Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У лютому 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] \~ 28 квітня 2012 року. Позовну заяву мотивує тим, що у сторін народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, втрату почуття любові та поваги, в результаті чого сторони припинили шлюбні відносини, збереження сім`ї неможливе. Спору щодо поділу майна та визначення місця проживання дітей не має. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву в якій шлюб просила розірвати, строк на примирення просила не надавати, оскільки сім`я розпалась остаточно. Процесуальні дії у справі 25 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом 28 квітня 2012 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] \~ (до\~реєстрації шлюбу\~ [PERSON] )\~ укладено\~шлюб,\~про що\~свідчить свідоцтво\~про шлюб\~(арк.спр.5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтва про народження (арк. спр. 7, 8,9). Таким чином виник спір про право на розірвання шлюбу з огляду на наявність у сторін неповнолітніх дітей та неможливість розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України). Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, позивач посилається на те, що їх шлюб носить формальний характер, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки між сторонами припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити їх інтересам, а відмова суду у розірванні шлюбу може свідчити про примушування позивача до шлюбу проти його волі, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд

Outcome: approved