представник позивачки посилається на те, що: -3 грудня 2023 року сторони фактично припинили свої подружні стосунки, притаманні в сім`ї дружині та чоловіку, внаслідок припинення кохання та взаєморозуміння між ними; -кожен із подружжя живе власним життям, у зв`язку з чим подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливими; -відповідач не цікавиться життям позивачки, так само як і вона його життям; спільне господарство припинено, кожен має окремий бюджет; -позивачка усвідомила, що в них різні характери, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, вони втратили спільні інтереси та не бачать спільного майбутнього; -позивачка не має наміру примирятися з відповідачем і зберігати шлюб, оскільки це неможливо.\~\~\~ Відповідач відзиву на позов до суду не надав, тобто не надав суду ніяких доказів того, що їх з позивачкою спільне життя та збереження шлюбу можливе, а розірвання шлюбу буде суперечити його інтересам, що має істотне значення. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони вже тривалий час проживають окремо, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини та про спільно нажите майно сторони не заявляють. Згідно квитанції /а.с.1/ - позивачка при зверненні до суду сплатила документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211грн.20коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved