Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

В липні 2024 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування поданого позову посилається на те, що 18 листопада 2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанси» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 0850-5417, за умовами якого відповідачу надано грошові кошти (кредит) у розмірі 15 000,00 гривень, а остання зобов`язалась повернути дані кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором. 28 жовтня 2021 року між ТОВ «Укр кредит фінанси» та ТОВ «Факторинг Партнерс», було укладено Договір № 02/10/2021, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до [PERSON] за договором № 0850-5417. Станом на час звернення із позовом, заборгованість за Договором № 0850-5417 від 18 листопада 2021 року відповідачем не погашена, у відповідача обліковується прострочена заборгованість, загальний розмір якої становить 27600,00 грн., з яких: 15000,00 гривень - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 12600,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги Просить суд стягнути із [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованості за кредитним договором в сумі 27600,00 грн та судові витрати по справі, а саме понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 гривень та 9000, 00 гривень понесених витрат на правову допомогу. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Поштовий конверт, направлений відповідачу на адресу місця реєстрації, з ухвалою про відкриття провадження по справі, копією позовної заяви з додатками, повернувся до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить прохальна частина позову, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. 18 листопада 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанси» та [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 0850-5417. (а.с. 6-9) ТОВ «Факторинг Партнерс» є фінансовою установою, що здійснює діяльність з надання інших фінансових послуг, інші види грошового посередництва, отримало свідоцтво про реєстрацію фінансової установи від 25 травня 2020 року № 242, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. (зворот.а.с.39) 18 листопада 2021 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту та правила відкриття кредитної лінії з подальшим підписанням договору про відкриття кредитної лінії № 0850-5417. (а.с. 10-19) Договір від 18 листопада 2021 року № 0850-5417 укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором А620). Згідно з пунктом 1.2 договору від 18 листопада 2021 року № 0850-5417 кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом, тип кредиту кредитна лінія. Мета отримання кредиту для задоволення особистих потреб позичальника (пункт 1.3 договору від 18 листопада 2021 року № 0850-5417). У розділі 2 договору від 18 листопада 2021 року № 0850-5417 визначено порядок, умови надання кредиту та періодичність внесення платежів, а саме: розмір кредитного ліміту 15 000 грн. кредит надається позичальнику протягом 3 днів з моменту укладання цього договору; тип процентної ставки за користуванням кредитом фіксована; заявлений строк користування кредитом складає 21 календарний день з дня надання кредиту; позичальник має право достроково до закінчення строку кредитування сплатити кредит повністю у останній календарний день заявленого строку; сума кредиту 15000 грн. нараховані проценти за користування кредитом у заявлений строк 6300 грн. разом до сплати 21300 грн. нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, в наступних розмірах: стандартна процентна ставка 3 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключення строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою); знижена процентна ставка 2 %; строк кредитування 300 календарних днів (до 13 вересня 2022 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику; реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 572462 %; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору 150 000 грн та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 135000 грн. пільгова процентна ставка 0,01 %. Відповідно до пункту 3.1 договору від 18 листопада 2021 року № 0850-5417 позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит, проценти за користування кредитом та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо така буде) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах відкриття кредитної лінії, що затверджені кредитодавцем. Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту від 18 листопада 2021 року № 0850-5417 відповідач отримала кредитні кошти, які були перераховані їй на карту № [NUMBER] . (зворот. а.с. 20) ТОВ "Укр Кредит Фінанс" свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. Відповідач порушила умови кредитного договору щодо повернення коштів, не сплатила відсотки за користування кредитом в повному обсязі та у визначений строк. 28 жовтня 2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 02/10/2021. (а.с.28-29) 04 листопада 2021 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" і ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено додаткову угоду № 1 до договору факторингу № 02/10/2021 від 28 жовтня 2021 року (а.с.30) Відповідно до реєстру боржників № 10 до договору факторингу від 28 жовтня 2021 року № 02/10/2021 ТОВ «Факторинг Партенрс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 18 листопада 2021 року № 0850-5417 у розмірі 27600,00 грн. (а.с.33) Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі N 752/8842/14-ц. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Щодо переходу прав вимоги, які перейшли до позивача, як нового кредитора, від ТОВ «Укр кредит фінанс», судом встановлено наступне. Так, з матеріалів справи вбачається, що договір про відкриття кредитної лінії № 0850-5417 був укладений між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] 18 листопада 2021 року. Натомість договір факторингу № 02/10/2021, за яким ТОВ «Укр кредит фінанс» відступило право вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс», був укладений 28 жовтня 2021 року - тобто за десять днів до укладання Кредитного договору між ТОВ «Укр кредит фінанси» та [PERSON] . Тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором ТОВ «Укр кредит фінанс» та боржником [PERSON] . Відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Факторинг Партнерс» на підставі договору факторингу від 28 жовтня 2021 року. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 18 листопада 2021 року між нею та ТОВ «Укр кредит фінанс». Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача. Відсутність порушеного, не визнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Зокрема, встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі N 910/15262/18, від 03 березня 2020 року у справі N 910/6091/19, від 16 жовтня 2020 року у справі N 910/12787/17. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Конституція України, проголосивши Україну соціальною, правовою державою, визначила зміст і спрямованість діяльності держави, зокрема її обов`язок щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав і свобод людини (статті 1,3 Конституції України). Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню, оскільки представником позивача не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 76-79 та 81 ЦПК України. Отже суд відмовляє у задоволенні позову, як такого, що заявлений неналежним позивачем. Відповідно статей 133, 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed