Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

10.02.2025 позивач [PERSON] звернулася до\~ суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] та стягнути судові витрати. Свої вимоги мотивувала тим, що сімейне життя не склалося, вони втратили взаєморозуміння один з одним через постійні сварки і конфлікти. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Останній час не ведуть подружнього життя та спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Оскільки примирення сім`ї неможливе, змушена звернутися до суду. 12.02.2025 після виконання вимог ст. 187 ЦПК України у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не прибули, заявили письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутності; позивач у письмовій заяві позовні вимоги підтримала повністю, які просила задовольнити; представник відповідача у письмовій заяві вказала про визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі за наступних підстав. Згідно зі ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони у справі, [PERSON] та [PERSON] , 23 листопада 2007 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2522, що стверджується свідоцтвом про шлюб.\~ Дошлюбне прізвище\~ позивача [PERSON] . У сторін є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві та заяві про визнання позовних вимог, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї,\~ поступово втратили\~ зв`язки між собою, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для неї, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат, суд доходить наступного. Так, при подачі позову до суду позивачем було сплачено 1211,20 грн згідно платіжної інструкції № 0.0.4144931445.1 від 20.01.2025. Отже, взявши до уваги визнання відповідачем позову та вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн. Разом з цим, решту частину судового збору, а саме 50 відсотків, що становить 605,60 грн, суд повертає позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved