Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.03.2024 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] , [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] є власником 11/20 часток в праві власності на житловий будинок з частиною надвірних будівель в [ADDRESS] . Власник решти 9/20 часток в праві власності на житловий будинок по [ADDRESS] [PERSON] померла в 2013-2014 роках, спадщину після її смерті прийняли її діти [PERSON] та [PERSON] . Зазначав, що проживає у вищевказаному будинку, територія подвір`я розподілена між співвласниками. Частина житлового будинку, якою користується позивач, має окремий особовий рахунок, незалежну систему опалення. В поданій до суду позовній заяві просив виділити йому, [PERSON] , в натурі в окрему інвентарну одиницю частину з житлового будинку [ADDRESS] в складі відповідних приміщень та господарських будівель і споруд. Просив також визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] та припинити право спільної власності на 11/20 частини житлового будинку. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.04.2024 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачі відзиви на позовну заяву не подавали. Третя особа Полтавська міська рада 21.05.2024 подала до суду письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначила, що позивачем не надано правовстановлюючий документ на земельну ділянку, спірне домоволодіння містить самовільні споруди, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16.10.2024 закрито підготовче провадження в справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. В судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи всі належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду, представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі, зазначивши, що підтримує позовні вимоги. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 20.10.1998 в справі № 2-419/01 є власником 11/20 частки в праві власності на будинок в [ADDRESS] . Також зазначеним судовим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.10.1998 в справі № 2-419/01 визнано за [PERSON] право власності на 9/20 частин домоволодіння по [ADDRESS] . Право власності позивача [PERSON] на частку в праві спільної часткової власності на домоволодіння було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, інший співвласник [PERSON] право власності не зареєструвала. Також встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , із заявами про прийняття спадщини після її смерті до Другої полтавської державної нотаріальної контори звернулися діти померлої [PERSON] та [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON] ), свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з нормами ст. ст. 1268 -1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Звертаючись до суду із позовом, позивач вказує на ту обставину, що постійно проживає у будинку, належна йому частина житлового будинку має окреме подвір`я, незалежну систему опалення, відмежована огорожею та може бути виділена. Разом з\~тим,\~статтею 358\~ЦК України\~передбачено,\~що право\~спільної часткової\~власності здійснюється\~співвласниками за\~їхньою згодою.\~ Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Статтею 364\~ЦК\~України,\~на\~яку\~посилаються позивачі\~на\~обґрунтування\~своїх позовних\~вимог,\~передбачено,\~що\~співвласник\~має право\~на\~виділ\~у натурі\~частки\~із\~майна,\~що\~є\~у спільній\~частковій\~власності.\~\~\~ Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті\~183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на\~частку\~у\~праві спільної\~часткової\~власності\~у співвласника,\~який\~отримав таку\~компенсацію,\~припиняється\~з\~дня її\~отримання. У\~разі виділу\~співвласником у\~натурі частки\~із спільного\~майна для\~співвласника,\~який здійснив такий виділ,\~право спільної\~часткової власності\~на це\~майно припиняється. Така особа\~набуває право\~власності на\~виділене майно,\~і у випадку, встановленому законом,\~таке право\~підлягає державній\~реєстрації.\~ Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Поняття поділу\~майна,\~що\~є\~у спільній\~частковій\~власності,\~передбачено\~статтею\~367\~ЦК\~України,\~яка\~передбачає,\~що\~\~майно,\~що\~є\~у спільній\~частковій\~власності,\~може\~бути\~поділене в\~натурі\~між\~співвласниками за\~домовленістю\~між\~ними.\~У\~разі\~поділу\~спільного майна\~між\~співвласниками\~право спільної\~часткової\~власності\~на нього\~припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У постанові Верховного\~Суду\~у\~складі колегії\~суддів\~Другої\~судової палати\~Касаційного\~цивільного\~суду від\~19\~травня\~2021\~року\~у\~справі N\~501/2148/17 зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Після поділу майна, що є у спільній частковій власності (в порядку статтею 367 ЦК України), так і після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України (у разі, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам) право спільної часткової власності припиняється, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Звертаючись до суду з даним позовом та обираючи на власний розсуд спосіб захисту свого права, позивач просить здійснити виділ частки у відповідності до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна від 05.12.2023 № 12. Разом з тим, визначення технічної можливості поділу, об`єднання об`єкта (об`єктів) нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна проводиться відповідно до пунктів 144-162 Порядку проведення технічної інвентаризації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 р. № 488. Висновок № 12 щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 05.12.2023 не відповідає вимогам, передбаченим Порядком проведення технічної інвентаризації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 р. № 488. Так, пунктом 148 зазначеного вище Порядку передбачено, що визначення технічної можливості поділу об`єкта (об`єктів) нерухомого майна, в яких оформлено право власності на земельні ділянки (у разі спільної власності на земельну ділянку), розглядаються лише після визначення можливості поділу такої земельної ділянки відповідно до законодавства. Земельна ділянка, яка буде віднесена до кожного новоутвореного самостійного об`єкта, повинна мати самостійний виїзд на вулицю (провулок, площу тощо) завширшки не менше 3,5 метра або можливість організації спільного заїзду. Для догляду за будівлями і проведення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш вступної конструкції стіни треба приймати не менше 1 метра. Не допускається, щоб земельна ділянка або її частини належали одночасно до двох (або більше) новоутворених самостійних об`єктів. Зазначеним вимогам спірний об`єкт нерухомого майна не відповідає. Натомість, як встановлено дослідженими в справі доказами право власності та/чи користування (оренди) на земельну ділянку в [ADDRESS] , не оформлено, правовстановлюючі документи відсутні, відсутні дані щодо її меж та конфігурації, відповідно, не визначено можливість поділу такої земельної ділянки відповідно до законодавства. Позивач у встановленому законом порядку до уповноваженого органу з питання отримання земельної ділянки у власність чи у користування не звертався. Пунктом 152 зазначеного Порядку передбачено, що житлові будинки садибного типу, садові, дачні будинки можуть бути поділені, якщо вони складаються з двох або більше окремих будинків, які матимуть окремий вихід на вулицю. При цьому повинні утворитися самостійні об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять цілісні будинки з допоміжними господарськими будівлями. Всупереч встановлених норм, спірне домоволодіння не складається з двох або більше окремих будинків, відповідно не підлягає поділу на два окремих об`єкти нерухомого майна. Матеріали справи не містять даних про можливість поділу об`єкта нерухомого майна в [ADDRESS] (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Також, як встановлено судом, спірне домоволодіння має самочинні споруди, що також унеможливлює вирішення питання про поділ такого домоволодіння. Позивач, звертаючись до суду з позовом, на обґрунтування своїх позовних вимог не надав до суду актуальні документи технічної інвентаризації спірного домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed