Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

13.01.2025 позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду міста Полтави із позовною заявою до Держави Україна, Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. На обґрунтування своїх вимог вказав, що вважає свої права та законні інтереси порушеними зі сторони Держави України, оскільки Міністерством юстиції були проігноровані його вимоги щодо негайного виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27.02.2023 у справі №760/17232/20 про стягнення з держави російська федерація на його користь моральну шкоду у розмірі 1000000 грн., а також щодо ініціювання внесення змін до чинного законодавства з метою виконання зазначеного рішення. Зазначає, що неправомірними діями внаслідок бездіяльності Держави Україна щодо неврегулювання питання подальшого примусового виконання виконавчих документів боржником за якими є держава-агресор російська федерація, позивачу завдано матеріальну шкоду у розмірі 100000 грн. та моральну шкоду у розмірі 100000000 грн. Моральна шкода полягає у психологічному напруженні, душевних стражданнях, відсутності правового захисту, розчаруванні та незручностях пов`язаних з необхідністю направлення звернень до державних органів, які виникли внаслідок порушення органом держави прав людини, а саме : не виконання судового рішення, та порушення його прав на мирне володіння своїм майном. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.11.2025 провадження у справі відкрито та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 31.01.2025 від представника відповідача Міністерства юстиції України до суду надійшов відзив із запереченнями щодо поданої позовної заяви. Вказав, що позивачем не доведено факт наявності протиправних дій при виконанні виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2024 у справі №760/17232/20, факт заподіяння позивачу такими діями моральної чи матеріальної шкоди, причинного зв`язку між діями та завданою шкодою. Шкода завдана російською агресією повинна бути відшкодована російською федерацією у спеціальному порядку, в межах міжнародного репараційного механізму, натомість, позовні вимоги зводяться до того, що таку шкоду повинна відшкодувати держава, що стала об`єктом агресії. Відшкодування шкоди завданої позивачу є обов`язком боржника, а завданням державного виконавця є вжиття заходів спрямованих на примусове виконання рішення. Не стягнуті кошти на виконання судового рішення не є майновою шкодою, яка підлягає відшкодуванню на підставі ст. 1173, 1174 ЦК України. Посилання позивача на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 у справі №440/12471/24 про визнання протиправними дій щодо не розгляду звернень [PERSON] не вказують на наявність протиправних дій відповідача при виконанні виконавчого листа, а стосуються порушення відповідачем Закону України «Про звернення громадян». Враховуючи необґрунтованість вимог позивача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.02.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. 04.02.2025 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, вимоги заяви підтримав просив задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача Міністерства юстиції України у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Державної казначейської служби України у судове засідання не з`явився, про дату і місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, заслухавши представника відповідача Міністерства юстиції України, повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~ встановив таке. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27.02.2023 у справі № 760/17232/20 позовні вимоги [PERSON] до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди задоволено. Стягнуто з держави Російська Федерація на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1\~000 000,00 грн. та 10 000,00 грн. судового збору (а.с. 20-24). 03.01.2024 було видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення, боржником за яким є Російська Федерація в особі Посольства Російської Федерації (а.с. 17). На виконанні у ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа, яке приєднано до зведеного виконавчого провадження №59036926 до складу якого входять виконавчі провадження, за якими боржником є держава - Російська Федерація. В рамках виконання зведеного виконавчого провадження, Відділом проводились заходи, щодо виявлення майна боржника на підконтрольній території України на яке можливо звернути стягнення для примусового виконання виконавчих документів. Разом з тим, чинне законодавство України, зокрема\~Закони України «Про виконавче провадження», «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», не врегульовують правовідносини щодо порядку виконання рішень суду, боржником за яким є іноземна держава, в тому числі, яка визнана державою агресором та/або державою-окупантом. Указом Президента України від 18.05.2022 № 346/2022\~створено робочу групу, яка активно працює над створенням міжнародного компенсаційного механізму відшкодування збитків, завданих збройною агресією Російською Федерації проти України. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ст. 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №216/3521/16-ц (провадження №14-714цс19) зроблено висновок, що виходячи з положень статей\~16\~і\~23 ЦК України\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Відповідно\~ст. 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Обґрунтовуючи свій позов\~позивач зазначав, що йому завдано моральну шкоду органами державної влади внаслідок невиконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27.02.2023. Порядок виконання рішення судів у цивільних справах, в яких стороною є іноземний елемент\~встановлено нормами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, яка підписана поряд з іншими державами Україною та російською федерацією і яка ратифікована Верховною радою України Законом N 240/94-ВР від 10.11.94. Ст.51 Конвенції передбачено, що кожна\~з Договірних\~Сторін на умовах, передбачених\~цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань. Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01 грудня 2022 року відповідно до положень статті 62 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 24 Закону України "Про міжнародні договори України", зупинено у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР. Крім того за ч. 2 даного Закону ухвалено,

Outcome: dismissed