Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що відповідачі являються батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . До Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради 07 травня 2024 року надійшло повідомлення від КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр» про дитину, позбавлену батьківського піклування. Відповідно до спільного Наказу Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства внутрішніх справ України від 17 грудня 2013 року №1095/1239 і 06 травня 2024 року було складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я. Відповідачка [PERSON] ще має малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно яких заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 06 грудня 2023 року, справа № 573/1976/23 [PERSON] позбавлена батьківських прав. Розпорядженням голови Середино-Будської районної державної адміністрації від 19 березня 2019 року №119 - ОД малолітні [PERSON] та [PERSON] влаштовані на виховання до прийомної сім`ї [PERSON] . Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 18 жовтня 2019 року справа №573/1761/19 відповідачі були визнані винними у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 135 КК України, що призвело до смерті малолітньої дитини [PERSON] , 2014 року народження, та засуджені до відбування покарання за вчинення даного злочину. Відповідно до довідки про звільнення серія ХАР № 02286 відповідачка [PERSON] звільнена 24 січня 2023 року з Качанівської виправної колонії № 54. Відповідач [PERSON] відбуває покарання в державній установі «Сумська виправна колонія (№ 116)» з 21 серпня 2020 року по теперішній час. Він повідомлений належним чином, про те, що він записаний батьком малолітньої дитини [PERSON] , 2024 року народження. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] ніяким чином не піклуються про [PERSON] , не проявляють заінтересованості в його подальшої долі, не цікавляться станом здоров`я, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на дитину, як складову виховання; не спілкуються з сином, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу; не створюють умов для і отримання ним освіти. На підставі викладеного позивач просить прийняти рішення про позбавлення батьківських прав відповідачів відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з них аліменти на особистий рахунок дитини у розмірі 1/3 частки їх заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 жовтня 2024 року відкрито провадження по зазначеній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 13 січня 2025 року, о 16 год. 20 хв. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 січня 2025 року закрите підготовче провадження у справі за вказаним позовом, призначено справу для розгляду по суті 13 березня 2025 року об 11 год. 30 хв. В зазначене судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, від представника позивача надійшла заява, про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Позивачем надано суду акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 06 травня 2024 року. Згідно вказаного акту вбачається, що 06 травня 2024 року о 08 год. 45 хв. в КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр» виявлена покинута дитина чоловічої статі [INFO] [PERSON] . В графі «відомості про матір» записана [PERSON] , [INFO] . Дитини перебувала в закладі охорони здоров`я три доби (а.с. 7). Відповідно до Витягу № 00045036376 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації народження відповідно до ст. 126,133,135 Сімейного кодексу України від 16 травня 2024 року за параметрами запиту [PERSON] , [INFO] в графі «відомості про батька дитини» зазначено - [PERSON] , в графі «відомості про матір дитини» зазначено - [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до вироку Білопільського районного суду Сумської області від 18 жовтня 2019 року у справі № 573/1761/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначено йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі, [PERSON] визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 3 ст. 135 КК України і призначити їй остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 19 березня 2020 року (а.с. 9-15). Розпорядженням Сумської міської військової адміністрації Сумського району Сумської області від 15 травня 2024 року №181-ВКВА зареєстровано дитину - [PERSON] , яка залишилася без батьківського піклування, вказано дату народження: [INFO] , батьком дитини зазначено: [PERSON] , [INFO] , матір: [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Відповідно до витягу з розпорядження Сумської міської військової адміністрації Сумського району Сумської області від 27 травня 2024 року [PERSON] , [INFO] , на підставі Акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, складеного 06 травня 2024 року надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано на повне державне забезпечення у КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» (а.с. 17). З листа начальника державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» полковника внутрішньої служби Бубенець О. до заступника начальника управління «Служба у справах дітей» СМР №06/4684-24 від 19 вересня 2024 року вбачається, що засуджений [PERSON] , [INFO] відбуває покарання в державній установі «Сумська виправна колонія (№116)» з 21 серпня 2020 року (а.с. 18). Відповідно до заяви [PERSON] не визнає себе біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). Наказом Управління «Служба у справах дітей» СМР №37 від 16 травня 2024 року малолітнього [PERSON] , [INFO] , взято на первинний облік (облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування) (а.с. 20). Відповідно до листа директора КНП Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» №799/01 від 04 жовтня 2024 до начальника Управління «Служба у справах дітей» СМР малолітній [PERSON] 03 травня 2024 року перебуває в закладі з 09 травня 2024 року на повному державному утриманні. За весь час перебування дитини в закладі батьки хлопчика не відвідували, не телефонували, станом здоров`я та розвитком дитини не цікавились (а.с. 21). Заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 06 грудня 2023 року у справі 573/1976/23 відповідачка [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішення суду набрало законної сили 13 січня 2024 року (а.с. 22-26). Відповідно до довідки про звільнення серія ХАР № 02286 [PERSON] , [INFO] звільнена 24 січня 2023 року з Качанівської виправної колонії № 54 (а.с. 27). Згідно висновку Управління «Служба у справах дітей» №1482/27.1-26 від 07 жовтня 2024 року Управління вважає можливим позбавити батьківських відповідачів відносно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] (а.с. 3-4). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За змістом ст. ст. 151, 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З аналізу наданих доказів, суд вважає встановленим наявність фактів, які свідчать про неналежне виконання відповідачами своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини, що виразилось, зокрема, у незабезпеченні умов проживання на належному рівні, необхідного харчування дитини, їх медичного догляду та лікування. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У поведінці батьків простежується повна байдужість до стану здоров`я дитини, її вихованні та розвитку. Тому вони повинні бути позбавлений батьківських прав відносно дитини. За ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Суду не надано доказів на підтвердження матеріального стану відповідачів, який би надавав можливість вирішити питання про стягнення аліментів з відповідачів у заявленому позивачем розмірі - 1/3 частики їх заробітку (доходу). Оскільки відповідачі є особами працездатного віку, мають задовільний стан здоров`я, мають об`єктивну можливість сплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, вони не надали, суд вважає, що є законні підстави для стягнення з них аліментів в розмірі 1/4 частині від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на особистий рахунок дитини, до її повноліття. Відповідно до ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зазначений позов подано до суду 10 жовтня 2024 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, необхідно стягнути відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі по 2422 грн. 40 коп. з кожного.

Outcome: partial