Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 25.09.2015 р. позивач взяла шлюб з відповідачем, згодом шлюбні стосунки були припинені (у вересні 2022 р.), надалі шлюб був припинений в результаті його розірвання на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі №204/1750/23. Починаючи з вересня 2022 р. і станом на дату народження дитини позивач перебувала у фактичному шлюбі з іншим чоловіком ( [PERSON] ), а тому позивач вважає, що саме ця особа може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . При зверненні до суду позивач посилалася на те, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя (ч. 2 ст. 122 СК України). Позивач просила суд виключити з актового запису про народження [PERSON] від 13.02.2024 р. №23, яка народилася [INFO] , вчиненого Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомості про батька [PERSON] , [INFO] , а також внести в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , від 13.02.2024 р. №23, який вчинений Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомості про батька, зазначивши батьком [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище дитини « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я, дату народження та місце народження залишити без зміни. В окремо поданій суду заяві позивач просила суд про розгляд справи у її відсутності, просила суд задовольнити позов. Відповідач позов визнав, про що повідомив суд в окремо поданій суду заяві. Третя особа [PERSON] не скористався правом брати участь у судових засіданнях;в окремо поданій суду заяві (а.с. 38 39) повідомив, що з вересня 2022 р. підтримував фактичні шлюбні відносини з [PERSON] та є батьком народженої нею дитини [PERSON] , [INFO] . Третя особа - Дружківський відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Краматорському районі\~Донецької області\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції не скористалася правом брати участь у судових засіданнях. Процесуальні дії у справі: -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2025 р. прийняти до розгляду дану цивільну справу; -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2025 р. призначено судове експертизу,провадження у справі зупинено; -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2025 р. в задоволенні клопотання [PERSON] про скасування судово генетичної експертизи відмовлено; -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2025 р. поновлено провадження у цивільній справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, [PERSON] народилася [INFO] , та відповідно до свідоцтва про народження її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Позивач та відповідач перебували у шлюбі з 25.09.2015, який був припинений в результаті його розірвання на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2023 р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про\~розірвання шлюбу: судом увалено шлюб, зареєстрований 25.09.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську, реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №418, між\~[PERSON] , [INFO] та\~[PERSON] , [INFO] , розірвати (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112831620). При зверненні до суду позивач вказувала, що сімейне життя між ними не склалося з причини подружньої зради, у зв`язку з чим, сторони припинили шлюбні відносини та спільне господарство не ведуть з 11.12.2022 р. Позивач наголошує на тому, що відповідач не є батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] , адже в цей час [PERSON] підтримувала фактичні шлюбні стосунки з іншим чоловіком ( [PERSON] ), а батьком дитини був зазначений відповідач в силу ч. 2 ст. 122 СК України. Відповідач позов визнав. Правовідносини між учасниками справи виникли зі спору відносно батьківства дитини та регулюються ч. 2 ст. 122, ст. 125 та 138 СК України. Дослідив докази в межах заявлених суду вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. За ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому\~статтями 122\~та\~125\~цього Кодексу. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя (ч. 2 ст. 122 СК України). Відповідно до ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Для з`ясування\~факту батьківства\~необхідним є\~застосування спеціальних\~знань,\~зокрема призначення\~судово-біологічної\~(судово-генетичної)\~експертизи.\~Європейський суд\~з прав\~людини,\~рішення якого\~є джерелом\~права згідно\~із статтею\~17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини»,\~зауважив,\~що «на\~сьогодні ДНК-тест\~є єдиним\~науковим методомточного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (справа «Калачова проти Російської Федерації» № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Отже, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення у процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України. Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами. Добросовісність учасників судового процесу зокрема полягає в тому, щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення. Як встановлено судом, судова експертиза не була проведена через надмірну вартість її проведення, далеку відстань експертної установи від місця проживання позивача та обізнаність відповідача щодо відсутність його батьківства відносно доньки [PERSON] , про що повідомила позивач в окремо наданій суду заяві та просила суд скасувати ухвалу про призначення судової експертизи. Нез`явлення до експертної установи унеможливлює проведення судової експертизи, тобто надання заінтересованою стороною (позивачем) доказу ДНК-тесту, який є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, доказова цінність якого суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. В той же час, як встановлено судом, відповідач позов визнав, про що повідомив суд у відзиві на позовну заяву від 20.03.2025 р. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даній справі визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому для суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в частині вимоги про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Стосовно вимоги позову про внесення в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , від 13.02.2024 р. №23, який вчинений Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомості про батька, зазначивши батьком [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище дитини « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я, дату народження та місце народження залишити без зміни, то дана вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Юридичне оформлення\~батьківства має\~важливе значення\~\~як для\~самої дитини,\~так і\~для її\~батьків.\~Зокрема,\~встановлений відповідно\~до закону\~факт батьківства\~зумовлює низку\~юридичних наслідків,\~як от:\~обов?язок батька\~утримувати дитину\~до повноліття\~(за\~певних обставин\~довше);\~право дитини\~на соціальне\~забезпечення,\~якщо батько\~має спеціальний\~статус,\~пов`язаний з\~трудовоюдіяльністю (наприклад, батько є військовослужбовцем, поліцейським тощо); право дитини на соціальне і пенсійне забезпечення у разі смерті чи загибелі батька, в тому числі й у разі загибелі батька, який є військовослужбовцем, що загинув під час виконання військового обов`язку; право дитини на спадкування після смерті батька тощо. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1)за заявою матері та батька дитини; 2)за рішенням суду. Отже, якщо дитина народилася від батьків, які не перебувають у шлюбі між собою, її походження може бути встановлене у двох порядках: реєстраційному (добровільному) та судовому. Реєстраційний порядок встановлення батьківства (материнства) застосовується у випадках, коли походження дитини визначається за спільною заявою матері та батька дитини або за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини. Подання спільної заяви про визнання батьківства є найпростішим способом встановлення батьківства, який передбачає добровільне визнання батьківства і виключає можливі колізії й суперечки між батьками дитини щодо її походження. Встановивши порядок подання спільної заяви про визнання батьківства, законодавець мав на увазі походження дитини лише від батька. Чоловік визнає, що він є біологічним батьком дитини і просить про те, щоб йому були надані права та обов`язки батька щодо цієї дитини. Мати дитини при підписанні спільної заяви для визнання батьківства підтверджує, що заявник дійсно є батьком її дитини і надає згоду на те, щоб дана особа набула батьківських прав та обов`язків. Встановлення батьківства у судовому порядку можливе, зокрема, коли дитина народилася від осіб, які не перебувають у шлюбі, і батько (мати) дитини відмовляється визнати батьківство у добровільному порядку. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] наполягають на батьківстві [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] , за обставин, зазначених у позовній заяві. Отже, в даному випадку застосовуватиметься реєстраційний порядок встановлення батьківства: походження дитини визначається за спільною заявою матері та батька дитини або за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини до органів реєстрації актів цивільного стану. Відтак, в задоволенні другої вимоги позовної заяви належить відмовити. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач позов визнав, для суду в порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України наявні підстави для повернення 50% судового збору (605 грн. 60 коп.), сплаченого позивачем при поданні позову відповідно до платіжної інструкції від 01.03.2024р. (код документа 9334 7461-1430 0447).

Outcome: partial