Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

У жовтні 2024 року Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі АТ «ПУМБ») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, який обґрунтовує тим, що на підставі кредитного договору № 1001024590301, укладеного 02 травня 2018 року між АТ «ПУМБ» і [PERSON] , останній надано кредит у розмірі 24000,00 грн. У зв`язку з невиконанням своїх кредитних зобов`язань належним чином довготривалий строк, заборгованість відповідачки станом на 09 вересня 2024 року становить 26608,67 грн, яка складається із: 13102,54 грн заборгованість за кредитом; 6,15 грн заборгованість за процентами; 13499,98 грн заборгованість за комісією. Крім того 16 лютого 2019 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1001247788201, за яким останній надано кредит у розмірі 16552,00 грн. У зв`язку з невиконанням своїх кредитних зобов`язань належним чином довготривалий строк, заборгованість відповідачки станом на 09 вересня 2024 року становить 24932,77 грн, яка складається із: 13592,99 грн заборгованість за кредитом; 6,14 грн заборгованість за процентами; 11333,64 грн заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості за вищевказаними кредитними договорами становить 51541,44 грн. Також позивач зазначає, що направляв письмові вимоги (повідомлення) відповідачці на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість погашена не була. Посилається на ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, відповідно до яких позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо правомірності стягнення комісії за кредитним договором, вказує, що відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема, заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Нарахування комісії відповідає законодавству, зокрема Закону України «Про споживче кредитування». Разом з тим, позивач вважає, що ним дотримані строки позовної давності, оскільки 11.03.2020 постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року N 211 впроваджено дію карантину на території України, а під час дії карантину, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Крім того, вказує, що 24.02.2022 Законом України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, а у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії (п. 19 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України). Тому на підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути у судовому порядку з відповідачки заборгованість за кредитними договорами у розмірі 51541,44 грн разом із понесеними судовими витратами у розмірі 2 422,40 гривні. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 05 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, проте у позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності. 27 листопада 2024 року до суду від відповідачки [PERSON] надійшла зава про продовження терміну подачі відзиву, оскільки остання отримала ухвалу про відкриття провадження у справі тільки 16 листопада 2024 року, а граничним терміном подачі відзиву є 30 листопада 2024 року. Разом з тим, відповідачка у заяві стверджує, що не отримала від позивача матеріалів позовної заяви з додатками, а тому це позбавило її можливості подати відзив на позов. 12 грудня 2024 року до суду від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким вона вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, оскільки остання стверджує, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] не існує ніяких кредитних договорів, а відповідачкою підписана заява про приєднання до публічної пропозиції АТ «ПУМБ» про комплексне банківське обслуговування. Разом з тим додає, що із заяв № 1001024590301 від 02.05.2018 та № 1001247788201 від 16.02.2019 вбачається, що відповідачка акцептувала укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєдналася до умов договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їх відома. У зв`язку із чим, банк має підтвердити, що на час укладання відповідного договору діяли саме ці умови а не інші. Також зазначає, що відсутні відомості про те, чи погоджувалася відповідачка саме із тими умовами договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що доданий до позовної заяви та розрахунки заборгованості, додані до позову, не є доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, оскільки вони є доповненням до позовної заяви із зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог, має інформаційний характер, а також не відповідає вимогам, яким має відповідати доказ здійснення фінансово-господарської операції документ про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів. До позовної заяви повинні бути додані первинні документи, які відповідають вимогам ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерську та фінансову звітність в Україні» і п. 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018. Крім того, зі змісту обґрунтувань позову та наведеного позивачем розрахунків заборгованості убачається, що нараховуючи проценти за прострочення виконання зобов`язання позивач серед іншого посилається на умови кредитного договору, заяви приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого розмір процентів для клієнта, який прострочив виконання зобов`язання за споживчим кредитом згідно ч. 2 ст. 625 ЦПК України, установлюється на рівні процентної ставки за користування кредитними коштами, яка визначена умовами заяви-договору. У наданих до позову заяв-договорів від 02.05.2018 та від 16.02.2019, інформація про порядок та правила нарахування процентної ставки відсутня. Також звернула увагу на те, що відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Разом з цим, відповідачка зазначає що матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими умовами та правилами надання банківських послуг остання ознайомилася та погодилася, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів містили умови, зокрема щодо сплати процентів, та зокрема, саме у зазначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. З огляду на викладені обставини, вважала позовні вимоги АТ «ПУМБ» необґрунтованим, а тому просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] підтримала доводи викладені нею у відзиві, наполягала на погашенні заборгованості у повному обсязі, тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, доходить таких висновків. Судом встановлено,\~що 02\~травня 2018\~року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1001024590301 у формі заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до даної заяви, клієнт, підписанням цієї заяви беззаперечно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті АТ "ПУМБ" у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняття ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (у урахуванням всіх змін)і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговуване (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах. Згідно даного договору відповідачці надається споживчий кредит у сумі 24000,00 грн. строком на 36 місяців, з розміром реальної річної процентної ставки 98,8516 %. Із платіжної інструкції № TR.28420551.656732.8810 від 02.05.2018 вбачається, що на рахунок [PERSON] банк перерахував 24400,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ "ПУМБ" за кредитним договором № 1001024590301 від 02.05.2018 станом на 09.09.2024, сума боргу становить 26608,67 грн, яка складається з: 13102,54 грн заборгованості за кредитом; 6,15 грн заборгованості за процентами; 13499,98 грн заборгованості за комісією. Разом з тим, 16 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до АТ "ПУМБ" із заявою № 1001247788201 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до даної заяви, Клієнт, підписанням цієї заяви беззаперечно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті АТ "ПУМБ" у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняття ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (у урахуванням всіх змін)і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговуване (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах. Згідно даного договору відповідачці надається споживчий кредит у сумі 16552,00 грн строком на 36 місяців, з розміром реальної річної процентної ставки 99,6137 %. Із платіжної інструкції № TR.33742982.9109.8810 від 16.02.2019 вбачається, що на рахунок [PERSON] банк перерахував 16552,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ "ПУМБ" за кредитним договором № 1001247788201 від 16.02.2019 станом на 09.09.2024, сума боргу становить 24932,77 грн, яка складається з: 13592,99 грн заборгованості за кредитом; 6,14 грн заборгованості за процентами; 11333,64 грн заборгованості за комісією. Відповідачка умови даних кредитних договорів належним чином не виконувала та станом на 09 вересня 2024 року її загальна сума заборгованості становить 51541,44 грн. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки він не спростований відповідачкою. Разом з тим, суд звертає увагу, що вищевказані договори (заяви) підписані представником АТ «ПУМБ» та [PERSON] особисто. Відповідачкою також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено детальну інформацію про кредитодавця, суму кредиту, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту, розмір реальної річної процентної ставки та інші умови. Паспорт споживчого кредиту був наданий відповідачці попередньо у якості інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит в порядку ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Після ознайомлення з інформацією про споживчий кредит, яка наведена у паспорті споживчого кредиту, відповідачка підписала заяву. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитних договорів АТ «ПУМБ» направило відповідачці письмові вимоги (повідомлення) Вих. № КНО-44.2.2/555 від 09 вересня 2024 року та Вих. № КНО-44.2.2/555 про виконання зобов`язання за кредитними договорами № 1001024590301 від 02.05.2018 та № 1001247788201 від 16.02.2019, а саме погашення заборгованості в розмірі 51541,44 грн протягом 30 днів з дня отримання даної вимоги. Проте, як убачається із позовної заяви, така вимога відповідачкою проігнорована. Суду надана Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 06 квітня 2018 року). Згідно з умовами цього Договору Банк, у разі Акцепту Клієнтом Публічної пропозиції на укладення Договору, зобов`язується надавати Клієнту визначені Договором послуги, а Клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах і порядку, передбачених Договором і Тарифами (п. 2.1.2). Договір вважається укладеним, а умови Публічної пропозиції Акцептованими Клієнтом з моменту оформлення Заяви на приєднання до Договору за умови подання Клієнтом документів і відомостей, необхідних для з`ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами Договору (п.2.2.1). Вказаним документом передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору (п. 2.2.5). Договір діє протягом невизначеного строку і може бути розірваний за ініціативою Банку або за ініціативою Клієнта у випадках закриття всіх Карткових рахунків та інших рахунків, відкритих за цим Договором, та/ або відмови від усіх послуг Банку (п. 2.4.1). Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно із п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Відповідачка підписавши заяву № 1001024590301 від 02.05.2018 та заяву № 1001247788201 від 16.02.2019, беззаперечно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Аналізуючи спірні правовідносини у контексті зазначених норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення кредитних договорів з відповідачкою та порушення нею взятих на себе зобов`язань, ознайомлення і згода відповідачки з умовами кредитних договорів. Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII, законодавець залишив за банком можливість встановлення комісії під час укладення кредитних договорів. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості, а також визначили розмір процентів за кожним із договорів. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Частиною п`ятою статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» передбачено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Основними засадами цивільного судочинства, згідно ч. 3 ст.\~2\~ЦПК України є змагальність та диспозитивність. Принцип змагальності полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Принцип диспозитивності цивільного процесу полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Вказані норми кореспондуються зі статтею 81 ЦПК України, яка визначає обов`язок доказування і подання доказів. Згідно з вказаною нормою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80\~ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка по картковому рахунку є належним доказом щодо заборгованості відповідачки. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду по справі № 205/4176/18 від 11 листопада 2020 року. З огляду на вказані норми, твердження відповідачки про те, що розрахунок заборгованості не є доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, а також не є документом бухгалтерського обліку, а долучені до матеріалів справи виписки по особовому рахунку № [NUMBER] від 02.05.2018 по 09.09.2024 та № [NUMBER] з 16.02.2019 по 09.09.2024, носять інформаційний характер, суд до уваги не приймає. Також, при вирішенні заявлених позовних вимог суд не приймає до уваги докази, які долучені відповідачкою через канцелярію суду, а саме квитанції № TR.16145516.657181.11005 від 02 травня 2018 року про здійснення касової операції на суму 24400,00 грн, оскільки суд не може достовірно визначити чи стосується дана квитанція кредитного договору № 1001024590301 від 02 травня 2018 року та яка безпосередньо здійснена касова операція, у зв`язку з тим, що відповідно до п. 1.3 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, Затвердженої Постановою Правління Національного банку України 01.06.2011 № 174, \~касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції,\~ призначення\~ платежу, власноручні підписи або ЕП платника/отримувача та власноручні підписи або ЕЦП працівників банку (філії, відділення), уповноважених здійснювати касову операцію. Однак, у квитанції TR.16145516.657181.11005 від 02 травня 2018 року відсутні реквізити: призначення\~платежу, власноручні підписи або ЕП платника/отримувача та власноручні підписи або ЕЦП працівників банку (філії, відділення), уповноважених здійснювати касову операцію, оскільки вищезазначена квитанція пошкоджена випадково або ж умисно. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних кредитних договорів, які оформлені заявами № 1001024590301 від 02.05.2018 та № 1001247788201 від 16.02.2019 на приєднання до договору банківського обслуговування фізичних осіб, що містять власноручний підпис відповідачки [PERSON] . Враховуючи викладене, оскільки кредитні договори № 1001024590301 від 02.05.2018 та № 1001247788201 від 16.02.2019 на даний час не є такими, що визнані недійсними, а розрахунки заборгованості відповідачкою не спростовані, з огляду на те, що відповідачка ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з неї на користь позивача загальну суму заборгованості, що становить 51541,44 грн. Відповідно до ст. 141\~ЦПК України, з\~відповідачки необхідно\~стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2422 гривні 40 копійок.

Outcome: approved