Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

24.02.2025 [PERSON] через представника, адвоката Терещенка С.І. звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , померлою [INFO] . Заяву обґрунтовує тим, [INFO] померла її рідна баба [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповіла заявниці. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказане майно, яку заявниця прийняла шляхом подачі до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу заяви відповідного змісту. На підставі заяви заведена спадкова справа №110/2024. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Встановлення факту родинних відносин необхідне заявниці для оформлення права власності в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно як спадкоємцем відповідного ступеню споріднення. Однак, з наданих заявником документів не у повній мірі прослідковується родинний зв`язок між нею і її рідною бабою, оскільки відсутнє свідоцтво про народження батька заявниці [PERSON] . Доказами неможливості надання документів, з яких би у повній мірі прослідковувався родинний зв`язок є та обставина, що реєстрація народження останнього здійснена на території рф. У зв`язку зі збройною агресією і припиненням дії договору про правову допомогу, існують об`єктивні причини, які не залежать від волі заявника, що обумовлюють неможливість отримання документів на підтвердження вказаного юридичного факту. Реєстри ДРАЦС України таких відомостей не містять, у зв`язку з чим заявник звернулася до суду з даною заявою. Ухвалою судді від 04.03.2025 відкрито провадження у цивільній справі за вказаною заявою, вирішено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник [PERSON] та її представник, адвокат Терещенко С.І. у судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи, Смілянської міської ради Черкаської області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести без його участі та прийняти законне і обґрунтоване рішення у справі у відповідності до вимог чинного законодавства. Суд, врахувавши позицію представника, заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, [INFO] помер [PERSON] в м. Сміла Черкаської області, про що 10.04.2002 складено актовий запис №303. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, [INFO] помер [PERSON] в м. Сміла Черкаської області, про що 09.11.2005 складено актовий запис №943. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2006, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є [PERSON] , його дружина. Спадкове майно складається із права власності на жилий будинок із надвірними спорудами, що за адресою [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2006, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є [PERSON] , його дружина. Спадкове майно складається із права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що за адресою [ADDRESS] , цільове призначення для індивідуального житлового будівництва. Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.08.2006 під №11504402, Смілянським виробничим підрозділом Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, 21.07.2006 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.07.2006, прийнято рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на будинок за адресою [ADDRESS] . Згідно з заповітом від 06.02.2018, що посвідчений приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Черкаської області Терещенко М.Є., [PERSON] , [INFO] , усе своє майно заповіла онуці, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №50814251, заповіт [PERSON] , зареєстрований 06.02.2018, номер [NUMBER] . Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] померла [PERSON] в м. Сміла Черкаської області, про що 03.08.2024 складено актовий запис №904. Спадкова справа зареєстрована 30.12.2024, номер у спадковому реєстрі 73479472. Відповідно до Відомостей про реєстрацію місця проживання особи від 18.02.2025 №0116/318, [PERSON] [INFO] , з 25.06.1974 була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , померла [INFO] , на момент смерті разом із померлою зареєстровані особи відсутні. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », уклади шлюб 09.02.1982. За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в м. Сміла, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 14.08.2004 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] 15.01.2009 розірваний, колишній дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 23.01.2016 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що заявниця в справі, [PERSON] , є її рідною дочкою, батьком якої був [PERSON] . Він в свою чергу був сином [PERSON] , яка відтак була для неї свекрухою. Сім`я її чоловіка в складі трьох осіб, переїхала з рф в 1956 році. З [PERSON] перебували в офіційному шлюбі з 09.02.1982 і до ня його смерті. Свідоцтва про народження чоловіка ніколи не бачила, так само як і заповіту від імені [PERSON] , оскільки та нікому не показувала документів, однак знала, що заповіт складений на її дочку [PERSON] . Беззаперечно підтверджує, що [PERSON] була рідною матір`ю [PERSON] . Свідок [PERSON] дала показання про те, що знала [PERSON] як сусіда по [ADDRESS] . Сім`ю Гразіонів знала з 1960-х років, оскільки жила в будинку навпроти. Підтвердила, що [PERSON] був сином [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особа, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. За життя, 06.02.2018 [PERSON] склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Терещенко М.Є. та зареєстрований в реєстрі за №48. Як вбачається з вказаного заповіту, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно заповіла [PERSON] , яка народилася [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Заявником [PERSON] у заяві зазначено, що вона прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , оскільки звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30.12.2024 під №79618415, приватним нотаріусом Терещенко М.Є. заведено спадкову справу №110/2024, спадкодавцем в якій є [PERSON] , яка померла [INFO] . Доказів наявності інших спадкоємців, які виявили бажання прийняти спадщину після смерті [PERSON] , окрім заявниці [PERSON] , матеріали справи не містять. Як вбачається з заяви [PERSON] , встановлення факту родинних відносин між її батьком та його матір`ю, необхідне їй для оформлення права власності в порядку спадкування за заповітом на вказане нерухоме майно як спадкоємцем відповідного ступеню споріднення. Відповідно до абз. «а» пп.174.2.1 п.174.2 ст. 174 ПК України, об`єкти спадщини, що успадковуються членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення, оподатковуються за нульовою ставкою. Згідно абз. 2 п.п.14.1.263 п.14.1 ст. 14 ПК України, членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки. Таким чином, у разі встановлення заявленого факту, об`єкт спадщини, у даному випадку будинок, буде оподатковуватися за нульовою ставкою. У своїй заяві [PERSON] вказує, що з наявних у її розпорядженні документів не у повній мірі прослідковується родинний зв`язок між її батьком [PERSON] та його померлою матір`ю [PERSON] , оскільки відсутнє свідоцтво про народження [PERSON] , який народився на території рф, а внаслідок збройної агресії Україна припинила дію договору про правову допомогу, що обумовлює неможливість отримання документів на підтвердження заявленого до встановлення судом юридичного факту. За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в м. Сміла, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 14.08.2004 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] 15.01.2009 розірваний, колишній дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 23.01.2016 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] та [PERSON] , онукою [PERSON] та [PERSON] , тому можна вважати доведеним поза розумним сумнівом, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] . Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із Законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчинюють нотаріальні дії, Свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Відповідно до правової позиції, сформульованої Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 03.11.2021 в справі №691/1237/20, можливе встановлення факту родинних відносин між фізичним особами, цивільна правоздатність яких припинена, в порядку окремого провадження. Як встановлено під час судового розгляду, встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] , безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявниці, а саме можливість оподатковування прийнятого нею у спадщину нерухомого майна за нульовою ставкою. Відповідно до ч. 1, 2 та 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судові витрати відсутні.

Outcome: approved