Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Шевченківської державної нотаріальної контори Куп`янського району Харківської області, АТ «Державний ощадний банк України, яку в подальшому уточнив щодо складу відповідачів і просить суд зняти заборону на нерухоме майно за реєстраційним номером 3167326, що зареєстровано 03.05.2006 року реєстратором Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі повідомлення Ощадбанк від 03.08.1995 року, архівний док. №16 за 03.08.1995 року. В обґрунтування позову зазначив, що 27 лютого 2024 року під час проведення реєстраційних дій було з`ясовано, що у відповідності до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є заборона на нерухоме майно, саме: заборона на нерухоме майно за реєстраційним номером 3167326, що зареєстровано 03.05.2006 року реєстратором Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області; підстава обтяження повідомлення Ощадбанк від 03.08.1995 рік. Вищенаведене підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру з прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Об`єктом обтяження є невизначене майно відносно власника [PERSON] , [INFO] . 13 липня 2024 року позивач звернувся з заявою до АТ «Державний ощадний банк України щоб банк надав повідомлення про виконання зобов`язань з метою зняття вищевказаної заборони. 23 липня 2024 року АТ «Державний ощадний банк України» надав відповідь в якій зазначив, що надати повідомлення про зняття заборони не вбачається можливим через зберігання кредитних справ 5 років. В даному випадку пройшло 29 років. З 1995 року по теперішній час претензій чи вимог до позивача АТ «Державний ощадний банк України» не надходило. На даний час наявність заборони на невизначене майно на ім`я [PERSON] порушує його право на вільне володіння та розпорядження своєю власністю. 27 лютого 2024 року рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій Державним реєстратором прав на нерухоме майно Чугуївської міської ради Харківської області О.В.Кольцова, відмовлено в проведенні реєстраційних дій відносно нерухомого майна позивача. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 26.09.2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 15.10.2024 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 14.11.2024 представник відповідача АТ «Державний ощадний банк України», через систему «Електронний суд», надав відзив на позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, розгляд справи здійснювати без участі представника АТ «Ощадбанк». В обгрунтування відзиву посилався на те, що АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем у даній справі. Відповідач - це особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх прав. Інформація щодо кредитної заборгованості [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), перед АТ «Ощадбанк» відсутня. Отже, позивачем не наведено доказів, які б свідчили про існування перешкод щодо реалізації нею права розпорядження власністю (нерухомим майном) та не наведено доказів, які б вказували на вину Банку в реалізації позивачем своїх прав, а отже визначення АТ «Ощадбанк» відповідачем у даній справі є необґрунтованим та помилковим. В силу вказаних вище норм матеріального права АТ «Ощадбанк», у даній справі, є неналежним відповідачем. Проте, відповідачем по даній справі має бути особа, яка дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення щодо позивача, тобто сторона відповідного спірного договору чи державний реєстратор, уповноважений на вчинення реєстраційної дії, за умови порушення останнім прав позивача, а не АТ «Ощадбанк», який жодною дією чи бездіяльністю не перешкоджає володіти, користуватися та розпоряджатися належним позивачу майном, та не вчиняє інших дій, які б порушували права та інтереси останнього. Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача. Враховуючи вищевикладене, АТ «Ощадбанк» наголошує, що не може бути належним Відповідачем в даній справі. АТ «Ощадбанк» не допустив порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а тому не може бути відповідачем у даній справі, в силу вимог Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ЦПК України. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 28.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено зазначену цивільну справу до розгляду в судове засідання. В поданій,\~через систему\~«Електронний суд»,\~заяві представник\~позивача \~адвокат Томчук\~Д.С.\~просить розглянути\~справу за\~відсутності позивача\~та представника\~позивача,\~позовні вимоги\~задовольнити,\~судові витрати\~залишити за\~позивачем. Представник відповідача, в поданому відзиві через систему «Електронний суд», просить розгляд справи здійснювати без участі представника АТ «Ощадбанк», у позові відмовити. Представник третьої особи, до суду не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, пояснень щодо позову не надав. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 лютого 2024 року рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій Державним реєстратором прав на нерухоме майно Чугуївської міської ради Харківської області О.В.Кольцова, відмовлено в проведенні реєстраційних дій відносно нерухомого майна у відношенні орендодавця [PERSON] , [INFO] , у відповідності до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено заборону на все нерухоме майно на підставі Повідомлення Ощадбанку від 03.08.1995 рік, арх. док. №16 за 03.08.1995, заявник Шевченківська державна нотаріальна контора. Як убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру з прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо [PERSON] від 03.07.2024, зареєстровано заборону на нерухоме майно за реєстраційним номером 3167326, що зареєстровано 03.05.2006 року реєстратором Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області; підстава обтяження повідомлення Ощадбанк від 03.08.1995 рік. Об`єктом обтяження є невизначене майно відносно власника [PERSON] , [INFO] . 13 липня 2024 року позивач звернувся з заявою до АТ «Державний ощадний банк України щодо надання повідомлення про виконання зобов`язань з метою зняття вищевказаної заборони. 23 липня 2024 року АТ «Державний ощадний банк України» надав [PERSON] відповідь в якій зазначив, що надати повідомлення про зняття заборони не вбачається можливим через зберігання кредитних справ 5 років. Інформація щодо кредитної заборгованості [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), перед АТ «Ощадбанк», станом на 10.09.2024, відсутня, що пітверджується відповідною к. довідки та представником відповідача. Загальновідомою обставиною є той факт, що на території Української РСР діяли відділення, філії та каси Ощадбанку СРСР, які входили до складу мережі установ та організацій Українського Республіканського Банку Ощадного банку СРСР. На території України до 1991 року діяв Закон СРСР за №1305-1 від 06 березня 1990 року «Про власність в СРСР». У статті 22 цього Закону було визначено, що у власності союзної республіки (тобто, Української РСР) перебуває майно органів влади і управління союзної республіки, культурні та історичні цінності народів союзної республіки, кошти республіканського бюджету, республіканські банки, республіканські страхові, резервні та інші фонди, а також підприємства і народногосподарські комплекси, вищі навчальні заклади республіканського значення, об`єкти соціально-культурної сфери та інше майно, що забезпечує суверенітет, господарську самостійність республіки, її економічний і соціальний розвиток. Згідно частини першої\~статті 34 Закону Української РСР «Про власність» від 07 лютого 1991 року № 697-XII, загальнодержавну (республіканську) власність складають: земля, майно, що забезпечує діяльність Верховної Ради України та утворюваних нею державних органів; майно Збройних Сил, органів державної безпеки, внутрішніх військ і Державної прикордонної служби України; оборонні об`єкти; єдина енергетична система; системи транспорту загального користування, зв`язку та інформації, що мають загальнодержавне (республіканське) значення; кошти республіканського бюджету; республіканський національний банк, інші державні республіканські банки та їх установи і створювані ними кредитні ресурси; республіканські резервні, страхові та інші фонди; майно вищих і середніх спеціальних навчальних закладів; майно державних підприємств; об`єкти соціально-культурної сфери або інше майно, що становить матеріальну основу суверенітету України і забезпечує її економічний та соціальний розвиток. Як зазначено в статті\~1\~Розділу\~I «Загальні положення» Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20 березня\~1991 року № 872-XII, Україна самостійно організовує банківську систему. Банківська система є дворівневою і складається з Національного банку України та комерційних банків, у тому числі Зовнішньоекономічного банку України, Ощадного банку України, республіканських та інших комерційних банків різних видів і форм власності. Статтями\~38,\~39\~Розділу\~IV «Ощадна справа в Україні» Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20 березня\~1991 року № 872-XII, визначено, що ощадну справу в Україні здійснює Ощадний банк України та інші комерційні банки. Ощадний банк України є спеціалізованим комерційним банком. Ощадний банк України - юридична особа. Керівництво Ощадним банком України здійснює Правління банку. Україна гарантує збереження вкладів і цінних паперів громадян в Ощадному банку України та їх видачу вкладникам на першу вимогу. Відповідно до пункту 2 Постанови Верховної Ради України від 20 березня 1991 року «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність» було оголошено власністю України Український Республіканський банк Держбанку СРСР, Український Республіканський банк державного комерційного промислово-будівельного банку «Укрпромбудбанк», Український Республіканський Банк Ощадного банку СРСР, Український республіканський банк Зовнішекономбанку СРСР з їх мережею, обчислювальним центрами, усіма активами, пасивами. Наказом Українського Республіканського банку від 02 січня 1992 року за №2-К у відповідності з Статутом, зареєстрованим Національним банком України 31 грудня 1991 року за №4, Український Республіканський банк Ощадного банку СРСР, з підзвітною йому інфраструктурою установ та організацій, перетворено в Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України). Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 року за № 876 «Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України»\~на виконання розпорядження Президента України від 20 травня 1999 року №106 та з метою удосконалення структури і організації управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України, створення умов для більш ефективної реалізації державою прав власника вирішено перетворити Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України) у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Установлено, що Банк є правонаступником прав і обов`язків Ощадбанку. Крім того, у\~постанові Кабінету Міністрів України «Про виплату в 2012 році громадянам України компенсації втрат від знецінення грошових заощаджень, вкладених до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, та в облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, державні казначейські зобов`язання СРСР і сертифікати Ощадного банку СРСР, придбані на території Української РСР» № 346 від 23 квітня 2012 року\~чітко вказано, що «установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»». Відтак, посилання АТ «Ощадбанк» з приводу того, що останній не є належним відповідачем по справі, суперечить вищенаведеним нормативно-правовим актам, а тому банк є належним відповідачем у справі та несе матеріально-правову відповідальність перед позивачем. Згідно з частинами першою, другою\~статті 41Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини першої\~статті 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною першою\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини першої, другої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга\~статті 321 ЦК України). Згідно зі\~статтею 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391\~ЦК України\~встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Водночас, відносно майна позивача було накладено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, а саме: Шевченківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення, 03.08.1995, Ощадбанк, що зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером: 3167326, 03.05.2006, об`єкт обтяження: невизначене майно, власник: [PERSON] . Обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших осіб, яких законом уповноважено накладати відповідну заборону (обмеження), або такі, що виникли з правочину (пункт 5 частини першої\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Підстави здійснення державної реєстрації обтяжень передбачені нормами\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема положеннями частини другої\~статті 27 цього Закону, натомість накладання заборони органами нотаріату унормовано також й положеннями\~Закону України «Про нотаріат», зокрема\~статтею 73 цього Закону. Крім того, статтею 74 Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно у зв`язку, зокрема із: повідомленням кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту); рішенням суду. З матеріалів справи вбачається, а також не заперечується відповідачем, що у позивача відсутня будь-яка заборгованість перед банком, однак останній не ініціює процесу зняття обтяжень, вважаючи себе не стороною правовідносин, на підставі яких вчинено таке обтяження. Водночас, нотаріус позбавлений права з власної ініціативи зняти заборону на невизначене нерухоме майно [PERSON] , оскільки нормами матеріального права передбачено алгоритм та підстави вчинення таких дій останнім. Статтями\~12,\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наявність заборони на невизначене нерухоме майно [PERSON] , неможливість скасування заборони в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття заборони з нерухомого майна, захистити своє порушене право власності не може, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved