Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Описова частина. Короткий зміст позовної заяви. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] . 10 вересня 1983 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . За життя батько позивача одружився вдруге з [PERSON] . 13.04.2013 року [PERSON] та [PERSON] приватизували квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Квартира була приватизована у рівних долях, а саме [PERSON] та [PERSON] по частці квартири. В подальшому право власності на квартиру було зареєстровано. Фактично, батько позивача та його дружина [PERSON] проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . У 2016 році у зв`язку з декомунізацією вулицю було перейменовано на [PERSON] . За час шлюбу [PERSON] та [PERSON] дітей не народжували. [INFO] померла [PERSON] , у якої не було дітей чи інших спадкоємців першої черги окрім її чоловіка [PERSON] , отже останній фактично прийняв спадщину після її смерті. Жодних заяв про відмову від прийняття спадщини батько позивача не складав, проте [PERSON] не зареєстрував свого права власності на частку квартири після померлої дружини, адже вважав, що він фактично прийняв її так як на момент смерті дружини спільно з нею проживав. [INFO] помер батько позивача. Після смерті батька позивач звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко І.М. із заявою про прийняття спадщини за законом. 22.03.20254 року нотаріусом було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частку після смерті батька [PERSON] . Того ж дня нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до якої за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів позивачу необхідно звернутись до суду. Вважає, що нотаріус не приділив належної уваги тому, що на сторінці 11 як у [PERSON] так і у його дружини проставлений штамп про зареєстроване місце проживання за однією адресою, отже [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлої дружини [PERSON] на підставі ч. 2 ст. 1268 ЦК України. На підставі викладеного, просить суд: визнати за [PERSON] право власності на частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Аргументи учасників справи Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні присутні не були, однак, поза межами судового засідання представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд вказаної справи без його участі та без участі позивача. Крім того, у вказаній заяві зазначив, що заявлені позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Криворізької міської ради, 09 липня 2024 року через систему «Електронний суд» повідомив суд, що відповідно до Рішення Криворізької міської ради №381 від 31.03.2016 року «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» районним у місті радам були делеговані повноваження щодо участі в судових засіданнях, в яких стороною по справі є Криворізька міська рада та її виконком з питань, зокрема щодо визнання права власності на квартиру, домоволодіння (або частину)у порядку спадкування. Представник Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради в судовому засіданні присутній не був, однак, від керуючого справами виконкому районної у місті ради Петренко С. надійшла заява про розгляд справи без участі представника виконкому районної у місті ради за наявними в матеріалах справи документами. Відповідно до частини 3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дзержинським відділом РАКС 23 березня 1964 року серії [NUMBER] . Батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). 28 вересня 1977 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.09.1977 року (а.с. 18). 10 вересня 1983 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.09.1983 року (а.с. 22-23). Згідно рішення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради № 179 від 17.04.2013 року «Про приватизацію квартири [ADDRESS] », передано двокімнатну квартиру, загальною площею 43,33 кв.м в приватну часткову власність (у рівних частках по кожному) [PERSON] та [PERSON] (а.с.29-30). Відповідно до свідоцтва про право власності від 24.04.2023 року квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по частці (а.с.31). [PERSON] померла [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Орджонікідзевської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 01.09.2014 року (а.с.16). Після смерті [PERSON] залишилась спадкове майно частка квартири, за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74069966 від 23.09.2023 року інформація про спадкову справу після смерті [PERSON] відсутня (а.с.72). [PERSON] помер [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 10.07.2023 року (а.с.14). Після смерті [PERSON] залишилась спадкове майно частка квартири, за адресою: [ADDRESS] . З дослідженої копії спадкової справи завідної після смерті [PERSON] судом встановлено, що за життя останній не складав заповіт (а.с. 68-71). Також з вказаної вище спадкової справи № 59/2023 встановлено, що 23 вересня 2023 року Позивач звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко І.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька за законом та на підставі її заяви було заведено спадкову справу за номером № 59/2023 (а.с. 60 зворот, 96). 23 вересня 2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко І.М. із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с.87). 22 березня 2024 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Коваленко І.М. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , 1937 року народження, який помер [INFO] (а.с.34). Також, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Коваленко І.М. 22 березня 2024 року винесено постанову про відмову Позивачу у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті її батька [PERSON] на частку квартири за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що частка квартири на підставі свідоцтва про право власності належала [PERSON] , інформації яка підтверджує, що [PERSON] вважається таким спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлої дружини [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 1268 ЦК України відсутня (а.с.25-26). Відповідно до копії паспорту Громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] його місце реєстрації з адресою: [ADDRESS] з 20.12.1977 року (а.с.63 зворот). Згідно Довідки з Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 23.09.2023 року № 21051 за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (знятий з реєстрації 10.07.2023 року у зв`язку зі смертю) (а.с.67 зворот). Відповідно до копії паспорту Громадянки України [PERSON] серії [NUMBER] її місце реєстрації з адресою: [ADDRESS] з 20.12.1977 року (а.с.66 зворот). Згідно Довідки з Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 23.09.2023 року № 21050 відсутня інформація щодо реєстрації місця проживання [PERSON] (а.с.67). Відповідно до довідки про середньо ринкову вартість житлової нерухомості від 30.04.2024 року ринкова вартість двокімнатної квартири загальною площею 43,23 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] складає 485\~772,00 грн. (а.с.35). Мотивувальна частина. Позиція суду та застосовані норми права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. На суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У статтях 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] за законом, після смерті дружини [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 22 березня 2024 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Коваленко І.М. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , 1937 року народження, який помер [INFO] (а.с.34). Також, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Кловаленко І.М. винесено постанову від 22.03.2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмову про видачу свідоцтва про спадщину на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] на частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю інформації, яка підтверджує, що [PERSON] вважається таким спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлої дружини [PERSON] . Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом майна померлого батька, а саме частки квартири за адресою: [ADDRESS] , від спадщини не відмовляється та бажає визнати за собою право власності на частину даного нерухомого майна. Спадкування за законом здійснюється у разі відсутності заповіту, або визнання його недійсним. [PERSON] відмовився від належної йому частки спадкового майна, яке залишилось після смерті його батька [PERSON] на користь [PERSON] . Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України). Згідно з частинами першою, третьою статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Так згідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.94 року №18/5 "доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути ….запис у паспорті спадкоємця або у будинковій книзі, який свідчить про те що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи….". Згідно із п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5 "Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути:…. реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або у будинковій книзі, який свідчить про ті, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на годину відкриття спадщини, та інші документи….". Відповідно до копії паспорту Громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] його місце реєстрації з адресою: [ADDRESS] з 20.12.1977 року (а.с.63 зворот). Відповідно до копії паспорту Громадянки України [PERSON] серії [NUMBER] її місце реєстрації з адресою: [ADDRESS] з 20.12.1977 року (а.с.66 зворот). Оскільки [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за однією адресою, про що свідчать штампи у паспортах, отже, померлий [PERSON] , який постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, є таким, що прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , відмови від спадщини він не заявляв. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Так, Верховним Судом в постанові від 14 серпня 2019 року по справі № 523/3522/16-ц роз`яснено, що тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. В даному випадку у Позивача немає можливості реалізувати своє право власності на спадкове майно після смерті батька, у зв`язку із тим, що померлим [PERSON] не було оформлено спадкове майно після смерті дружини [PERSON] . За даних обставин, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, право Позивача на отримання спадщини порушено, а тому повинно бути поновлено. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після померлого [PERSON] в порядку спадкування за законом. За таких обставин позовні вимоги адвоката Єренко Дмитра Віталійовича, який діє в інтересах [PERSON] до Територіальної громади в особі Криворізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи характер спірних правовідносин, судові витрати, пов`язані з визнанням права власності на спадкове майно покладаються виключно на позивача у справі [PERSON] , підстав для їх стягнення з відповідача не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: approved