Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

АТ «Кредобанк» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 29.06.2021 [PERSON] уклала з АТ «Кредобанк» кредитний договір №42076/2021, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувалася в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору банк видав позичальнику кредит в сумі 798023,20 грн на строк до 28.06.2028 на цілі, визначені у п. 2.2, 2.4 кредитного договору. Вказує, що відповідно до умов кредитного договору позичальник прийняв на себе обов`язок повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим договором та додатковими договорами. У випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. Своєю чергою, позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Зауважує, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 14.01.2025 заборгованість за кредитним договором становить 610336,37 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (тіло) 545018,90 грн; сума заборгованості за відсотками 65317,47 грн. На підставі наведеного, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №42076/2021 від 29.06.2021 у розмірі 610336,37 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом. Постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якою просить розглядати справу без його участі та задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялася ухвала про відкриття провадження у справі та судова повістка про виклик в суд рекомендованим поштовим відправленням, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. За приписами частини першої, другої, восьмої статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.06.2021 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №42076/2021, відповідно до умов якого банк надав позичальниці кредит у сумі 798023 грн з терміном повернення до 28.06.2028 на цілі: здійснення часткової/повної оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки «TOYOTA», комерційний опис (модель) «RAV4 HYBRID», комерційний опис (модель), дата випуску 2021, укладеного між позичальником та ТОВ «Карат Мотор»; для оплати страхового платежу по КАСКО (п. 2.1, 2.2 кредитного договору). Відповідно до п. 2.4 кредитного договору кредит видасться на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Згідно з п. 2.5 кредитного договору, для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок. Відповідно до п. 2.8 кредитного договору датою видачі кредиту вважається день перерахування кредитних коштів (повністю або частково) з позичкового рахунку відповідно до умов цього кредитного договору. Пунктом 3.3 кредитного договору визначено, що на момент укладення цього договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки, надалі первинна процентна ставка в розмірі 8,99% річних. Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки, проценти за користування кредитом сплачуються відповідно до встановленого для цих періодів значення змінюваної процентної ставки. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у відповідності до Розділу 3 (розрахунки між сторонами) цього кредитного договору з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає із умов цього кредитного договору (п. 3.11 кредитного договору). Згідно з п. 3.12 кредитного договору позичальник сплачує проценти, комісії та інші платежі за кредитним договором щомісяця, в строк (терміни), визначені Графіком погашення заборгованості. Пунктом 3.15 кредитного договору визначено, що позичальник виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплати комісій, процентів, неустойки шляхом перерахування у безготівковій формі та/або вносить готівкою в банк на відповідний рахунок. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором (п. 2.1, 4.8 кредитного договору) та/або додатками до нього. За змістом п. 4.5 кредитного договору погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється у наступній черговості: у першу чергу: прострочені платежі по сплаті процентів користування кредитом; прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); у другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом; поточні платежі по поверненню кредиту (основного боргу); у третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором; поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором; пеня, штрафи та інші види неустойки; дострокові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці. Сторони не мають права змінювати встановлену черговість погашення заборгованості. У випадку надходження від позичальника коштів з призначенням платежу, яке порушує встановлений вище порядок погашення, банк проводить погашення заборгованості позичальника відповідно до положень цього пункту незалежно від вказаного позичальником призначення платежу. Згідно з п. 4.7 кредитного договору банк у випадках, передбачених п. 2.10 кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до 4.8 кредитного договору позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 4.7 цього кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку (п. 4.7 кредитного договору). Згідно з п. 5.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконання грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору за невиконання взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту позичальник, крім сплати пені, відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду. Пунктом 6.1 кредитного договору передбачено, що виконання зобов`язань за цим кредитним договором забезпечується способами, що обумовлені в цьому кредитному договорі та/або договорах забезпечення, зокрема: застава майнових права за договором купівлі продажу транспортного засобу марки «TOYOTA», комерційний опис (модель) «RAV4 HYBRID», комерційний опис (модель), дата випуску 2021, кузов № [NUMBER] . Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується копіями меморіальних ордерів №35956377 від 30.06.2021 та №35958965 від 30.01.2021, а також випискою по особовим рахункам з 29.06.2021 по 14.01.2025. У той же час, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим позивач направив на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань від 17.11.2024 №85-13897381/24, яка залишилася відповідачем без відповіді. Станом на 14.01.2025 заборгованість [PERSON] перед AT «Кредобанк» становить 610336,37 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (тіло) 545018,90 грн; сума заборгованості за відсотками 65317,47 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №42076/2021 від 29.06.2021. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частини перша статті 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). У відповідності до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості. Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконала належним чином, допустила прострочення в платежах і заборгованість щодо повернення кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком. Крім того, відповідач не оспорила дані розрахунки, не подала доказів на їх повне або часткове спростування. Таким чином, як встановлено при розгляді справи, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості за кредитом та нарахованими процентами, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а відтак позов слід задовольнити повністю. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 9155,06 грн.

Outcome: approved