Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

До Октябрського районного суду м.Полтави із позовною заявою звернулася [PERSON] \~до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування позовної заяви зазначала, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2023 року шлюб, укладений 24 листопада 2007 року, зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записом № 2264, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від спільного подружнього життя народився [PERSON] , [INFO] . Відповідач, добровільно матеріальної допомоги на утримання\~ сина взагалі не надає, не несе інших витрат на лікування, оздоровлення та розвиток здібностей нашої дитини. Неодноразово позивачка зверталась до\~відповідача\~з проханням матеріально підтримувати сина, сплачувати аліменти на утримання дитини, але результатів це не дало. Тому змушена звертатися до суду з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати дитину. Судом встановлено наступне. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2023 року шлюб, укладений 24 листопада 2007 року, зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записом № 2264, між мною [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від спільного подружнього життя у сторін народився [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, будучи повідомлений належним чином. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України,\~яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чизаконодавчими органами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Всупереч таким вимогам закону, відповідач, який проживає окремо від малолітньої дитини, ухиляється від виконання свого обов`язку щодо її утримання, матеріально не допомагає, участі у її вихованні не приймає. Як випливає з положення ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між батьками про способи виконання обов`язку з утримання малолітньої дитини тим із батьків, хто проживає окремо, інший, з ким проживає така дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на її утримання. Згідно із ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У постанові від 4 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 КЦС Верховного Суду зробив висновок, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я та за направленням лікаря-педіатра сину [PERSON] було проведено ряд діагностувань та призначено лікування, зокрема: Відповідно до довідки, виданої ПП «Центр Магнітно-резонансної томографії» 15 вересня 2024 року проведено обстеження МРТ, ШВХ, ГВХ, ПКВХ вартістю 3300 грн. Консультація лікаря-ендокринолога 09.11.2024 року - 570 грн. Консультація лікаря ортопеда травматолога 21.10.2024 року - 530 грн., Консультація лікаря ортопеда травматолога 26.11.2024 року 450 грн. та відповідно до наданих лікарем рекомендацій: -Заняття за методикою Євро - Спайн 5000 грн., -Послуги масажу лікувального 3500 грн., -Заняття ВКТ 3600 грн., -Устілки спортивні 1400 грн. Консультація лікаря - невролога 30.10.2024 року 550 грн., та за рекомендацією лікаря проведено: -МРТ головного мозку + гіпофіз 01.11.2024 року 2500 грн. -Комп`ютерна енцефалографія 01.11.2024 року 590 грн. -Консультація в «Офтальмологічний центр «Іріс» - 08.11.2024 року 550 грн. Консультація лікаря-невролога 11.11.2024 року - 530 грн., та за рекомендацією лікаря проведено: -УЗД нирок, щитовидної залози, УЗД сечового міхура 14.11.2024 року - 820 грн. Також, надавались послуги медичної допомоги 09.05.2024 року на 1860 грн. Всього, на час звернення до суду, позивачкою здійснено оплату (або планується) за медичні послуги, які були надані у зв`язку з хворобою нашого сина [PERSON] , у сумі 25 750 грн 00 коп., які повинні нести батьки порівну, тобто половина - 12 875 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача. У Постанові від 1 квітня 2019 року у справі № 545/819/18 КЦС Верховного Суду визнав, що витрати, понесені позивачем на навчання сина в коледжі, належать до додаткових витрат, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахового молодшого бакалавра із спеціалізацією «Лікувальна справа» на базі 9 класів між Комунальним закладом освіти Полтавським базовим медичним фаховим коледжем Полтавської обласної ради та [PERSON] оплата за навчання сина [PERSON] за 2023-2024 навчальний рік становить 13800 грн., позивачкою сплачено дану суму, що підтверджуєтеся квитанціями: від 08.08.2023 6900 грн. 00 коп, та від 09.01.2024 року - 6900 грн. 00 коп., разом 13 800 грн. 00 коп. Також за 2024 - 2025 навчальний рік відповідно до договору вартість навчання становить 17500 грн, позивачкою сплачено 09.08.2024 року 8750 грн. за перший семестр, що становить половину оплати за цей навчальний рік. Другу половину, а саме 8750 грн. необхідно оплатити на підставі договору до 10 січня 2025 року. Крім того, оплату за 2025-2026 навчальний рік у розмірі 18900 грн. та за 2026 -2027 н.р. в розмірі 20500 грн. необхідно вносити пропорційно батьками, тобто 18900 грн. : 2 = 9450 грн. та 20500 грн. : 2 = 10250 грн. З вищевикладеного вбачається про обов`язок батька вносити половину оплати за навчання сина в коледжі, тобто стягненню з відповідача підлягає: За 2023-2024 навчальний рік - 6900 грн. За 2024-2025 навчальний рік - 8750 грн. За 2025-2026 навчальний рік - 9450 грн. За 2026 -2027 навчальний рік 10250 грн. Разом 35350 грн. Крім того, відповідно до договору від 01 травня 2023 року позивачкою оплачено курс з поглибленого вивчення в коледжі української мови та біології за навчання сина [PERSON] вартістю 2200 грн., що підтверджується квитанцією. Отже, 1100 грн. також підлягає стягненню з відповідача. Також, відповідно до публічного договору оферти освітньої платформи Матема позивачкою оплачено послуги репетитора з математики за навчання сина [PERSON] вартістю 9300 грн., що підтверджується квитанцією. Отже, 4650 грн. також підлягає стягненню з відповідача. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Отже, виходячи з аналізу\~статті 185 СК України\~додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Така ж позиція висловлена у рішенні Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. Відповідач інших утриманців немає, він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважаю він може сплачувати аліменти. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 3\~статті 181СК України\~встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень частини 1 ст.182СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 183 СК України\~частка заробітку(доходу)матері,батька,яка буде стягуватися як аліменти на дитину,визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей,суд визначає єдину частку від заробітку(доходу)матері,батька на їх утримання,яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Батько матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобов`язаний це робити відповідно до\~ст. 180 СК України. При цьому відповідач є особою працездатного віку, відомості про перебування на утриманні інших осіб відсутні. Таким чином, суд відповідно до вищенаведених вимог закону, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та дітей, прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення із відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191\~Сімейного кодексу\~України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відтак, відповідно до положень частини 6\~статті 141ЦПК України\~судовий збір в сумі 1211 грн.60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно\~ст.430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved