Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Київпастранс» (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра», у якому просить відшкодувати матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 287 525, 02 грн та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20 жовтня 2023 року, приблизно о 16 год. 00 хв., [PERSON] , керуючи технічно справним автобусом марки «МАЗ-203069», д.н.з [NUMBER] , рухаючись по вул. Березняківська у м. Києві зі сторони вул. Дніпровська набережна, наближався до кругового перехрестя з вул. Шумського на з`їзд з кругового перехрестя в напрямку вул. П. Радзиня, рухався вантажний автомобіль марки «Scania», д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , а також перед виїздом на кругове перехрестя зі сторони вул. П. Радзиня зупинився автомобіль марки «Volvo-S80», [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] ; на тротуарі біля вищевказаного кругового перехрестя, праворуч від автомобіля марки «Volvo-S80» знаходився пішохід [PERSON] ; під час руху [PERSON] допустив порушення вимог п.п. 1.5,2.3 «б», 16.12 та дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України. Відповідно до Звіту №42/83.11.23 про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля «VOLVO S80», реєстраційний номер [NUMBER] від 13.11.2023, матеріальний збиток, завданий власникові «VOLVO S80», д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 405 513,11 грн; утилізаційна вартість складників КТЗ «VOLVO S80», д.н.з. [NUMBER] на дату оцінки КТЗ складає 121 988,09 грн. Згідно до полісу №216280984 страхова сума за шкоду, заподіяну майну застрахованого у ПАТ «СК «САЛАМАНДРА» автомобіля марки МАЗ 203069, н.з [NUMBER] складає 100 000 грн. ПрАТ СК «САЛАМАДРА» жодної відповіді на вимогу про відшкодування матеріальних збитків не надала. Просить позовну заяву задовольнити та стягнути з відповідача матеріальну шкоду. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому наводить аргументи, що [PERSON] дійсно працює водієм автотранспортного засобу з 27.02.2018 по теперішній час. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована. Також зазначає, що КП «Київпастранс» вважає себе належним відповідачем у даній справі, однак при цьому, вартість матеріального збитку, завданого ДТП має бути зменшеною на суму ліміту страхового відшкодування в незалежності чи здійснить таку виплату страховик. Разом з тим, суд має право залучити до даної справи ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», як співвідповідача. Також у відзиві сторона відповідача просить зменшити витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 01.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу №758/13620/24 до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву та просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні 18.02.2025 підтримала поданий на адресу суду відзив. У судове засідання 24.03.2025 не з`явилася, повідомлялася належним чином. Третя особа у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, заслухавши пояснення сторін у справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Позивач, [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником автомобіля марки «VOLVO S80», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 15.03.2024 по справі №755/2527/24 щодо притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] за ч.2 ст. 286 КК України, встановлено, що 20 жовтня 2023 року, приблизно о 16 год. 00 хв., [PERSON] , керуючи технічно справним автобусом марки «МАЗ-203069», д.н.з [NUMBER] , рухаючись по вул. Березняківська у м. Києві зі сторони вул. Дніпровська набережна, наближався до кругового перехрестя з вул. Шумського на з`їзд з кругового перехрестя в напрямку вул. П. Радзиня, рухався вантажний автомобіль марки «Scania», д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , а також перед виїздом на кругове перехрестя зі сторони вул. П. Радзиня зупинився автомобіль марки «Volvo-S80», [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] ; на тротуарі біля вищевказаного кругового перехрестя, праворуч від автомобіля марки «Volvo-S80» знаходився пішохід [PERSON] ; під час руху [PERSON] допустив порушення вимог п.п. 1.5,2.3 «б», 16.12 та дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України. Порушення норм Правил дорожнього руху з боку водія [PERSON] виявились в тому, що він, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, достовірно знаючи, що рух на вказаній ділянці дороги вимагає особливої уваги від водіїв, керуючи технічно справним автобусом марки «МАЗ-203069», д.н.з [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі, позначеній знаком 2.1 «Дати дорогу», виїжджаючи на кругове перехрестя, яке є головною дорогою, достеменно знаючи, що перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10 надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу, маючи об`єктивну змогу спостерігати наближення по головній дорозі автомобіля марки «Scania», д.н.з [NUMBER] не переконався, що виїзд на кругове перехрестя з вул. Березняківська та вул. Шумського в м. Києві, де здійснив дотичне зіткнення з автомобілем марки «Scania», внаслідок якого втратив керування транспортним засобом, виїхав за межі проїзної частини на розділову клумбу та скоїв послідовний наїзд на дорожні знаки і нерухомий автомобіль марки «Volvo-S80», д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] якого по інерції відкинуло на тротуар, де відбувся наїзд на пішохода [PERSON] який отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних за критерієм небезпеки для життя. Відповідно до Звіту №42/83.11.23 про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля «VOLVO S80», реєстраційний номер [NUMBER] від 13.11.2023, матеріальний збиток, завданий власникові «VOLVO S80», держномер [NUMBER] в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 405 513,11 грн. (чотириста п`ять тисяч п`ятсот тринадцять грн.11 коп.); утилізаційна вартість складників КТЗ «VOLVO S80», держномер [NUMBER] на дату оцінки КТЗ складає 121 988,09 грн. (сто двадцять одна тисяча дев`ятсот вісімдесят вісім грн. 09 коп.). Зазначені обставини встановлені у рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 21.10.2024 у справі №753/16855/24, яке набрало законної сили. Згідно до полісу №216280984 страхова сума за шкоду, заподіяну майну застрахованого у ПАТ «СК «САЛАМАНДРА» автомобіля марки МАЗ 203069, н.з [NUMBER] складає 100 000 грн, страхувальником є КП «Київпастранс» ( а.с.66). Водій [PERSON] , який керував автобусом марки МАЗ 203069 [NUMBER] , перебуває у трудових відносинах із КП «Київпастранс» з 27.02.2018 (а.с.67). Відповідно до вимог п.п. 8,9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 1166 ЦК України відшкодування матеріальної шкоди можливо при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Виходячи із наведених норм права, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 02.06.2022 у справі № 395/223/21, та від 25.11.2022 у справі № 646/3413/19. На думку суду, підтвердженням розміру завданої шкоди позивачу на момент настання дорожньо-транспортної пригоди є звіт №42/83.11.23 про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля «VOLVO S80», реєстраційний номер [NUMBER] від 13.11.2023, матеріальний збиток, завданий власникові «VOLVO S80», д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 405 513,11 грн; утилізаційна вартість складників КТЗ «VOLVO S80», д.н.з. [NUMBER] на дату оцінки КТЗ складає 121 988,09 грн. Відповідно до позовної заяви, представник позивача, посилаючись на ст. 1194 ЦК України просив стягнути з відповідача різницю між вартістю матеріального збитку та утилізаційною вартістю автомобіля, витрати на проведення оцінки матеріального збитку в сумі 287 525,02 грн. Представник позивача у судовому засіданні 24.03.2025 зазначив, що ПрАТ СК «САЛАМАНДРА» не здійснила страхове відшкодування. Згідно документів, долучених до позовної заяви надано докази звернення до третьої особи для виплати страхового відшкодування (а.с.68-70). Таким чином, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Як вже зазначено, згідно до полісу №216280984 страхова сума за шкоду, заподіяну майну застрахованого у ПАТ «СК «САЛАМАНДРА» автомобіля марки МАЗ 203069, н.з [NUMBER] складає 100 000 грн, страхувальником є КП «Київпастранс». Згідно із ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахованою, однак розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика; визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача; таким чином у відповідності до ст. 1194 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому з відповідача становить 183 525,02 грн, а тому позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2875,25 грн, що підтверджено платіжною інструкцією, яка міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1840,16 грн.

Outcome: partial