Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Батієнко Я.І., звернулася до суду з позовною заявою до Приватного підприємства імені Зубковського про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки. Свій позов мотивувала тим, що 26.12.2016 між [PERSON] та Приватним підприємством імені Зубковського було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,3766 га, кадастровий номер 5323289600:00:004:0088, який зареєстрований 07.09.2017, номер запису про інше речове право 22232125 (далі - Договір). Державну реєстрацію права оренди за цим договором припинено 10.01.2024 у зв`язку із закінченням терміну, на який його було укладено. Також 26.12.2016\~між [PERSON] \~та Приватним\~підприємством імені\~Зубковського було\~укладено договір\~оренди земельної\~ділянки площею\~2,7965\~га,\~кадастровий номер\~5323289600:00:004:0091,\~який зареєстрований\~07.09.2017,\~номер запису\~про інше\~речове право\~22230935\~(далі\~-\~Договір). Державну реєстрацію права оренди за цим договором припинено 17.01.2024 у зв`язку із закінченням терміну, на який його було укладено. Відповідно до п. 4.1. вказаних Договорів за користування вказаною в Договорі оренди Земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату у розмірі 14,5% за рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п. 2.2. цього Договору. У пункті 4.2. Договору зазначено, що Орендар сплачує орендну плату протягом строку дії цього Договору в строк з 15 січня поточного року по 15 січня наступного. Станом на 16 січня 2024 року і до дня звернення до суду із цією позовною заявою Відповідачем не виплачено орендну плату за користування земельними ділянками Позивача за 2023 рік, у зв`язку із чим, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість. Станом на 16 січня 2024 року і до дня звернення до суду із цією позовною заявою Відповідачем не виплачено орендну плату за користування земельними ділянками позивачки за 2023 рік, у зв`язку із чим у відповідача перед позивачкою виникла заборгованість, яка враховуючи умови Договору, має бути обрахована наступним чином: 64752,85:100 х 14,5 = 9389,16 гривень по кожному з договорів. У зв`язку із наявністю заборгованості, позивачка звернулася до ПП ім. Зубковського щодо отримання відомостей про нарахування орендної плати за 2023 рік, де отримала довідку, відповідно до якої [PERSON] у 2023 році нараховано орендну плату у розмірі 22793,79 грн. Дані бухгалтерського обліку, зазначені у картці рахунку 6856, станом на 01.07.2024 свідчать про нарахування орендної плати в цілому за користування обома земельними ділянками позивачки, не розділяючи суми на конкретний договір оренди земельної ділянки. Аналізуючи зміст наданої картки, зокрема операції за попередній 2022 рік, слід дійти висновку, що сума 22793,79 грн. нарахована з урахуванням податків, які мали утриматися орендарем: податок на доходи фізичних осіб в розмірі 18 % та військовий збір 1,5 %. Відтак, до виплати їй мала залишитися сума 18349,00 грн., тобто по 9174,50 грн. по кожному з договорів оренди земельної ділянки. Дана сума позивачці не виплачена та значиться як поточне сальдо, тобто залишок по рахунку. Таким чином слід дійти висновку, що відповідачем не оспорюється сума заборгованості перед нею в розмірі 18349,00 грн., тобто по 9174,50 грн. по кожному з договорів оренди земельної ділянки. Просила стягнути з Приватного підприємства імені Зубковського на її користь суму заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 26.12.2016 щодо оренди земельної ділянки площею 2,3766 га, кадастровий номер 5323289600:00:004:0088, у розмірі 9174,50 грн, суму заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 26.12.2016 щодо оренди земельної ділянки площею 2,7965 га, кадастровий номер 5323289600:00:004:0091, у розмірі 9174,50 грн, а також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1937,92 грн. Ухвалою суду від 06.12.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09.01.2025 підготовче провадження у справі було закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Батієнко Я.І. до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, просив задовольнити позову заяву, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представника відповідача, сповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву та заперечень проти позову не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи відсутність заперечень позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Частиною 1 ст. 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Як встановлено судом, [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,3766 га, кадастровий номер: 5323289600:00:004:0088, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу 362022827 від 16.01.2024 (а.с.10). Також [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,7965 га, кадастровий номер: 5323289600:00:004:0091, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу 362804396 від 23.01.2024 (а.с.13). У ст. 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з таких підстав є відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Статтею 629 ЦК України закріплено обов`язковість виконання договору сторонами. Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. У відповідності з ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ст. 125 ЗК України право на земельну ділянку, а також право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У ст. 13 Закону України «Про оренду землі» надано визначення договору оренди землі, а саме договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У ч. 1 ст. 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору та зазначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, тому вольовий характер визначення строку не викликає сумніву. Таким чином, сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання. 26.12.2016 між [PERSON] та Приватним підприємством імені Зубковського було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,3766 га, кадастровий номер 5323289600:00:004:0088, який зареєстрований 07.09.201, номер запису про інше речове право 22232125 (а.с. 9), відповідно до якого строк дії договору укладено на 7 років. Також 26.12.2016 між [PERSON] та Приватним підприємством імені Зубковського було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,7965 га, кадастровий номер 5323289600:00:004:0091, який зареєстрований 07.09.2017, номер запису про інше речове право 22230935 (а.с. 12), відповідно до якого строк дії договору укладено на 7 років. Відповідно до п. 4.1 договору, за користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 14,5 % за рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п. 2.2. цього договору. Пунктом 4.2. договору встановлено, що орендар сплачує орендну плату протягом строку дії цього договору в строк з 15 січня поточного року по 15 січня наступного. Як вбачається з матеріалів справи, та не було спростовано відповідачем, орендну плату за користування двома земельними ділянками за 2023 рік, граничний строк сплати якої 15 січня 2024 року, ПП імені Зубковського на користь позивача не сплатило. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до положень абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про оренду землі», у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором. Згідно з інформацією в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером 5323289600:00:004:0088 перебуває в оренді ПП імені Зубковського, номер запису про інше речове право 22232125, дата державної реєстрації 07 вересня 2017 року (а.с.10), земельна ділянка з кадастровим номером 5323289600:00:004:0091 перебуває в оренді ПП імені Зубковського, номер запису про інше речове право 22230935, дата державної реєстрації 07 вересня 2017 року (а.с.13). Згідно карти\~рахунку 6865\~за [NUMBER] \~(дані\~бухгалтерського обліку\~Приватного підприємства\~імені Зубковського),\~контрагент [PERSON] ,\~за 2023\~рік Приватним\~підприємством імені\~Зубковського нараховано\~орендної плати\~по паям\~по двом\~рахункам №911\~та №6856\~ 22793,79\~грн. Вказана сума нарахована з урахуванням податків, які мали утриматися орендарем: податок на доходи фізичних осіб в розмірі 18 % та військовий збір 1,5 %, за вирахуванням яких до виплати [PERSON] залишається сума 18349,00 грн., тобто по 9174,50 грн. по кожному з договорів оренди земельної ділянки. З урахуванням положень п. 4.1 договорів оренди, укладених між сторонами, розмір орендної плати за користування належними позивачу земельними ділянками за кожну окремо складає 9174,50 грн за 2023 рік, яка підлягає стягненню з ПП імені Зубковського на користь [PERSON] . Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 1937,92 грн.

Outcome: approved