Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересовані особи : Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] , якого, відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022р. №69/2022, було призвано на військову службу до лав Збройних Сил України [INFO] . Від шлюбу є дві доньки [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2012 року народження. Чоловік заявника [PERSON] , в період з 03.07.2022р. по 08.07.2022р., з 24.08.2022р. по 21.11.2022р., з 23.11.2022р. по 19.01.2023р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у м.Краматорськ Донецької області, с.Троїцько-Сафонове с.Володимирівка Миколаївської області, м.Бахмут Донецької області. Лейтенант [PERSON] рахується безвісті зниклим з 19 січня 2023р. відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 20 січня 2023р. №20. За результатами проведеного службового розслідування встановлено, що [INFO] , близько 19-00 год., внаслідок авіаційного бомбового удару та артилерійського обстрілу району зосередження військової частини [NUMBER] в [ADDRESS] , що було розташовано в підвалі триповерхового будинку, будинок повністю зруйновано та знищено полум`ям. Проведені пошукові заходи результатів не принесли. Внаслідок події зникли безвісті 19 військовослужбовців, серед яких і [PERSON] . В акті службового розслідування за вказаним фактом, зазначено, що вказані особи вважаються безвісті зниклими. Внаслідок звернення заявника [PERSON] до поліції, СВ Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12023111130000271 від 29.01.2023р. за фактом безвісного зникнення [PERSON] , [INFO] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України. Також, відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20240104-145 від 04.01.2024р., [PERSON] зник на території бойових дій. Оголошення чоловіка [PERSON] [PERSON] померлим - стане підставою для реалізацією прав заявника та обов`язків, пов`язаних зі смертю чоловіка, зокрема, припинення шлюбу, спадкування, отримання відповідної допомоги (виплати) тощо. Враховуючи наведене, [PERSON] просить суд оголосити [PERSON] , [INFO] - померлим. Датою смерті [PERSON] , [INFO] - вважати [INFO] . Присутні у судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник Шаповал Х.О. підтримали зміст та обґрунтування вимог заяви, наполягали на її задоволенні. Сповіщені належним чином про час та дату розгляду справи заінтересовані особи до зали суду не з`явились, своїх представників для участі у справі не направили, судом було оголошено у судовому засіданні зміст їх письмових пояснень. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»,\~Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого\~Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX\~(зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-IX, та змінами внесеними\~указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022\~в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який послідуючими Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час. Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Статтею 305 ЦПК України\~передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч. 1\~ст. 308 ЦПК України\~суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до частини першої\~статті 46 ЦК України\~фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч. 3.\~ст. 46 ЦК України). Статтею 47 ЦК України\~визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення особи померлою необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Однак необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим (п. 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у\~статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглися та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Як встановлено у судовому засіданні, року народження, якого, відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022р. №69/2022, було призвано на військову службу до лав Збройних Сил України [INFO] . Від шлюбу є дві доньки [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2012 року народження. Чоловік заявника [PERSON] , в період з 03.07.2022р. по 08.07.2022р., з 24.08.2022р. по 21.11.2022р., з 23.11.2022р. по 19.01.2023р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у м.Краматорськ Донецької області, с.Троїцько-Сафонове с.Володимирівка Миколаївської області, м.Бахмут Донецької області. Лейтенант [PERSON] рахується безвісті зниклим з 19 січня 2023р. відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 20 січня 2023р. №20. За результатами проведеного службового розслідування встановлено, що [INFO] , близько 19-00 год., внаслідок авіаційного бомбового удару та артилерійського обстрілу району зосередження військової частини [NUMBER] в [ADDRESS] , що було розташовано в підвалі триповерхового будинку, будинок повністю зруйновано та знищено полум`ям. Проведені пошукові заходи результатів не принесли. Внаслідок події зникли безвісті 19 військовослужбовців, серед яких і [PERSON] . В акті службового розслідування за вказаним фактом, зазначено, що вказані особи вважаються безвісті зниклими. Внаслідок звернення заявника [PERSON] до поліції, СВ Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12023111130000271 від 29.01.2023р. за фактом безвісного зникнення [PERSON] , [INFO] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України. Також, відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20240104-145 від 04.01.2024р., [PERSON] зник на території бойових дій. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024р. у справі №755/11021/22 встановлено, що частину другу\~статті 46 ЦК України\~потрібно тлумачити з урахуванням динамічного характеру суспільних відносин, які в умовах воєнних дій, збройних конфліктів зазнають швидких і непередбачуваних змін. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Стислість строків вирішення такої категорії справ та ухвалення судових рішень у досліджуваній категорії справ стає особливо важливою в умовах, коли йдеться про встановлення правового статусу осіб, які зникли безвісти під час воєнних дій, збройного конфлікту, оскільки затримки в правовому реагуванні можуть призвести до погіршення ситуації для постраждалих осіб, їхніх родин і суспільства загалом. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309). У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності. Згідно з принципом правової визначеності відрахування шестимісячного строку від дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій території України не забезпечувало б достатньої передбачуваності та сталості правових відносин. В умовах триваючої збройної агресії рф проти України, що супроводжується численними випадками зникнень осіб та постійною нестабільністю, передбачити момент закінчення такої агресії неможливо. На час прийняття цієї постанови російсько-українська війна все ще триває, що посилює правову невизначеність і може ускладнювати ефективне застосування закону та забезпечення захисту прав осіб, які постраждали внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту та у яких, у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи, виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Враховуючи наведене, суд зазначає, що, відповідно до наказу №309, активні бойові дії у с.Ягідне Бахмутського району Донецької області закінчились 27.02.2023р., тобто, на момент розгляду справи по суті, пройшло більше ніж шість місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи [PERSON] , тому заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved