Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

У грудні 2024 року в інтересах позивача [PERSON] - адвокат Коваленко Ю.О., через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом, в якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 33411, яким запропоновано стягнути з [PERSON] заборгованість на загальну суму 15 790 грн., стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь [PERSON] безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 319,21 грн, витрати на правничу допомогу та судовий збір. В обґрунтування позову вказано, що позивачу в листопаді 2024 року стало відомо про блокування її банківської картки та списання\~ грошових коштів. До позивача не надходило жодних судових рішень про стягнення коштів, постанов державних чи приватних виконавців, тому остання звернулась до адвоката. Відповідно до Автоматизованої системи виконавчого провадження з`ясовано, що [PERSON] є боржником у виконавчому провадженні № 61150109, яке відкрито 05.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко Іваном Павловичем. 30.11.2024 був надісланий адвокатський запит № 50-08/1 від 30.11.2024 на адресу приватного виконавця Голяченка І.П. з проханням надати належним чином завірені копії виконавчого провадження № 61150109. У відповідь на адвокатський запит приватний виконавець надіслав лист за № 58119 від 04.12.2024 року, до якого додано копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 61150109 від 05.02.2020 з ідентифікатором доступу до матеріалів виконавчого провадження, а також запропонував ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження безпосередньо в приміщенні за місцем його знаходження. Таким чином, лише 04.12.2024 позивач ознайомилась з виконавчим провадження № 61150109 від 05.02.2020, а також про інші документи, пов`язані з вчиненням виконавчих дій, зокрема: виконавчим написом, вчиненим 19.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрованим в реєстрі за № 33411; договором № 004-28185-100412 від 10.04.2012; заявою про примусове виконання рішення №134977 без дати, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд»; постановою про відкриття виконавчого провадження № 61150109 від 05.02.2020; постановою про стягнення з боржника основної винагороди від 05.02.2020; постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 25.02.2020; постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.06.2021; постановою про арешт коштів боржника від 03.12.2024. Виконавчий напис позивач вважає таким, що не підлягає виконанню. З 2018 року позивач не отримувала від кредиторів вимог про сплату боргу. Вказаний у виконавчому написі період стягнення заборгованості з 05.05.2018 по 29.11.2019 не ґрунтується на умовах договору, що вказує на спірність вчинення виконавчого напису. Крім цього, в умовах договору відсутня інформація щодо графіку платежів, відсутній арифметичний розрахунок заборгованості, період нарахування і розмір самих відсотків за умовами договору. Нотаріус не звернула увагу на невідповідність заборгованості умовам договору та чомусь вирішила, що заборгованість безспірна. Виконавчий напис був вчинений нотаріусом за відсутності всіх необхідних документів, передбачених ЗУ «Про нотаріат» та постановами Кабінету Міністрів України. Також не була врахована постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 постанови КМУ № 662 від 26.11.2014. Тобто виконавчий напис мав бути вчинений виключно на нотаріально посвідченій угоді, що передбачає сплату грошових сум, однак виконавчий напис вчинений відносно договору в простій письмовій формі. Оскільки стягнення з позивача в межах виконавчого провадження грошових коштів відбулось на підставі виконавчого напису, який повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, тому сума грошових коштів підлягає стягненню на користь позивача у відповідності до ст. 1212 ЦК України. З рахунку позивача на виконання постанови приватного виконавця були списані кошти: 13.11.2024 у розмірі 270,21 грн; 03.12.2024 у розмірі 49 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 19.12.2024 року ухвалою суду задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 33411 від 19.12.2019 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 004-28185-100412 від 10.04.2012. 25.12.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 15.01.2025 року на адресу суду від представника позивача Коваленко Ю.О. надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог в частині суми стягнутих з позивача грошових коштів на 5 000 грн. 20.01.2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог. Також вказаною ухвалою встановленні строки учасникам справи на подання заяв по суті справи. 19.03.2025 через систему «Електронний суд» від адвоката Коваленко Юлії Олександрівни надійшло клопотання з проханням залишити без розгляду заяву про збільшення суми позовних вимог від 14.01.2025 на суму 5 000 грн. В іншій частині позов підтримує без змін. Клопотання мотивовано тим, що при повторному зверненні до АТ «Ощадбанк» надано роз`яснення позивачу, що грошові кошти в розмірі 5 000 грн. не були списані з її рахунку, а заблоковані для забезпечення документу про арешт. 20.03.2025 ухвалою суду задоволено клопотання адвоката Коваленко Юлії Олександрівни та залишено без розгляду позовну заяву (заяву про збільшення позовних вимог) в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь [PERSON] грошової суми в розмірі 5 000 грн. в рахунок повернення майна, набутого без достатньої правової підстави. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В матеріалах справи містяться відомості про отримання відповідачем та приватним виконавцем копії ухвали судді про відкриття провадження від 25.12.2024, а також ухвали суду від 20.01.2025, що підтверджується зворотними поштовими повідомленням про отримання документів. Представник позивача та приватний виконавець є користувачами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». Конверти з поштовими відправленнями на адресу приватного нотаріуса повернулись неврученими з довідкою поштового відділення «адресат відсутній». Представником позивача також додані до матеріалів справи докази надіслання заяв по справі іншим учасникам справи. Будь-яких інших заяв/клопотань на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 10.04.2012 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір № 004-28185-100412 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної карти,\~ відповідно до умов якого банк надає клієнту кредит шляхом відкриття кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 грн. та встановлює ліміт на рахунку в сумі 13 900 грн. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. 19.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 33411, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором № 004-28185-100412 від 10.04.2012, який було укладено з ПАТ «Дельта Банк». Сума заборгованості складає 15 490 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 13 127 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 2 363 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача в розмірі 300 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума до стягнення становить 15 790 грн. Стягнення заборгованості за виконавчим написом проведено в період з 05.05.2018 по 29.11.2019. На підставі цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. постановою від 05.02.2020 року відкрито виконавче провадження № 61150109\~ про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 004-28185-100412 від 10.04.2012 року в розмірі 15 790 грн. В межах виконавчого провадження приватним виконавцем постановами від 05.02.2020 та від 25.02.2020 визначено основну винагороду приватного виконавця та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Крім цього, в межах виконавче провадження № 61150109 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. постановою від 03.12.2024 накладено арешт на грошові кошти [PERSON] , а постановою від 11.06.2021 звернуто стягнення на доходи боржника. Згідно платіжних інструкцій від 03.12.2024 на суму 49 грн та від 13.11.2024 на суму 270,21 грн., відбулось стягнення з рахунку [PERSON] грошових коштів, ВП № 61150109, виконавчий напис № 33411, виданий 19.12.2019, документи видав приватний нотаріус КМНО Хара Н.С. Представником позивача до матеріалів справи надана виписка з рахунку [PERSON] в період з 14.12.2024 по 14.01.2025, відкритому в АТ «Ощадбанк», за змістом якої кошти в розмірі 5 000 грн. «блоковані для забезпечення виконання документу про арешт».\~\~\~ При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно із п. 1.1 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі\~ виконавчих написів, установлюється КМУ. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права\~ вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19),\~ від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). З матеріалів справи вбачається, що10.04.2012 між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір на відкриття кредитної лінії. За змістом договору кредитування рахунку здійснюється протягом 364 календарних днів. Матеріали справи не містять документів, що були підставою для видачі нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису, зокрема виписки про рух коштів за весь період кредитування по рахунку позичальника, що виключає можливість перевірити загальний розмір заборгованості та його складові частини, враховуючи, що заборгованість з тіла кредиту та відсотків нарахована вже після закінчення строку кредитування. Наведене вище не відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 06.02.2019 у справі № 175/4753/15-ц, яким роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім цього, станом на дату видачі виконавчого напису стаття 88 Закону України «Про нотаріат» містила наступну редакцію - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та\~ організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З наявних в матеріалах справи відомостей вбачається, що заборгованість за кредитним договором стягнута нотаріусом після трьох років з дня виникнення права вимоги, що суперечить наведеній вище статті. Звертаючись до нотаріуса для вчинення виконавчого напису також не було враховано, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема її доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. У пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу позовних вимог, з врахуванням засад законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 319,21 грн., які були стягнуті в межах виконавчого провадження № 61150109 на підставі вказаного виконавчого напису, суд зазначає наступне. Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 3 ст. 1212 ЦК України врегульовано, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Оскільки судом встановлено, що виконавчий напис, вчинений 19.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 33411 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 15 490 грн., був вчинений без правових на те підстав, суд дійшов висновку, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису, є безпідставним як на час набуття, так і на момент розгляду даної справи. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на користь позивача стягнуту з неї в межах виконавчого провадження № 61150109 грошову суму в розмірі 319,21 грн. У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 968,96 грн. за подачу позову та 484,48 грн. заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved