Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

13 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» заборгованість у розмірі 13557,60 грн за договором про надання фінансового кредиту № 1405125645208 від 20.02.2024. - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрат на оплату правової допомоги в розмірі 10600,00 грн. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ»\~ зазначило, що відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна Лінія Старт» № 1405125645208 від 20.02.20243, укладеного між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал», відповідач отримав на споживчі цілі кредит у розмірі 4000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 896,70% (2,45% (денна) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 162551,83%. Згідно п. 1.3 Договору кредит надано строком на 120 днів з 20.02.2024 по 19.06.2024. Відповідно до умов п.1.3.1. Договору відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту згідно Графіку, що є додатком до кредитного договору, однак не повернув своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, відповідно до умов Договору. Станом на 05.11.2024 року загальна сума заборгованості по кредиту за Договором становить 13557,60 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 3902,00 грн, заборгованість за відсотками 9655,60 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал», що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 13 грудня 2024 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2024 надійшла у провадження судді Рижко Г.О. Ухвалою судді від 14.01.2025 року було прийнято до свого провадження цивільну справу № 357/18005/24; відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 13.02.2025 на 10:00 год. 13.02.2025 в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про причини неявки розгляд справи відкладено на 24.03.2025 на 12:30. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач повторно був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання 24.03.2025 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.02.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» № 1405125645208, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у розмірі 4000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 896,70% (2,45% (денна) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 162551,83%. Строк дії договору складає 120 днів з 20.02.2024 по 19.06.2024. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 15838,80 грн. В свою чергу відповідач (позичальник) зобов`язався повернути кредит до 19.06.2024 року або достроково та сплачувати відсотки, передбачені умовами договору (п. 1.2, 1.3, 1.3.1, 1.4.1, 1.7 договору) (а.с. 4-11). Договір підписано\~ [PERSON] \~ за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором D1S3D5. Відповідно до п. 2.19 договору, Клієнт, ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти, надає згоду шляхом направлення повідомлення Кредитодавцю, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови Електронного договору, Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам п. З ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка може стати активною лише після введення Одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор генерується Кредитодавцем в Інформаційно-комунікаційній системі та надсилається Клієнтам в СМС-повідомленні. Пунктом 2.24 договору визначено, що Сторони підтверджують, що Електронний Договір та всі Додатки до нього мають таку саму юридичну силу для Сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення Позичальником з повернення кредиту та сплати процентів визначено Графіком платежів, що є додатком № 1 до Договору, та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором D1S3D5 (а.с. 11). До кредитного договору банком долучено анкетою-заявою на отримання кредиту від 20.02.2024 та паспорт договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія Старт», які також відповідачем підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 4, 12-13). Відповідно до довідки за підписом генерального директора ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» Мазуренка В. підтверджено успішність операції згідно з договором з ТОВ «Віва Капітал» № М1805/1 від 18.05.2023, зокрема: транзакції № 1367977343 на суму 4000,00 грн від 20.02.2024, картка [NUMBER] (а.с.14). Відповідно до довідки про ідентифікацію, [PERSON] було перераховано кредитні кошти в розмірі 4000,00 грн 20.02.2024 на картку № [NUMBER] (а.с.15). Свої зобов`язання за договором\~ [PERSON] виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого утворилась заборгованість, що згідно з розрахунком заборгованості становить 13557,60 грн, а саме: заборгованість за кредитом 3902,00 грн; заборгованість за відсотками 9655,60 грн (а.с.21-22). З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана претензія-вимога № 4109 від 14.10.2024 про необхідність погашення кредитної заборгованості (а.с. 23). На час розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення зазначеної вище простроченої заборгованості. ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.\~ Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 р. у справі № 524/5556/19). Вищевказаний кредитний договір № 1405125645208 від 20.02.2024 підписаний відповідачем електронним підписом, а наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Отже, вказаний кредитний договір, підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 20.02.2024 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Статтею ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом, що становить 3902,00 грн за договором № 1405125645208 від 20.02.2024. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. [PERSON] , будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідачка погодилася, підписавши кредитні документи, погодила умови сплати процентів за користування кредитними коштами, а отже позовна вимога щодо стягнення відсотків за договором № 1405125645208 від 20.02.2024 в розмірі 9655,60 грн, також підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" до [PERSON] та стягнення з останньої 13557,60 грн заборгованості за Кредитним договором, яка складається з: 3902,00 грн\~ заборгованості за тілом кредиту та 9655,60 грн заборгованості за відсотками. Водночас, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню та стягненню з останньої 13557,60 грн заборгованості за Кредитним договором, яка складається з: 3902,00 грн\~ заборгованості за тілом кредиту та 9655,60 грн заборгованості за відсотками. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 1 від 04.01.2022, укладений між ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" та Адвокатським бюро «Грушевий Ю.В.» (а.с. 26-28); акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 1 від 04.01.2022, згідно з яким Адвокатське бюро «Грушевий Ю.В.» надало правову допомогу щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на загальну суму 10600,00 грн (а.с. 29); рахунок № 10/30-3 від 22.10.2024 на суму 10600,00 грн за підготовку позовних матеріалів та представництво інтересів в суді відносно позичальника (а.с. 30); платіжну інструкцію № LK199/11 від 22.10.2024, відповідно до якої ТОВ "ФК " ВІВА КАПІТАЛ " перерахувало Адвокатському бюро «Грушевий Ю.В.» 10600,00 грн у рахунок оплати за правничу допомогу згідно з рахунком № 10/30-3 від 22.10.2024 (а.с. 31). Таким чином, представником позивача підтверджено обсяг наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість. Клопотань від відповідача щодо зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу з підстав не співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, до суду не надходило. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді позивачем, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката у розмірі 10600,00 гривень, підлягають до задоволення. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то сплата судового збору в цій справі покладається на Відповідача в повному обсязі. Таким чином, судові витрати у справі, які складаються із судового збору в розмірі 3028,00 гривень мають бути покладені на Відповідача.

Outcome: approved