Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до Боярської міської ради (далі відповідач), про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, як пропущеного з поважної причини, в якому вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований у житловому будинку по [ADDRESS] . Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається із 3/4 частини житлового будинку із господарськими присадибними спорудами та будівлями, що розташовані по [ADDRESS] . Згідно ухвали Макарівського районного суду від 17.09.1980 року та від 18.01.2010 року (про виправлення описки) у справі № 2-242 за позовом про поділ майна, зокрема за [PERSON] визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно рішення Макарівського районного суду Київської області від 18.10.2011 року у справі № 2-160/11 за позовом про визнання права власності на спадкове майно, зокрема за [PERSON] визнано право власності на 2/4 частини цього ж житлового будинку із іншими господарськими спорудами. Заповіту батько не складав, таким чином спадкування відбувається за законом. Позивачка являється єдиною дочкою [PERSON] та єдиним спадкоємцем за законом першої черги щодо майна померлого батька. За життя свого батька, позивачка постійно ним опікувалася, оскільки проживала разом з ним постійно. Після смерті батька продовжила користуватися та володіти його житловим будинком, проводила оплату комунальних послуг та вела господарство. Тому вважала, що після смерті батька прийняла спадкове майно та стала повноправною спадкоємицею і власником спадкового майна. Позивач після смерті батька мала подати заяву про прийняття спадщини протягом півроку до 03.06.2017 року включно, оскільки вона не була зареєстрована з батьком за однією адресою проживання. Однак у вказаний період вона не звернулася вчасно до нотаріуса через банальне незнання вимог законодавства у даній сфері, окрім того не змогла би звернутися до нотаріальної контори вчасно через об`єктивні та поважні причини. На початку 2017 року у неї суттєво та різко погіршився стан здоров`я, що в результаті призвело до хірургічного втручання та тривалого лікування і реабілітації. У період з 03 березня 2017 року по 22 квітня 2017 року вона проходила курс стаціонарного лікування з приводу хронічної хвороби прямої кишки. Після проведеного оперативного хірургічного втручання та лікування тривалий час проходила реабілітацію. На фоні вказаної хвороби через незначний час спровокувала інша хвороба, у зв`язку із цим у період з 10 травня 2017 року по 08 червня 2017 року вона перебувала знову на стаціонарному лікуванні у гінекологічному відділенні Макарівської ЦРЛ. Весь період лікування проходив суттєво напружено, симптоматика перенесених захворювань практично весь період протікання завдає гострого болю та змушує прибігати до інтенсивної терапії та постійного ліжкового режиму. Це ускладнює навіть процес пересування по будинку до повного одужання, що стало основною причиною пропуску встановленого терміну прийняття спадщини. У квітні 2024 року вона звернулася до приватної нотаріальної контори Бучанського нотаріального округу для оформлення спадщини щодо майна померлого батька, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та роз`яснено про необхідність звернення до суду із позовом через пропуск шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини. Таким чином позивач вважає, що строк подачі заяви про прийняття спадщини нею був пропущений з поважних та об`єктивних причин і підлягає поновленню із наданням додаткового строку достатнього для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Тому, позивач просила суд: визначити їй додатковий строк терміном один місяць, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 23.05.2024 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.08.2024 року, яке неодноразово відкладалося. Вказаною ухвалою також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 23.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.02.2025 року, який в подальшому відкладено на 21.03.2025 року. У судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явилися. Від представника позивача адвоката Живаги О.В. надійшла заява про розгляд справи без його та позивача участі та про підтримання позовних вимог, які просив задовольнити. Відповідач Боярська міська рада, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, у судове засідання не з`явилася, заперечень щодо позову не подавала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-6). [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 7, 8-9, 17), який на день смерті проживав та був зареєстрований у житловому будинку по [ADDRESS] . На день його смерті за вказаною адресою зареєстрованих громадян не значиться (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із 3/4 частини житлового будинку із господарськими присадибними спорудами та будівлями, що розташовані по [ADDRESS] . Згідно ухвали Макарівського районного суду від 17.09.1980 року та від 18.01.2010 року (про виправлення описки) у справі № 2-242 за позовом про поділ майна, зокрема за [PERSON] визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 13-14, 15). Згідно рішення Макарівського районного суду Київської області від 18.10.2011 року у справі № 2-160/11 за позовом про визнання права власності на спадкове майно, зокрема за [PERSON] визнано право власності на 2/4 частини цього ж житлового будинку із іншими господарськими спорудами (а.с. 16). Заповіту [PERSON] не складав, таким чином спадкування відбувається за законом. Позивачка являється єдиною дочкою [PERSON] та єдиним спадкоємцем за законом першої черги щодо майна померлого батька [PERSON] , що вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру від 20.05.2024 року (а.с. 20). Як вказала позивач, за життя свого батька, вона постійно ним опікувалася, оскільки проживала разом з ним постійно. Після смерті батька продовжила користуватися та володіти його житловим будинком, проводила оплату комунальних послуг та вела господарство. Тому вважала, що після смерті батька прийняла спадкове майно та стала повноправною спадкоємицею і власником спадкового майна. У квітні 2024 року позивач звернулася до приватної нотаріальної контори Бучанського нотаріального округу для оформлення спадщини щодо майна померлого батька, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та роз`яснено про необхідність звернення до суду із позовом через пропуск шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 21). Щодо поважності з яких позивач пропустила строк подачі заяви до нотаріуса, судом встановлено наступне. Строк подачі до нотаріуса заяви після смерті [INFO] [PERSON] становив з 03.12.2016 року по [INFO] . Як вказала позивач на початку 2017 року у неї суттєво та різко погіршився стан здоров`я, що в результаті призвело до хірургічного втручання та тривалого лікування і реабілітації. Весь період лікування проходив суттєво напружено, симптоматика перенесених захворювань практично весь період протікання завдає гострого болю та змушує прибігати до інтенсивної терапії та постійного ліжкового режиму. Це ускладнює навіть процес пересування по будинку до повного одужання, що стало основною причиною пропуску встановленого терміну прийняття спадщини. Так, судом встановлено, що у період з 03 березня 2017 року по 22 квітня 2017 року позивач проходила курс стаціонарного лікування з приводу хронічної хвороби прямої кишки (а.с. 18). Після проведеного оперативного хірургічного втручання та лікування тривалий час проходила реабілітацію. Крім того, у період з 10 травня 2017 року по 08 червня 2017 року позивач перебувала знову на стаціонарному лікуванні у гінекологічному відділенні Макарівської ЦРЛ (а.с. 19). У вказаних медичних довідках вказане дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] ». Тож, суд приймає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та вважає їх поважними. Вирішуючи даний спір, суд керується також наступним. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/14 висловив свою позицію, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності та наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суд вважає їх поважними, позивач є єдиним спадкоємцем майна свого батька, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати з відповідача не стягуються, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved