Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

25.02.2025 [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний код: [NUMBER] , аліменти на її користь [PERSON] , що проживаю за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний код: [NUMBER] , користь на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] з аліментів у частці від всіх видів заробітку (доходу) відповідача на аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20 липня 2015 року вона уклала шлюб з [PERSON] . У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] . [INFO] , та син [PERSON] . [INFO] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/488/2419, провадження №2/442/398/2024 від 28 лютого 2024 року за її позовом до [PERSON] . позов задоволено частково, вирішено стягувати з [PERSON] , аліменти на її, [PERSON] , користь на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від доходу щомісяця але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред?явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. На даний час діти проживають з нею та перебувають на моєму утриманні. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін, є недостатніми для матеріального утримання їхніх спільних дітей, що ставить дітей у скрутне матеріальне становище. Вона самостійно власними силами, намагаєтьсяся матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх сина та дочку, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дітей. Матеріальне становище відповідача змінилося після звернення до суду з первинним позовом, відповідач почав працювати неофіційно і отримувати заробітну плату в конверті, для того, щоб приховати свої прибутки, всі зароблені кошти витрачає на власні потреби. У зв`язку зростанням цін на продукти харчування, продовольчі товари, комунальні послуги, потреби на утримання дітей значно зросли. Оскільки коштів у сумі 1/3 (по 1500 грн.) на утримання дітей є недостатньо для належного їх утримування. Звертає увагу й на те, що з віком потреби дитини зростають, що в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дітей тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень та сумнівів. Дітям потрібні численні витрати на повноцінне харчування, одяг, ліки, витрати на підручники, репетиторів, оплату гуртків, на оплату проїзду, оплату комунальних послуг, повноцінний духовний та фізичний розвиток, та інше. Процесуальні дії суду. Ухвалою судді від 26.02.2025 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 21.03.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідач правом на подання до суду відзиву не скористався. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з п.23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно зі статтею 192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом із тим стаття 182\~СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначення розміру аліментів. Так, згідно із частиною першою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, відповідно до частини четвертої статті 273\~ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином,\~стан здоров`я\~дитини (пункт\~1\~частини першої\~статті 182 СК України) належить до обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини (впливають на такий розмір) і, вочевидь, зміна цієї обставини, зокрема, істотне погіршення стану здоров`я дитини після стягнення аліментів, може бути підставою для зміни раніше визначеного розміру аліментів. Частиною 4 статті 263\~ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі за № 6-143цс13: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа №415/4386/16-ц, провадження №61-21056св18. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.02.2024 у справі №442/488/24 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 18.01.2024 до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивачка скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у твердій грошовій сумі. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд зазначає, що позивачка має право на зміну розміру стягуваних аліментів з визначеної частки від доходу на аліменти у твердій грошовій сумі, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: суттєвий ріст цін на продукти харчування, шкільне приладдя, тощо. Крім цього, позивачка зазначає про те, що відповідач працює неофіційно, тобто визначення частки від його заробітку є неможливим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, з урахуванням положень статті 182\~СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання»,ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», а також з врахуванням розміру доходу відповідача, його молодий вік, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі по 2500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Дане рішення суду кореспондує із правовим висновком, викладеному постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №596/826/21-ц (провадження №61-3738св22), яким звернено увагу на застосування принципу найкращих інтересів дитини у справа з щодо стягнення аліментів. «Міжнародні норми закріплюють, що в кожному з питань, які стосуються дітей, всі органи мають керуватися принципом найкращих інтересів дитини. У питаннях щодо аліментів, майнового утримання дитини тощо цей принцип також є застосовним, тому суди зобов`язані його враховувати.» Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу сторони відповідача на те, що чинним законодавством закріплено обов`язок батьків брати участь в утриманні дітей поза межами встановленого рішенням суду обов`язку сплати аліментів, зокрема у додаткових витратах на їх утримання. Позивачка при зверненні до суду з даним звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави підлягає стягненню1211,20 грн.

Outcome: approved