Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», 03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, МФО 300346, код ЄДРПОУ 23494714, п/р № [NUMBER] , заборгованість за кредитним договором № 625/40/2-072 від 20.02.2008 року розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішення суду яка станом на 23.02.2022 року становить 74798,64 грн., та складається з суми заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість 15405,89 грн.; суми заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 59392,75 грн. В обгрунтування позову покликається на те, що 20.02.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] , укладено договір кредиту № 625/40/2-072. Рішенням №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було припинено Акціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариста «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року. Відповідно до умов кредитного договору Кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 50000,00 грн. 12.08.2022 Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «АльфаБанк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Відповідно до Договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. Відповідно до виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.02.2015, справа № 442/8070/14-ц на користь АТ «Укрсоцбанк» було стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором № 625/40/2-072 від 20.02.2008, в розмірі 114122,65 грн., дане рішення відповідачем не виконано. В результаті не виконання рішення суду та умов договору у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду яка станом на 23.02.2022 становить - 74798,64 грн. та складається з: Суми заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість 15405,89 грн. Сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 59 392,75 грн. Загальна суми заборгованості 74 798,64 грн., яку просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 28.02.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 20.03.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідно до ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. 18.03.2025, відповідач [PERSON] подав відзив, в якому позов частково заперечує, вказує, що позивачем безпідставно нараховано інфляційні втрати та три відсотки річних за період з 01.03.2020 по 22.02.2022 року; не враховано сплачені ним грошові кошти добровільно в сумі 3500 грн. та 7953,54 грн. в 2016-2017 роках; неправильно вказана база для нарахування 3 відсотків річних та інфляційних втрат, а саме це повинно бути грошове зобов`язання, яке складає суму заборгованості по кредиту та відсотках, а не сума заборгованості вказана у рішенні суду. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Матеріалами справи встановлено та сторонами не заперечується, що 20.02.2008 між АКБ соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 625/40/2-072 на загальну суму 50000,00 грн. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 17.02.2015 №442/8070/14-ц позов ПАТ «УкрСоцБанк» задоволено та стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором від 20.02.2008 року в розмірі 118056,83 грн. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 20.10.2015 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, змінено рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким зменшено розмір нарахованої заборгованості за відсотками, пені за несвоєчасне погашення відсотків та інфляційних витрат за відсотками. «За наслідками проведених розрахунків, апеляційний суд вказав, що сума заборгованості за відсотками повинна складати 47004,12 грн. (50049,69-3045,57), пеня за несвоєчасне погашення відсотків 6320,01 грн. розмір інфляційних втрат за відсотками - 6462,28 грн., Сума заборгованості за кредитом складала 46294,35 грн. а відтак загальний розмір заборгованості складає 114122,65 грн.» - згідно мотивувальної частини рішення апеляційного суду. \~ \~ \~ \~23.10.2015\~державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження за № 49121260 з примусового виконання виконавчого листа № 442/8070/14-ц виданого 03.12.2014 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з [PERSON] в користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 114122,65 грн. та судовий збір в розмірі і 1141,22 грн. 15.01.2020 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області постановлено ухвалу якою замінено стягувана у виконавчому листі №442/8070/14-ц, що видав Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області, а саме з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (ЄДРПОУ 23494714) за правом грошової вимоги до [PERSON] 21.12.2019 виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа з підстав п. 7 ч. 1\~ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». \~ \~ \~ \~09.11.2022 Дрогобицьким міськрайонним судом видано дублікат виконавчого листа №442/8070/14 про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по кредитному договору №625/40/2-072 від 20.02.2008 року в розмірі 114 122,65 грн. та судовий збір в розмірі 1141,22 грн., який перебував на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурко А.М. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2024 року по ВП №764417350 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №442/8070/14 про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ "Укрсоцбанк» заборгованість по кредитному договору №625/40/2-072 від 20.02.2008 в розмірі 114 122,65 грн. та судовий збір в розмірі 1141,22 грн. закінчено у зв`язку з фактичним виконанням. З боржника [PERSON] на користь стягувача перераховано 115263,87грн. в рахунок погашення боргу за виконавчим документом. \~ \~ \~ \~Позивачем до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості 3 відсотків річних, з якого вбачається, що відповідачем у 2016 році перераховано банку заборгованість за кредитним договором 3500 грн., 12.10.2017 перераховано 7953,54 грн., тобто на той час заборгованість за рішенням суду зменшилася до 102\~669,01 грн. З інформації по виконавчому провадженню №776417350, вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого листа №442/8070/14 про стягнення з [PERSON] в користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість по кредитному договору №625/40/2-072 від 20.02.2008 в розмірі 114 122,65 грн. приватним виконавцем Бурко А.М. з відповідача [PERSON] в користь позивача у грудні 2024 року стягнуто 115263,87грн., з яких 1141,22грн. судовий збір. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язаня на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема сплатити гроші. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом умов кредитного договору №625/40/2-072 від 12.02.2008 року укладеного між банком та відповідачем, а саме п.п.3.3.7 та 3.3.8 відповідач як позичальник взяв на себе зобов`язання сплачувати вчасно проценти за користування кредитом та вчасно і в повному обсязі погасити кредит, тобто невиконане позичальником [PERSON] грошового зобов`язання по даному кредитному договору складається з суми неповернутого тіла кредиту та відсотків за користування кредитом, інфляційні втрати та нарахована пеня не відносять до грошового зобов`язання по кредитному договору (це вид забезпечення виконання зобов`язання ст.546 ЦК України). Відповідно сума невиконаного зобов`язання по кредитному договору станом на 12.03.2017 дата з якої позивач нараховує 3 відсотки річних та інфляційні втрати, складає - заборгованість по кредитному договору, в яку входить 46294,35 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками 47004,12 грн., що становить загальну суму заборгованості по кредитному зобов`язанню 93298,47грн.- мінус сплачені 2500+1000, що дорівнює 89798 грн. - сума простроченого зобов`язання, на яку нараховується три відсотки річних та інфляційні втрати, тому суд не погоджується з твердження позивача, що базовою сумою для розрахунку трьох відсотків річних є 110622,65 грн. як вказано у розрахунках позивача. Позивач не пояснив яка базова сума для розрахунку інфляційних втрат, яка згідно розрахунку щомісячно збільшувалася, тому суд вважає, що інфляційні втрати нараховуються з суми 89798 грн. Суд вважає безпідставним нарахуванням трьох відсотків річних та інфляційних втрат із суми заборгованості вказаної до стягнення у рішенні суду, оскільки судові рішення по справі №442/8070/14 не є грошовим зобов`язанням у розумінні ст.625 ЦК України. Грошовим зобов`язанням є зобов`язання, яке виникає з кредитного договору. Відповідно 3 відсотки річних з 12.03.2017 року по 01.09.2017 року складає 1122,47 грн., а з 01.10.2017 сума простроченого зобов`язання зменшилася на 7953,64грн, відповідно складає 81844,83 грн., з чого слідує, що 3 відсотки річних з 01.10.2017 року по 01.03.2020 року будуть складати 5729,14 грн. Загальна сума 3 відсотків річних за вказаний період 6851,61грн. Розрахунок інфляційних втрат: З березня по вересень 2017 року при сумі боргу 89798 грн. (індекси інфляції з березня по вересень включно 101,8%, 100,90%,101,30%, 101,60%, 100,20%,99,9%, Індекс інфляції за весь період\~= (101.8 : 100) x (100.9 : 100) x (101.3 : 100) x (101.6 : 100) x (100.2 : 100) x (99.9 : 100) x (102.0 : 100) =\~1.079383 Інфляційне збільшення\~= 89798 x 1.079383 - 89798 =\~7 128,41 грн. З 01.10.2017 року по 01.03.2020 року при сумі боргу - 81844,83грн. Індекс інфляції за весь період\~= (101.2 : 100) x (100.9 : 100) x (101.0 : 100) x (101.5 : 100) x (100.9 : 100) x (101.1 : 100) x (100.8 : 100) x (100.0 : 100) x (100.0 : 100) x (99.3 : 100) x (100.0 : 100) x (101.9 : 100) x (101.7 : 100) x (101.4 : 100) x (100.8 : 100) x (101.0 : 100) x (100.5 : 100) x (100.9 : 100) x (101.0 : 100) x (100.7 : 100) x (99.5 : 100) x (99.4 : 100) x (99.7 : 100) x (100.7 : 100) x (100.7 : 100) x (100.1 : 100) x (99.8 : 100) x (100.2 : 100) x (99.7 : 100) x (100.8 : 100) =\~1.186276 Інфляційне збільшення\~= 81844.83 x 1.186276 - 81844.83 =\~15 245,75 грн. Всього інфляційні втрати за період з березня 2017 року по березень 2020 року складають 22374,16грн. Суд вважає, що з березня 2020 року по лютий 2022 року банк не мав права нараховувати 3 відсотки річних та інфляційні втрати, оскільки в цей час діяв карантин, що зумовлювало звільнення від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та виходячи з наступного. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Так, пунктом 1 статті 1 Закону України від 16 червня 2020 року № 691-ІХ «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19», який набрав чинності 04 липня 2020 року, внесено зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України та доповнено його пунктом 15 такого змісту: «У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення». Отже, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення (пункт 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Тлумачення пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку (штраф, пеню) за таке прострочення. Законодавець на рівні акта цивільного законодавстві (пункт 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) передбачив спеціальний випадок звільнення від обов`язку позичальника сплатити неустойку (штраф, пеню). Такий обов`язок припиняється без його виконання. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на усій території України було установлено карантин, який неодноразово продовжувався. Із 21 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року включно карантин не завершився, про що свідчить постанова Кабінету Міністрів України від 15 грудня 2021 року № 1336, якою він був продовжений до 31 березня 2022 року. Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2024 року у справі № 201/9121/22 зазначив: «Тобто з огляду на приписи пункту 15 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, постанови Кабінету Міністрів України, якими з 12 березня 2020 року установлено на всій території України карантин, що діяв протягом всього періоду, за який нараховуються три проценти річних та пеня, суди помилково не застосували вказані норми права та дійшли необґрунтованого висновку про стягнення з [PERSON] суми трьох процентів річних та пені за період з 21 січня 2022 року до 23 лютого 2022 року включно, що є безпідставним та таким, що суперечить нормам матеріального права». Отже, нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, які є особливою мірою відповідальності за невиконання зобов`язання, з 12 березня 2020 року по 23 лютого 2022 року є таким, що не відповідає нормам матеріального права. Суд приходить до висновку, що загальна сума 3 відсотків річних за вказаний вище період становить 6851,61грн., інфляційних втрат 22374,16грн., з урахуванням переплачених 11453,54грн. по ВП 776417350, а тому з відповідача слід стягнути 17772,23грн. Сума судового збору, яка підлягає стягненню пропорційного до частини задоволених позовних вимог, що складає 23 відсотки, становить 557,15 грн.

Outcome: approved