Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (надалі Товариство) звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 7317875 від 23.01.2024 у сумі 15 610 грн, а також понесені витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.01.2024 між ТзОВ "Мілоан" та [PERSON] у електронній формі, шляхом використання надісланого йому одноразового електронного ідентифікатора, було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7317875, на умовах строковості, платності та поворотності на суму 5 000 гривень, строком на 105 днів, тобто до 07.05.2024. У визначені договором строки та на умовах відповідач своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів перед Товариством не виконав, у зв`язку з чим, станом на дату подання заяви йому нараховано заборгованість у сумі 15 610 гривень. 26.04.2024 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено Договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ, у відповідності до якого ТОВ "Мілоан" відступило право грошової вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором новому кредитору - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Оскільки заборгованість відповідачем по кредитному договору не погашена, Товариство просить стягнути її з відповідача у судовому порядку. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. Представник відповідача визнає позов частково у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та сумою відсотків, що становить 15360 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 23 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 7317875 (надалі Договір). Відповідно до п. 1.1 Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений у п. 1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п. 1.2 Договору сума кредиту становить 5 000 грн. 00 коп. Кредит надається загальним строком на 105 днів. Дата надання кредиту 23.01.2024 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредиту. Дата погашення кредиту 07.05.2024 року , відповідно до п.1.2 Договору. За користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1,70 % в день та 2,30 % в день за користування кредитом протягом поточного періоду. Відповідно до п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] *41. Відповідно до п.2.4.1 Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити кмісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно п.1.4 Договору. Завершення пільговоого періоду не призводить до порушення строків (прострочення) виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів. Закінчення поточного періоду призводить до поруцшення та прострочення виконання грошових зобов`язань позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п.3.2.5, 3.2.6 Договору. Пунктом 6.1 Договору визначено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до п. 6.2. Договору розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність - комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цього Кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). На Договір накладається електронний підпис уповноваженого працівника Кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, що визначає дату та час укладення Договору. Після укладення цей Кредитний договір надається (надсилається) Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству. За зверненням Позичальника Товариство може повторно надати (надіслати) укладений кредитний договір на електронну скриньку Позичальника та/або виготовити надіслати на поштову адресу Позичальника засвідчену Кредитодавцем копію цього договору в паперовому вигляді за письмовим зверненням Позичальника. Згідно з пунктами 6.4-6.7 Договору укладення Кредитодавцем Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Місцем укладення та виконання цього договору є місцезнаходжения Кредитодавця. Позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних Позичальника. Згідно Графіку платежів, який є Додатком №1 до Договору про споживчий кредит 7317875 від 23.01.2024 року, орієнтована загальна вартість кредиту для Позичальника за весь строк кредитування складає 16 875 грн. Відповідно до Договору [PERSON] підписав договір електронним підписом 402405. Довідкою про ідентифікацію підтверджується, що одноразовий ідентифікатор було відправлено на номер телефону [PERSON] [NUMBER] 23.01.2024 року о 20:01:52. Згідно платіжного доручення № 121046648 від 23.01.2024 слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача [PERSON] на картку [NUMBER] *41 кредитні кошти згідно договору в сумі 5 000 грн. 00 коп. Як слідує з Виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 7317875 від 23.01.2024 за [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 15610 грн, з яких 5000 грн - за прострочене тіло, 10360 грн - прострочені відсотки, 250 грн - заборгованість за комісією. 26 квітня 2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено Договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ, у відповідності до якого ТОВ "Мілоан" відступило право грошової вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором для ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ від 26 квітня 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 7317875 від 23 січня 2024 року в розмірі 15610 грн, з яких 5000 грн - за прострочене тіло, 10360 грн - прострочені відсотки, 250 грн - заборгованість за комісією. Позивачем для [PERSON] була направленіа претензія, в якій відповідача було повідомлено про наявність простроченої заборгованості у сумі 15 610 грн за кредитним договором № 7317875 від 23 січня 2024 року, укладеним з ТОВ «Мілоан», та повідомлено про необхідність протягом трьох днів погасити заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за вказаними реквізитами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що 23 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 7317875 в електронній формі шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Сторонами Договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом, комісії. ТОВ «Мілоан» виконало взяті на себе зобов`язання та переказало суму кредиту на картковий рахунок відповідача, натомість відповідач умови Договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку, наведеному позивачем у позовній заяві, складає 15610 грн, з яких: 5000 грн - за прострочене тіло, 10360 грн - прострочені відсотки, 250 грн - заборгованість за комісією. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», уклавши 26 квітня 2024 року з ТОВ «Мілоан» Договір відступлення права вимоги № 105-МЛ, набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному кредитному договору № 7317875 від 23 січня 2024 року, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в розмірі 15610 грн, з яких 5000 грн - за прострочене тіло, 10360 грн - прострочені відсотки, 250 грн - заборгованість за комісією. Суд зауважує, що Договір містить прізвище, ім`я, по батькові відповідача, РНОКПП, паспортні дані, адресу, мобільний телефон та банківський рахунок, а також підписи у формі алфавітно-цифрової послідовності, що підтверджує факт укладення Договору між первинним кредитором та відповідачем і спростовує посилання відповідача на те, що не надано підтвердження підписання Договору. Доводи відповідача про те, що позовні вимоги про стягнення 250 грн заборгованості за комісією не підлягають до задоволення з огляду на прийняття 15.03.2022 року Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів щодо дії норм на період дії воєнного стану", яким доповнено розділ "Прикінцеві та Перехідні положення Цивільного кодексу Укаїни пунктом 18, судом не приймаються до уваги, з огляду на таке. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем); З системного аналізу вказаної норми слідує, що законодавець передбачив звільнення позичальника від відповідальності за ст. 625 ЦК України, що є відповідальністю боржника за порушення грошового зобов`язання, однак позивач просить стягнути лише тіло кредиту та проценти за користування кредитом, що передбачено умовами укладеного між сторонами договору, і які не є штрафом, пенею чи неустойкою. Щодо розміру заборгованості суд зазначає, що як слідує розрахунку заборгованості, в якому зазначено про щоденні нарахування та погашення заборгованість відповідача визначена в розмірі 15 610 грн. 00 коп., з яких: 5000 грн - прострочене тіло, 10360 грн - прострочені відсотки, 250 грн - заборгованість за комісією. При цьому, відсотки за кредитом нараховані в межах визначених п.1.3 Договором строку кредитування, а саме 105 днів, та в розмірі, визначеному Договором. Суд зауважує, що відсоткова ставка за користування кредитними коштами була відповідачем погоджена, а виходячи з оплатного характеру кредитного договору, відсутні підстави вважати, що умови договору про сплату відсотків за користування кредитом є несправедливими та призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки вказаний розмір відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін у відповідному договорі (постанова Верховного Суду від 07.04.2021 року у справі №623/2936/19). Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову повністю. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України вирішує повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved