Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

26 листопада 2024 року [PERSON] звернулася до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 листопада 2003 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося через негідну поведінку відповідача, який почав зловживати алкогольними напоями, майже щодня влаштовував сварки, через що змушена була викликати поліцію. Подружні стосунки припинили, навіть не спілкуються. Збереження сім`ї є неможливим, шлюб носить формальний характер. Враховуючи викладене, позивач просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Згідно з розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області О.А.Дем`янової від 26 листопада 2024 року № 620, справу передано на розгляд Саратському районному суду Одеської області. Відповідно до ухвали Саратського районного суду Одеської області від 26 грудня 2024 року справу передано за підсудністю Татарбунарському районному суду Одеської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 лютого 2025 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Відповідно до ухвали судді від 18 лютого 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання. В судове засідання сторони не з`явилися. Від позивачки надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю (вх. №1347/25-Вх 17.03.2025). Відповідач також подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати (вх. № 1352/25-Вх 18.03.2025). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. 01 листопада 2003 року Виконавчим комітетом Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 4); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 5). Від даного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має дітей. Сторони припинило подружні стосунки, спільного господарства сторони не ведуть. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та порушуватиме інтереси сторін, суд доходить висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. За таких обставин, з відповідача на користь позивачки має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 605,60 грн, інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачці з державного бюджету.

Outcome: approved