Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

У травні 2024 року позивач в особі свого представника адвоката Самойленка О.Є. звернувся з позовом, в якому зазначає, що 29.12.2023 по вул. Запорізьке шосе біля буд. 53 в м. Дніпрі відповідач, керуючи транспортним засобом «NISSAN» без державних номерних знаків, під час зміни напрямку руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з належним йому автомобілем «VOLVO XC70», номерний [NUMBER] , через що автомобіль отримав механічні пошкодження. Після цього відповідач залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та не надав інформацію про укладені договори страхування цивільно-правової відповідальності. Згодом він звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування майнової шкоди. Листом № 3-016/2518 від 24.01.2024 МТСБУ відмовило йому у відшкодуванні шкоди. Постановою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 21.02.2024 встановлено, що відповідачем було порушено пункт 10.1. Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження його автомобіля. Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до висновку експерта (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТ3) № 4204/24 від 19.04.2024 вартість заподіяного матеріального збитку складає 45 489, 94 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля 88 729, 47 грн. Отже, стягнення з відповідача суми матеріального збитку не дозволить відновити автомобіль до стану, що існував до ДТП, оскільки цього буде недостатньо для проведення відновлювального ремонту автомобіля. Тому вважає, що для поновлення його прав стягненню з відповідача підлягають грошові кошти у розмірі вартості відновлювального ремонту. Крім того, позивач зазначає, що внаслідок пошкодження належного йому автомобіля йому завдані душевні страждання, так як автомобіль необхідний йому для пересування як особі похилого віку з інвалідністю. Але внаслідок неправомірних дії відповідача, який спричинив ДТП, він позбавлений можливості використовувати свій автомобіль. Завдану моральну шкоду оцінює в 10\~000 грн. За цих підстав позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 88 729, 00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000, 00 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 2 800, 00 грн., а також витрати по сплаті судового збору 4 240, 00 грн. Крім того, у позовній заяві було зазначено про подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 червня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 липня 2024 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому\~засіданні представник\~позивача[PERSON] позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, повідомлявся про розгляд справи, відзив на позов не надав, у зв?язку з чим судом проведений заочний розгляд справи на підставі наявних даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить автомобіль\~«VOLVO XC70», номерний [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 29.12.2023 року в м. Дніпрі на вулиці Запорізьке шосе біля будинку № 53 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLVO XC70», номерний [NUMBER] під керування водія [PERSON] та автомобіля «NISSAN» без державних номерних знаків, яким керував [PERSON] , внаслідок якої був пошкоджений належний позивачу автомобіль. Вказані обставини, а також вина [PERSON] у вчиненні цієї дорожньо-транспортної пригоди встановлені постановою Бабушкінського районного\~суду міста\~Дніпропетровська від\~21\~лютого 2024\~року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В силу частини 6 статті 82 ЦПК України зазначена постанова у справі про адміністративне правопорушення має преюдиційне значення для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.\~\~ У справі відсутні відомості про страхування цивільно-правової відповідальності водія автомобіля «VOLVO XC70», номерний [NUMBER] . Також судом установлено, що позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, але листом від 24.01.2024 у відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих було відмовлено, посилаючись на пп. б) п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою МТСБУ за рахунок фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду, у разі її заподіяння невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу, у зв`язку з чим немає правових підстав для здійснення відшкодування з фонду захисту потерпілих. Згідно з наданим позивачем висновком експерта № 420424 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ) від 19 квітня 2024 року вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу автомобіля «VOLVO XC70», номерний [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 45\~489 грн. 94 коп. При вирішенні спору між сторонами, суд виходить із того, що відповідно до ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини другої\~статті 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. В пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України\~від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», було роз`яснено: якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Згідно з пунктом 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092\~, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу. Відповідно до пункту 2.4 вказаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до\~статті 81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду копію постанови суду, якою встановлена вина відповідача у пошкодженні його автомобіля, та висновку експерта про розмір завданої шкоди та вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Суд вважає доведеним, що внаслідок винних дій відповідача автомобіль позивача зазнав пошкоджень, чим позивачу завдано майнову шкоду, яка до теперішнього часу не відшкодована. За таких обставин суд вважає, що позов у частині відшкодування матеріальної шкоди необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 88\~729 грн. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, то суд виходить із того, що згідно з пунктом 3 частини 2 статті 23 ЦК України, яка визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди, моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що в результаті пошкодження внаслідок винних дій відповідача належного позивачу майна, позивач зазнав моральну шкоду, а тому він має право на її відшкодування відповідачем. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань, завданих позивачу пошкодженням його транспортного засобу, ступінь вини відповідача, та вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди позивачу слід визначити в розмірі 10 000 грн., оскільки внаслідок пошкодження автомобіля був порушений звичайний уклад життя позивача, пов`язаний із використанням автомобіля, що негативно впливає на його психологічний стан. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~\~ Матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку з поданням позову та розглядом справи, зокрема необхідністю визначення розміру матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля, позивачем були понесені витрати в розмірі 2 800 грн. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір, ставка якого відповідно до закону складає 1211,20 грн. Отже, оскільки позов задоволено, витрати у вказаному розмірі підлягають стягненню з відповідач на користь позивача.

Outcome: approved