Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Баришівського районного суду Київської області з заявою про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] помер, [PERSON] . \~ \~ \~ \~Після смерті, [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить частка квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією ухвали Баришівського районного суду Київської області від 14.11.2006 року. \~ \~ \~ \~За життя [PERSON] ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склав. Позивачка [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю за однією адресою з 02.09.2009 року по 06.10.2024 року за адресою: [ADDRESS] , вели з спільне господарство, спільний побут та бюджет. Позивачка [PERSON] в 2009 році залишилася без опіки (сиротою), тому розпорядженням Баришівської райдержадміністрації № 460 від 02.09.2009 року спадкодавець [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] був призначений піклувальником над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] . З того часу позивачка [PERSON] залишилася проживати з [PERSON] однією сім`єю за однією адресою. Інших спадкоємців або близьких родичів окрім позивачки [PERSON] не мав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.. 1270 та 1264 ЦК України позивачка звернувся до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . \~ \~ \~ \~Однак на звернення позивачки до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] було надано роз`яснення щодо того, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивачки, їй необхідно звернутися до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю більше п`яти років зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] . У зв`язку з вищевикладеним, заявниця просить суд встановити факт постійного спільного проживання з [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від11.02.2025р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі. Проведення підготовчого засідання призначено на 25.03.2025р. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Баришівської державної нотаріальної контори - у підготовче судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, з позовним вимогами погодились у повному обсязі. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4\~ст. 206 ЦПК України\~передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що завява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Зі змісту свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.02.2013 р., вбачається, що 24.02.2013 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище дружині після одруження присвоєно - [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до розпорядження Баришівської райдержадміністрації №460 від 02.09.2009 року спадкодавець [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] був призначений піклувальником над позивачкою, на той час неповнолітньою [PERSON] , [INFO] ( а.с. 9). Згідно ухвали Баришівського районного суду Київської області від 14.11.2006 року за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частину квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 14,15). Листом Баришівської державної нотаріальної контори №138/02-14 від 05.02.2025 року позивачу повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом та рекомендовано для реалізації її спадкових прав звернутися до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства з метою фактичного місця проживання осіб № 99 від 06.03.2025 вбачається, що спадкодавець [PERSON] , померлий [INFO] та позивачка [PERSON] проживали за однією адресою (а.с. 73). З копії матеріалів спадкової справи №7/2025 заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] наданої на ухвалу суду Баришівською державною нотаріальною конторою вбачається, що єдиним спадкоємцем який звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] є позивачка [PERSON] (а.с.48-61). В письмових поясненнях свідок [PERSON] , який є чоловіком заявниці, підтвердив той факт, що заявниця [PERSON] та спадкодавець [PERSON] проживали однією сім`єю за однією адресою більше п`яти років ( а.с. 38,39). В письмових поясненнях свідок [PERSON] , яка є свекрухою заявниці, підтвердила факт спільного проживання однією сім`єю заявниці [PERSON] та спадкодавця [PERSON] більше п`яти років ( а.с. 35,36). В письмових поясненнях свідок [PERSON] , яка є сусідкою заявниці та проживає в тому ж будинку що й заявниця, підтвердила той факт, що заявниця [PERSON] та спадкодавець [PERSON] проживали однією сім`єю за однією адресою більше п`яти років (а.с.32,33). Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2\~ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно з ч. 1\~ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1\~ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачою свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України\~Про судову практику у справах про спадкування\~№7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Заявниця [PERSON] проживала зі спадкодавцем [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт постійного проживання заявниці [PERSON] разом зі спадкодавцем\~ [PERSON] , на час відкриття спадщини, так як це підтверджується зібраними по справі доказами. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявниця не має. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, у заяві заявник не ставить вимоги про стягнення судового збору з заінтересованої особи. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з заінтересованої особи на користь заявника витрат по сплаті судового збору сплачених заявником при зверненні до суду з вищевказаною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved