Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Згідно з рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2018 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходів. Після ухвалення рішення про стягнення з аліментів на утримання дочки, він постійно сумлінно сплачував аліменти. На сьогодні позивач є військовослужбовцем і з його заробітної плати стягуються аліменти у розмірі 32\~500,00 грн. Вважає, що самостійно утримує дочку, а такий обов`язок повинні нести і мати, і батько. Відповідач не працює, тому позивач не впевнений, що аліменти витрачаються саме на дочку. Відповідач проживає з цивільним чоловіком, а [PERSON] більшість часу проводить у старшої сестри. Посилається на те, що не зобов`язаний утримувати колишню дружину. Також зазначає, що він одружений, проживає разом з дружиною та її сином від попереднього шлюбу. Хлопчик хворобливий, а тому багато коштів витрачається на його лікування. Позивач сплачує комунальні послуги, надані за адресою його місця реєстрації та фактичного проживання його сім`ї. Також багато коштів витрачається на необхідні речі для військової служби. Тому просить зменшити розмір, що стягуються з нього на користь відповідача на спільну дочку, з 1/4 частини до 1/10, а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що законодавством України передбачено контроль за цільовим витрачанням коштів на утримання дитини. Такий контроль здійснюється органом опіки та піклування. У разі виявлення за результатами проведеного інспекційного відвідування ознак нецільового витрачання коштів платник аліментів має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини. Вважає, що думка позивача щодо нецільового витрачання аліментів ґрунтується на особистій неприязні до відповідача. Зазначає, що всі аліменти спрямовуються лише на утримання дитини та задоволення її потреб. Частина коштів накопичується для забезпечення майбутнього дитини. Щодо посилання позивача на те, що дочка проживає у старшої сестри стверджує, що вони є надуманими та не відповідають дійсності. Зазначає, що значне покращення матеріального становища є підставою для зменшення розміру аліментів. Посилання позивача на сплату комунальних послуг вважає безпідставними, оскільки вона також несе витрати зі сплати комунальних послуг за своїм місцем реєстрації, де також проживає дитина позивача. Утримання дружини позивача та її сина, батьком якого позивач не є, також не вважає підставою для зменшення розміру аліментів на свою дочку. Щодо посилання позивача на витрачання коштів на речі, необхідні для військової служби, вважає, що вони не підтверджені належними доказами. Зазначає, що наведене у позові та підтверджене доказами свідчить про покращення матеріального стану позивача, а не його погіршення. Просить відмовити у задоволенні позову. Процесуальні дії у справі. 25.06.2024 позовна заява надійшла до суду. 19.07.2024 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 22.07.2024 позовна заява залишена без руху. 29.07.2024 надійшла заява про усунення недоліків. 27.08.2024 позовна заява повторно залишена без руху. 09.09.2024 надійшла уточнена позовна заява. 13.09.2024 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. 30.09.2024 надійшов відзив на позовну заяву. 14.10.2024 надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів; додано додаткові докази. 14.10.2024 клопотання представника позивача залишено без задоволення. 07.11.2024 надійшло клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи доказів. 07.11.2024 закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Інших заяв/клопотань від учасників справи не надходило. Розгляд справи по суті у судовому засіданні. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явились. Представник позивача - адвокат Буліч Н.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені у позові. Просить позов задовольнити. Представник відповідача - адвокат Яценко С.О. позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві. Крім того, зазначив, що твердження позивача та її представника, що розмір стягуваних з позивача аліментів становить більше 30\~000,00 грн, не відповідає дійсності, оскільки за документами він становить 5\~300,00 грн. У період 2018 2022 роки розмір аліментів також був малим. Просить відмовити у задоволенні позову. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач є її матір`ю. Сестра проживає разом з матір`ю. У сестер гарні стосунки, вони часто зустрічаються. Зі слів сестри та матері аліменти зменшилися приблизно до 6 тисяч, раніше були близько 20 тисяч гривень. Пояснила, що мати витрачає аліменти на репетитора з англійської мови, спортивну залу, брекети, одяг для сестри, перераховує їй на картку. На себе аліменти мати не витрачає. Мати не працевлаштована, але свідок їй допомагає коштами. Фактичні обставини, встановлені судом. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . 21 вересня 2018 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від його заробітку (доходу). Виконавчий документ знаходиться на виконанні в Саксаганському ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області. [PERSON] з 03 листопада 2022 року перебуває на військовій службі. Його заробітна плата за період з 01 листопада 2022 року по 04 вересня 2023 року включно становить 503\~394,47 грн., утримана сума аліментів за період з 01 січня 2023 року по 04 вересня 2023 року 67\~089,39 грн. Згідно з довідкою форми ОК-7 дохід позивача за період з червня 2023 року по березень 2024 року становить 711\~232,28 грн. 07 липня 2023 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ; прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] хворіє. Витрати родини позивача на медичне обстеження та лікування дитини за період з 26 березня 2024 року по 16 червня 2024 року включно становлять 19\~194,03 грн. Станом на 01 листопада 2024 року заборгованість позивача зі сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] відсутня. Зміст спірних правовідносин. Встановленим фактам відповідають правовідносини, що виникають з права платника аліментів на пред`явлення позову про зменшення аліментів. Норми права, які застосовує суд. Статтею 141 СК України встановлено рівні права та обов`язки матері і батька щодо дитини. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Приписами ст.180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до\~пункту 4\~частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку тощо. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до частини четвертої\~статті 273 ЦПК України,\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Висновок суду. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, з урахуванням фактично встановлених обставин справи та наданих сторонами доказів, суд приходить до такого висновку. Після видачі 21 вересня 2018 року судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на дочку сімейний стан [PERSON] змінився: позивач одружився, проживає з дружиною та її сином. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно зі ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Згідно з положеннями цивільно-процесуального законодавства під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Позивач, не погоджуючись з розміром стягнутих аліментів, скористався правом, передбаченим ч. 7 ст. 170 ЦПК України, на пред`явлення позову про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на нецільове витрачання аліментів відповідачем, необхідність утримувати нову родину, купувати необхідні речі для військової служби та сплату комунальних платежів. Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи з огляду на таке. Суд звертає увагу на те, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами свій скрутний матеріальний стан і нездатність сплачувати аліменти у визначеному розмірі, а також нецільове витрачання аліментів відповідачем. Долучені представником позивача скріншоти як докази сплати комунальних послуг суд не бере до уваги, оскільки вони не ідентифікують платника та адресу надання таких послуг. Крім того, обов`язок сплачувати комунальні послуги несуть всі споживачі і така сплата не є підставою для зменшення розміру аліментів. З аналогічних підстав суд вважає, що позивачем та його представником не підтверджено витрачання коштів на придбання речей для військової служби, оскільки в документах на підтвердження таких витрат не зазначено платника. Крім того, суд зауважує, що реєстрація шлюбу та наявність у дружини дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Суд вважає такі твердження непереконливим, оскільки лікування сина дружина об`єктивно не позбавляє позивача можливості утримувати свою дочку в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) та забезпечувати їй достатній рівень життя. Зобов`язання з утримання іншої родини [PERSON] поклав на себе свідомо і добровільно, ця обставина не звільняє позивача від виконання аліментних зобов`язань. Крім того, дружина позивача не позбавлена права на стягнення аліментів з батька своєї дитини. Отже, суд вважає, що розмір аліментів, визначений судовим наказом від 21 вересня 2018 року, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дружину та її сина, без доведення його скрутного майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дочки від шлюбу з відповідачем та суперечитиме її інтересам. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що доводи позивача не є підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів, матеріальне становище позивача не свідчить про нездатність сплачувати аліменти у розмірі частки його доход, а лікування дитини дружини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21). Зменшення розміру аліментів може негативно вплинути на здоров`я та психічний розвиток дитини, що не відповідає її інтересам. Інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Відповідач є працездатною особою, що здатна забезпечувати належний рівень утримання як себе, так і дочки.\~ З урахуванням конкретних обставин справи, виходячи із найкращого забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. При цьому, ухвалюючи рішення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed