Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Короткий зміст заяви У лютому\~2025\~року [PERSON] \~звернувся до\~Березівського районного\~суду Одеської\~області із\~заявою провстановлення факту належності право установчого документу, а саме: державного акту на право приватної власності на землю. Заява мотивована тим, що в належному заявнику державному акті на право приватної власності на землю серії IV-OД № 020241 під час звернення до ЦНАП Березівської міської ради Березіського району Одеської області спеціалістом (державним реєстратором) було виявлено розбіжність написання в державному акті його прізвища, замість вірного « [PERSON] », зазначено невірно « [PERSON] ». Спеціалістом усно було рекомендовано звернутися до суду, щодо встановлення факту належності право установчого документу. Встановлення факту належності йому державного акту на право приватної власності на землю необхідно для реєстрації його права власності на земельну ділянку в державному реєстрі речових прав. Ураховуючи наведене, [PERSON] просить суд встановити факт належності йому право установчого документа, а саме: державного акту на право приватної власності на землю серії IV-OД №020241, зареєстрованого 23 вересня 2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 309, який був виданий громадянину України [PERSON] . Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 лютого 2025 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 04 березня 2025 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами окремого провадження. Заявник в судові засідання 12 березня 2025 року, 20 березня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. При цьому 20 березня 2025 року представник заявника подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності та відсутності заявника, на задоволенні Представник Березівської міської ради Одеської області Танасійчук О. І. в судові засідання 12 березня 2025 року, 20 березня 2025 року не з`явилася. 11 березня 2025 року подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Березівської міської ради Одеської області та не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Арнаутова А.В. в судове засідання 12 березня 2025 року, 20 березня 2025 року не з`явилася. 20 березня 2025 року подала до суду заяву пояснення у справі, які просила врахувати під час ухвалення судового рішення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та без фіксації технічними засобами. Заперечень на заяву заінтересовані особи не надали. Фактичні обставини справи Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-OД № 020241, виданого на підставі рішення Гуляївської сільської Ради народних депутатів Березівського району Одеської області № 152 від 27 грудня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 309, заявник [PERSON] є власником земельної ділянки за кадастровим номером: 5121281200:01:001:0733, площею 6,7546 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області. Даний факт також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку виданого [PERSON] . Як вбачається з вказаного Державного акту, в ньому зазначено прізвище власника « [PERSON] ». В той же час, згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 26 січня 1996 року Березівським РО УМВС України в Одеській області виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається правильним написанням прізвища заявника є « [PERSON] ». Заявнику було роз`яснено про його право звернення до суду для встановлення факту належності йому право установлюючого документу у зв`язку із наявністю розбіжностей у написанні прізвища. Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності Державного акту на право приватної власності на землю саме заявнику - неможливо. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України. Згідно зі статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому Державного акту на право приватної власності на землю. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною йому земельною ділянкою з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявнику [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-OД № 020241, виданого на підставі рішення Гуляївської сільської Ради народних депутатів Березівського району Одеської області № 152 від 27 грудня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 309, належить земельна ділянка за кадастровим номером: 5121281200:01:001:0733, площею 6,7546 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області. Однак, даний Державний акт містить неправильне написання його прізвища « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Усунення вказаної неправильності можливо лише шляхом встановлення факту належності заявнику вказаного правовстановлюючого документа. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на земельну ділянку дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право володіння та розпорядження належною йому власністю. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень частини 7 статті 294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved