Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

[PERSON] з участю заінтересованих осіб: Березівської міської ради Березівського району Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області звернулась з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. На обґрунтування заяви зазначає, що вона народилася [INFO] в селі Гванівка, Олександрівського району, Кіровоградської області. В належному їй державному акті на право приватної власності на землю серії VI-ОД № 020240 під час звернення до ЦНАП Березівської міської ради, Березівського району, Одеської області спеціалістом (державним реєстратором) було виявлено розбіжність написання в написанні в державному акті її прізвища, замість вірного « [PERSON] », зазначено невірно « [PERSON] » та їй спеціалістом усно було рекомендовано звернутися до суду, щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Встановлення факту належності заявниці державного акту на право приватної власності на землю необхідно для реєстрації її права власності на земельну ділянку в державному реєстрі речових прав. Враховуючи наведене, просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] правовстановлюючого документа, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії VI-ОД № 020240 зареєстрованого 23 вересня 2002 р. в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 310, який був виданий громадянину України [PERSON] . В судове засідання заявник не з`явився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд. Його представник подав заяву про розгляд справи без заявника та його представника. Представники зацікавлених осіб в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою сторін не здійснювалося. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3\~ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Пунктом 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6\~ст. 273 ЦПК\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно п.6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2\~ст.315 ЦПК\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що\~\~заявниця [PERSON] народилась [INFO] , що вбачається з копії паспорта [NUMBER] , виданого Березівським РВ УМВС України в Одеській області. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6.23 га, що розташована за адресою: Гуляївська сільська рада, масив № [NUMBER] ділянка [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на вказану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії VI-ОД №020240, виданого на підставі рішення 23 сесії ХХІІІ скликання Гуляївської сільської ради народних депутатів Березівського району Одеської області від 27.12.2001 року №152. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №310. Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ -5104606752017 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки 6,2253 кадастровий номер 5121281200:01:001:0732, що розташована: Одеська область, Березівський район, Гуляївська сільська рада, масив 21 діл. 3. У державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище заявника вказано « [PERSON] , що суперечить прізвищу, яка міститься у інших документах заявника, а саме: відповідно до паспорта [NUMBER] - « [PERSON] та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, де власником зазначено [PERSON] . Внаслідок помилкового, написання прізвища у вказаному вище правовстановлюючому документі заявник не має можливості повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися належною йому земельною ділянкою, тому змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності йому зазначеного вище документу. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідно до чинного законодавства України виправлення орфографічних помилок та внесення змін у правовстановлюючі документи, а саме у Державний акт не допускається, то окрім судового порядку, іншого способу вирішити питання не існує. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідне заявнику для реалізації право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. На думку суду, розбіжність в написанні прізвища заявника, яке містяться державному акті на право власності на землю та в інших документах, які належать заявнику виникли через неправильне написання такого в державному акті серії VI-ОД №020240 та враховуючи досліджені, долучені заявником докази у суду немає сумніву що державний акт про право власності на землю належить заявнику по справі [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315\~ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] ,\~заінтересовані особи: Березівська міська рада Березівського району Одеської області, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У зв`язку з вказаним доводи заявника про приналежність їй Державного акту на права приватної власності на землю, є безсумнівними та підтвердженими. Відповідно до положень ч.7\~ст.294 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного, ст.ст.15,16 ЦК України,

Outcome: approved