Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (далі ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") звернулося до суду із позовом в електронній формі до відповідача [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за кредитним договором № 3771592 від 26.06.2023 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" (далі ТОВ "Лінеура Україна") та [PERSON] , внаслідок чого станом на 02.12.2024 утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 45483,24 грн з яких: 8299,99 грн заборгованість по тілу кредиту, 37183,25 грн заборгованість по відсоткам. Позивач набув право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 21/02/2024 від 21.02.2024 укладеного між ним та ТОВ "Лінеура Україна". Також заявлено вимогу про стягнення з відповідача сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2422,40 грн. Ухвалою суду від 09.12.2024 визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; запропоновано відповідачеві, зокрема, подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення копій ухвали суду від 09.12.2024; повідомлено відповідачеві, що позивач надіслав йому засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта Експрес" цінним листом з описом вкладення № 0505202507160 копію позовної заяви з додатками, які й розглядаються судом у цій справі. Відповідач 24.12.2024 не отримав за своїм зареєстрованим місцем проживання копію ухвали суду і судову повістку через відсутність за ним (а.с. 66, 70, 74). Представник позивача у позовній заяві і клопотанням від 24.02.2025 просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 4, 84). 19.03.2025 відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, повідомлений про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання 12.02.2025, де не проживає; не подав відзиву або будь-яких інших документів у справі (а.с. 66, 74, 75, 82, 83). Ураховуючи зазначені обставини суд, відповідно до ч. 1 ст. 223, ст.ст. 279, 280 ЦПК України, 19.03.2025 ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності представника позивача та відповідача. Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи, надані судові докази, суд встановив таке. 26.06.2023 між ТОВ "Лінеура Україна" та О.Б.Черкаським укладено договір № 3771592 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у сумі 8300,00 грн строком на 360 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. Платежів 36, перший платіж у сумі 830,00 грн зі сплати процентів за перший період та 34 платежів по 1660,00 грн зі сплати процентів; останній 36 платіж 9960,00 грн, який включає: проценти 1660,00 грн, кредит 8300,00 грн. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього договору. Стандартна процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Знижена процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується на таких умовах: якщо клієнт до 06.07.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, то як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою; у випадку невиконання умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 77545,36% річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженою процентної ставки 48054,56% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 68060,00 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженою ставки 67230,00 грн. Кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Дата надання кредиту 26.06.2023 або 27.06.2023. Пеня відсутня. Штраф у розмірі 15% від суми кредиту, що становить 245,00 грн, на 4-й день такого невиконання та/або неналежного виконання; 1,1% від суми кредиту, що становить 91,30 грн, починаючи з 5 дня за кожен факт порушення тобто за кожен день невиконання та/або неналежного виконання. Згідно довідки про ідентифікацію [PERSON] отримав одноразовий ідентифікатор [NUMBER] 26.06.2023 09:38, який був направлений на номер телефону [NUMBER] (а.с. 39). Вказаний договір, Додаток № 1 до нього, Додаток № 1 від 26.06.2023 і Додаток № 1 від 04.07.2023 та підписані електронним підписом відповідача О.Б.Черкаським одноразовим ідентифікатором [NUMBER], відправки підписання, зокрема 26.06.2023 09:38:31 (а.с. 17-26, 27, 28, 29-32). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК). У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Відтак суд робить висновок про належне укладення договору про споживчий кредит № 3771592 від 26.06.2023 про отримання відповідачем [PERSON] кредиту у ТОВ "Лінеура Україна". За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК). Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно довідки № 1-2202 від 22.02.2024 ТОВ "УПР" (iPay.ua) повідомило про успішність перерахування коштів на платіжну карту клієнта: 26.06.2023 09:40:11 на суму 8300,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції вс истемі iPay.ua-255661513, призначення платежу: зарахування 8300 грн на карту [NUMBER] (а.с. 33). Отже кредит відповідачеві надано у визначені договором строки і розмірі. 02.02.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено Договір факторингу № 21/02/2024, відповідно до якого ТОВ "Лінеура Україна" відступило ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 3771592 від 26.06.2023, що укладений між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] , що підтверджено витягом з Реєстру боржників та актом приймання-передачі Реєстру боржників від 21.02.2024 до Договору факторингу № 21/02/2024 від 21.02.2024 (а.с. 41-46, 47, 48). Заборгованість [PERSON] за договором № 3771592 від 26.06.2023 станом на дату звернення до суду не погашена і складається з заборгованості за тілом кредиту - 8300,00 грн, заборгованість за відсотками - 37183,25 грн, сума заборгованості всього - 45483,24 грн (а.с.34-38). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК). 28.11.2024 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" за № 23393978 надіслав відповідачеві [PERSON] досудову вимогу про сплату заборгованість у сумі 45483,24 грн, а також повідомлено реквізити для сплати вказаної заборгованості (а.с. 50). Отже позивач правомірно набув право грошової вимоги ТОВ "Лінеура Україна" до відповідача [PERSON] за договором № 3771592 від 26.06.2023. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит № 3771592 від 26.06.2023 і відповідач має заборгованість 45483,24 грн перед позивачем за вказаним договором і позов підлягає повному задоволенню. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати 2422,00 грн судового збору, що здійснено позивачем під час звернення з позовом до суду (а.с. 64). На підставі викладеного,

Outcome: approved