Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду ухвалою від 26.12.2024 визначив підсудність справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу Печерському районному суду міста Києва. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 08.09.2016 між [PERSON] та [PERSON] , був зареєстрований шлюб, про що складений відповідний актовий запис №2364, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, повторно виданим Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві від 14.01.2014 серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції 27.11.2008 серії [NUMBER] . Зазначив, що він та його дружина тривалий час проживають за межами України, на території Швейцарської Конфедерації. Вказує, що вони мають різні погляди на сімейне життя, взаємини між ними поступово погіршились, що призвело до того, що вони не проживають як подружжя, не ведуть спільне господарство, проживають окремо один від одного, а шлюб носить формальний характер. Враховуючи викладене, вважає, що в подальшому немає сенсу зберігати шлюб, тому просив шлюб між ним та [PERSON] розірвати, проти примирення заперечує. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04.02.2025, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника позивача - адвоката Юзефовича А. О. до суду надійшло клопотання, у якому зокрема, міститься заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача, вимоги підтримав, просив задовольнити з викладених обставин. Від відповідачки [PERSON] на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, також вона зазначає, що вимоги позову про розірвання шлюбу вона визнає, просить задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, у порядку спрощеного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] повторно виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві від 14.01.2014, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 08.09.2006 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2364. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини змінено [PERSON]Від вказаного шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції 27.11.2008 серії [NUMBER] . Спір про майно, або інший спір про право, між подружжям відсутній. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, через різні погляд на сімейне життя, сторони не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги заяви сторін, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, відтак, суд приходить висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved