Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18.02.2025 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість в розмірі 76\~297,54 грн. (у тому числі за кредитним договором від 20.01.2020 № 2001528818101 - 54724.04 грн., з яких: 33150.54 грн. заборгованість за кредитом; 21573.5 грн. заборгованість процентами; по кредитному договору від 17.05.2021 № 1001874329301- заборгованість в сумі 25\~293,89 грн.), а також судовий збір у розмірі 1530,74 грн. Ухвалою суду від 20.02.2025 року виправлено арифметичну помилку в резолютивній частині рішення суду в сумі судового збору, яка підлягає стягненню 1453 грн. 60 коп. замість 1530,74 грн. Ухвалою суду від 12.03.2025 року виправлено описку в в абз.2 резолютивної частини рішення суду в сумі заборгованості за кредитними договорами, яка підлягає стягненню 80017 грн. 93 коп. замість 76297 грн. 54 коп. Представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі та стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в сумі 5400 грн. До заяви додано докази на підтвердження понесених витрат. Відповідач з приводу поданої заяви про ухвалення додаткового рішення по справі своїх заперечень суду не подав. У відповіді на відзив зазначав, що витрати на правову допомогу є завищеними та не співмірними з витраченим адвокатом часом на участь у даній справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 3 частини 1\~статті 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. При поданні відзиву представником відповідача було заявлено про наявність витрат на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 8000 грн. та про наміри подати докази витрат на правову допомогу у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 20.02.2025 року представником відповідача подано заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу разом з доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу та доказами їх направлення позивачу. Враховуючи наведені обставини, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. Представником позивача дотримано процедуру подання доказів понесених судових витрат. Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 17.07.2024 року відповідачем з адвокатом Кузнєцовим А.С. укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до акту виконаних робіт №2024-17/07-б від 18.02.2025 року вартість адвокатських послуг склала 9000 грн. Відповідно до п.4.1. договору сторони домовилися, що виходячи зі складності справи, розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору правову допомогу є фіксованим і становить 9000,00 грн. Розрахунок за надані послуги по правничій допомозі здійснюється клієнтом після проголошення рішення суду першої інстанції (а.с. 108-114). Від позивача до ухвалення рішення у справі надходило клопотання про неспівмірність вказаних витрат на правничу допомогу. При визначенні розміру суми витрат на правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню суд враховує, що справа не є складною, обсяг фактично виконаних адвокатом робіт та витрачений адвокатом час у зв`язку з наданням правової допомоги є незначним. Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій розумності розміру адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи та наявність відповідного клопотання позивача, а також часткове задоволення позову, суд приходить до висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню, до 3000,00 грн.

Outcome: approved