Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Представник позивача Ткаченко М.М. звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором № 95293594000 від 12.04.2019 у розмірі 139917,63 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. Позов обґрунтовано обставинами: 12.04.2019 року між [PERSON] та АТ «УКРСИББАНК» було укладено договір позики № 95293594000 відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 45200,00 грн на строк до 12.04.2022 року. Процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 67% річних. Між АТ «УКРСИББАНК» 14.12.2020 було укладено Договір факторингу № 192 та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» у відповідності до якого право вимоги за кредитним договором відносно [PERSON] перейшло до останніх. 15.12.2020 року було укладено договір № 04/15/12/2020/1 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором до позичальників, у тому числі за договором № 95293594000, боржник [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги за вказаним договором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, зокрема до боржника\~\~ [PERSON] за кредитним договором № 95293594000. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань утворилась заборгованість у розмірі 139917,63 грн з яких: заборгованість за тілом кредиту\~34997,49 грн, заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги\~64319,22 грн, заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості)\~40600,92 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також відшкодувати судовий збір у сумі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу 25000 грн. Позиція відповідача Представником відповідача адвокатом Колесником Д.Ю. був наданий відзив на позовну заяву. У відзиві, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що у кредитному договорі, який міститься в матеріалах справи відсутній підпис відповідача власноручний чи електронний, тобто позивачем не доведено факту укладання договору про надання споживчого кредиту №95293594000 від 12.04.2019, який є підставою позову, що в свою чергу свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір кредиту та умови його надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань. Надана позивачем Виписка по кредиту містить лише інформацію щодо встановлення відповідачу кредитного ліміту, проте не містить жодної інформації, що останній користувався грошима, оплачував покупки, знімав кошти через банкомат тощо. Також, стороною позивача не надано суду заяви відповідача, з якої б вбачалось бажання відповідача отримати кредит та його розмір, не надано жодних відомостей про надання кредиту відповідачу згідно умов договору та його використання. Позивачем після закінчення строку дії кредиту (12.04.2022), з моменту передачі прав вимоги за кредитним договором, неправомірно здійснювалось нарахування процентів за користування кредитом, оскільки відносини щодо зазначеної заборгованості перебували поза відносинами за кредитним договором, а тому дані вимоги позивача є неправомірним та не підлягають задоволенню. Вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу значно завищений, тобто він не є співмірним зі складністю даної справи та обсягом виконаних робіт. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 01.11.2024 позов надійшов до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 06.11.2024 ухвалою вказаного суду справу направлено за підсудністю до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 09.12.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 14.01.2025 надійшов відзив на позовну заяву. 21.01.2025\~від представника\~позивача \~Ткаченко М.М.\~надійшла відповідь\~на відзив,\~за змістом\~якої,\~представник позивача\~зазначає,\~що договір позики був укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису,\~що відповідає вимогам статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію», при його укладенні сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст.\~11 ЦК України, виникли права та обов`язки,\~які передбачені\~кредитним договором.\~Позичальник тривалий час частково здійснював погашення заборгованості що свідчить про прийняття ним таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових\~наслідків.\~Розрахунки та виписки по рахунку підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах, а копії договорів відступлення права вимоги - перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором до позивача у справі. Відповідачем не доведено відсутність заборгованості за договором та/або\~належне виконання\~його умов\~Позичальником.\~У разі відступлення прав вимоги за договором, новий кредитор набуває усі права та обов`язки Банку за договором, що стосується умов кредитування в повному обсязі, у тому числі право щодо повернення кредиту, процентів за користування ним, неустойок. 03.02.2025 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. 10.02.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, де в прохальній частині було заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на подачу клопотання про витребування доказів та клопотання про витребування доказів. 24.02.2025 ухвалою суду клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено. З огляду\~на те,\~що справа\~розглядається у\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без виклику\~сторін та\~без проведення\~судового засідання, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи\~здійснюється в\~порядку письмового\~провадження за\~наявними у\~справі матеріалами,\~якщо цим\~Кодексом не\~передбачено повідомлення\~учасників справи.\~У такому\~випадку судове\~засідання не\~проводиться. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання перед позивачем. Судом встановлено, що 12.04.2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено Договір № 95293594000 відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 45200 грн на строк до 12.04.2022 року. Згідно з\~умовами Договору\~№ 95293594000,\~надання кредиту здійснюється у термін не пізніше ніж 30 календарних днів з моменту підписання Договору. Кредит надається Позичальнику для особистих потреб, а саме: в сумі 45200 грн на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок Позичальника [NUMBER] , відкритий у Банку, до якого випущено платіжну картку. Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка платежів, що викладений у Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 12.04.2022 року. Розмір ануїтетного платежу становить 2940 грн. Розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятись від розміру попередніх платежів.\~Процентна ставка за Договором встановлюється в розмірі 67 % річних,\~є фіксованою. За користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 74 % річних. Згідно з\~п.4.4.\~Договору,\~цей Договір укладений в 2 (двох) оригінальних примірниках в електронному вигляді за допомогою системи UKRSIB online, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної Сторони. Договір діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Накладення електронного підпису Позичальника на цей Договір є письмовим підтвердженням отримання ним оригіналу свого примірнику Договору. Між АТ «УКРСИББАНК» 14.12.2020 було укладено Договір факторингу № 192 та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» у відповідності до якого право вимоги за кредитним договором відносно [PERSON] перейшло до останніх у розмірі 50749,79 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 34997,49 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 15752,30 грн. 15.12.2020 року було укладено договір № 04/15/12/2020/1 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором до позичальників, у тому числі за договором № 95293594000, боржник [PERSON] , сума заборгованості 50749,79 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 34997,49 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 15752,30 грн. Згідно з п.4.6 Договору №04/15/12/2020/1 до фактора переходять всі права кредитора за первинними договорами, зокрема але не виключно: право здійснювати нарахування та стягнення процентів за кредитними договорами з дати переходу права власності на прав вимоги. У свою чергу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги за вказаним договором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, зокрема до боржника\~\~ [PERSON] за кредитним договором № 95293594000. Згідно реєстру боржників до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшла заборгованість на загальну суму 99316,71 грн, яка складається із суми заборгованості за основним зобов`язанням\~34997,49 грн, заборгованість нарахованими процентами\~64319,22 грн. Згідно п.5.4 Договору № 10-01/2023, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування стягнення процентів та/чи процентів, за прострочення виконання грошового зобов`язання, за договорами позики (кредитними договорами). Випискою за кредитним договором з 12.04.2019 по 14.12.2020 встановлено, що [PERSON] здійснював погашення заборгованості за кредитним договором № 95293594000. Стороною позивача до суду надано розрахунок заборгованості боржника\~\~ [PERSON] за кредитним договором № 95293594000 в сумі 139917,63 грн, яка складається: із заборгованості за тілом кредиту -\~34997,49 грн, заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги\~(станом на 10.01.2023) - 64319,22 грн, заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості (з 10.01.2023 по 03.10.2024) -\~40600,92 грн. Згідно відповіді з АТ «УКРСИББАНК», облік кредитної заборгованості за кредитом №95293594000 від 12.04.2019 в АТ «УКРСИББАНК» припинено 14.12.2020 у зв`язку із переуступкою зазначеного кредиту 14.12.2020 за договором факторингу №192, покупець ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА». Згідно довідок-розрахунків станом 14.12.2020 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 95293594000 від 12.04.2019 становить: заборгованість за кредитом 34997,49 грн (сплачено 10202,51 грн); заборгованість по процентам за користування кредитом 14016,96 грн (сплачено 27137,08 грн); заборгованість по процентам за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін 1735,34 грн (сплачено 47,05 грн). З огляду\~на те,\~що справа\~розглядається у\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без виклику\~сторін та\~без проведення\~судового засідання, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи\~здійснюється в\~порядку письмового\~провадження за\~наявними у\~справі матеріалами,\~якщо цим\~Кодексом не\~передбачено повідомлення\~учасників справи.\~У такому\~випадку судове\~засідання не\~проводиться. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається за загальним правилом шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з абзацом 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України \~договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~-\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Згідно\~зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. V. Висновки суду\~та мотиви\~прийнятого рішення. За правилами статей\~2,\~12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.\~76, ч. 1 ст.\~77 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що представник відповідача заперечує факт укладення договору про споживчий кредит №95293594000 від 12.04.2019, оскільки у договорі, який міститься в матеріалах справи відсутній підпис відповідача, як власноручний, так і електронний. Дійсно, в матеріалах справи наявна копія Договору про надання споживчого кредиту № 9529359400 від 12.04.2019, в якій відсутній електронний підпис відповідача (одноразовий пароль-ідентифікатор). Однак, у п.5 договору про споживчий кредит №95293594000, зазначені персональні дані [PERSON] , як позичальника, а саме ПІБ, РНОКПП, місце проживання, номер мобільного телефону, які необхідні для укладення договору та формування одноразового ідентифікатора. Також, представник відповідача у відзиві зазначає, що відповідач не має відношення до адрес, зазначений у договорі про споживчий кредит, хоча у п.5 даного договору зазначено адресу відповідача для листування: [ADDRESS] , що співпадає з адресою реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , згідно з Відповіддю №947779 від 05.12.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру. За умовами договору,\~він укладений в електронному вигляді за допомогою системи UKRSIB online.\~Кредит надається шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника, відкритий у Банку, до якого випущено платіжну картку. Представником позивача доведено факт надання кредитних коштів відповідачу у сумі 45200,00 грн, що підтверджується Випискою за кредитним договором з 12.04.2019 по 14.12.2020. Заборгованість відповідача [PERSON] за договором про споживчий кредит №95293594000 від 12.04.2019 та її часткова сплата, підтверджується Випискою за кредитним договором з 12.04.2019 по 14.12.2020, розрахунок якої наводиться в довідці-розрахунку станом на 14.12.2020 з АТ «УКРСИББАНК». Часткова сплата заборгованості не може ігноруватись судом та розцінюється як вчинення відповідачем дій, пов`язаних з виконанням взятого на себе зобов`язання. Кредитний договір, до якого застосовуються положення ЦК України, що регулюють відносини позики, за своєю правовою природою є реальним правочином, тобто для дійсності такого правочину визначальним є не досягнення сторонами згоди по всіх істотних умовах, а вчинення на основі досягнутої згоди певної фактичної дії, зокрема, передачі грошової суми. Зазначене корелюється з положеннями ЦК України, зокрема, з абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України. Так, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку на пред`явлення будь-якої вимоги. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст. 12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18. Тобто, судом встановлено, що позивачем доведений факт укладання договору про надання споживчого кредиту № 95293594000 від 12.04.2019 в електронному вигляді, також кредитодавцем виконані умови договору, кредитні кошти були перераховані відповідачу в день підписання договору, тому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на відсутність підпису у договорі. Враховуючи викладене, у відповідача виникли зобов`язання за укладеним договором повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Останній належним чином не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами в повному обсязі не сплатив, заборгованість погашена не була. Таким чином, доводи представника відповідача про те, що договір не містить підпису відповідача, та відповідно ним не укладався, судом не приймаються до уваги. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено набуття позивачем права вимоги до відповідача за договором № 95293594000 від 12.04.2019 на підставі договорів факторингу від 14.12.2020, 15.12.2020 та договору відступлення прав вимоги від 10.01.2023. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 року у справі №761/1543/20, від 23.02.2022, у постанові від 19.01.2022 року у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 року у справі №554/8549/15-ц. З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення відповідача про відступлення права вимоги, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. При цьому, суд враховує, що жодних доказів щодо визнання вказаних Договорів факторингу та Договору про відступлення прав вимоги недійсними чи їх оскарження, стороною відповідача суду не надано. Строк, на який надається кредит визначений п.3.5 Договору № 95293594000 від 12.04.2019. Після закінчення строку кредитування, який сплинув 12.04.2022 року, новий кредитор позбавлений права нараховувати проценти за договором. Відповідальність боржника за порушення грошового зобов`язання після закінчення строку кредитування передбачена ч. 2\~ст.625 ЦК України. Як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц. Таким чином, новий кредитор позивач по справі, відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Згідно з Розрахунком заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» (кр. дог. 95293594000, НКС 14937104), станом на 10.01.2023, загальна сума заборгованості складає 99316,71 грн, яка складається із заборгованості по основній сумі кредиту 34997,49 грн, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги (станом на 15.12.2020) 15752,30 грн, заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору 48566,92 грн. Згідно з довідкою-розрахунком з АТ «УКРСИББАНК» станом на 14.12.2020, заборгованість по основній сумі кредиту становить 34997,49 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (станом на 15.12.2020) становить 15752,30 грн. Розрахунок заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» охоплює період з 15.12.2020 по 09.01.2023, тобто виходить за межі погодженого сторонами строку кредитування, а саме 12.04.2022. З чого слідує, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору починаючи з 15.12.2020 по 12.04.2022 у розмірі 31103,29 грн. Враховуючи вищевикладене, вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості (з 10.01.2023 по 03.10.2024), після спливу строку кредитного договору -\~40600,92 слід визнати необґрунтованою. Судом встановлено, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє часткове підтвердження при розгляді справи, а саме, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 34997,49 грн та заборгованість за нарахованими процентами станом на 12.04.2022 у розмірі 46855,59 грн (15752,30 грн +30103,29 грн). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 81853,08 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 34997,49 грн, заборгованості за нарахованими процентами станом на 12.04.2022 - 46855,59 грн. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем\~судових витрат\~у вигляді\~судового збору\~в розмірі\~2422,40\~грн підтверджується\~платіжною інструкцією\~№ 0470130003 від 29.10.2024 року. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково на суму 81853,08 грн стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1417,10 грн, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено на суму 139917,63 грн, а задоволено 81853,08 грн, тобто на 58,5 % (81853,08 х 100 % /139917,63 = 58,5 % ). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1417,10 грн судового збору (2422,40 х 58,5 %/100%). При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, представником позивача додано: копія договору про надання правової допомоги від 01.07.2024 укладеного з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс-лист з переліком можливих послуг адвоката, заявка на надання юридичної допомоги №603 від 14.08.2024 щодо стягнення заборгованості з [PERSON] , витяг з акту №4 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024, з якого видно, що позивачу надані послуги: надання усної консультації з вивченням документів 4000,00 грн, надання письмової консультації з вивчення документів 3000,00 грн, складання позовної заяви 18000,00 грн. З огляду на те, що позов задоволено частково, суд приходить до висновку, що з відповідача належить стягнути понесені позивачем витрати на правничу правову допомогу у розмірі 14625,00 грн (25000,00 х 58,50 % /100%).

Outcome: partial