Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Краматорської міської ради, третя особа - [PERSON] про визнання дій виконавчого комітету Краматорської міської ради незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради №1483 від 01.12.2021 року про призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , мати якого померла [INFO] . Відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02.06.2021 відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] від батька без позбавлення його батьківських прав; попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання сина [PERSON] ; покладено на орган опіки та піклування Краматорської міської ради та заклад соціального захисту, в якому буде перебувати дитина, за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків відносно дитини, в тому числі налагодження стосунків та його матеріального забезпечення. Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради №1369 від 20.10.2021 було надано [PERSON] , [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування та рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради № 1483 від 01.12.2021 було призначено [PERSON] , опікуном над малолітнім [PERSON] . Наголошував, що виконавчим комітетом Краматорської міської ради при прийнятті рішення №1483 від 01.12.2021 про призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] , було грубо порушено законодавство, що регулює порядок встановлення опікунства над дитиною, позбавленою батьківського піклування. Рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради №1483 від 01.12.2021 про призначення [PERSON] , опікуном над малолітнім [PERSON] , було прийнято на підставі розгляду заяви [PERSON] , що є грубим порушенням п. 40 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, відповідно до якого особа, яка виявила бажання взяти на виховання в сім`ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, подає заяву (від подружжя приймається спільна заява, підписана обома подружжями) та копію свідоцтва про шлюб (для осіб, які перебувають у шлюбі). На дату подання [PERSON] заяви щодо призначення його опікуном над онуком [PERSON] він офіційно перебував у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , і відповідно до цього заява щодо призначення опікунства над [PERSON] мала бути спільною заявою подружжя і вимагала надання додаткових довідок та документів. Також зазначав, що [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] , не є родичкою малолітньому [PERSON] і відповідно до цього була зобов`язана пройти курс навчання. Рішення прийнято без участі батька дитини, без врахування думки дитини, що унеможливлювало ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів [PERSON] щодо реалізації ним прав як батька малолітнього [PERSON] та порушення прав самої дитини. Просив суд скасувати рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради № 1483 від 01.12.2021 про призначення [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Представник виконавчого комітету Краматорської міської ради надав відзив на позовну заяву в якому зазначав, що у малолітнього [PERSON] , [INFO] , із кола близьких осіб є дідусь - [PERSON] , який виявив бажання бути опікуном, та завданням органу опіки та піклування було забезпечення якнайкращих інтересів дитини для виховання у родині. З метою оформлення опіки над малолітнім [PERSON] , громадянином [PERSON] було подано повний пакет документів, відповідно до вимог п. 40 Порядку. Дружина [PERSON] , [PERSON] 18.10.2021 надала письмову згоду на встановлення опіки [PERSON] над [PERSON] та окрім того, як особа, яка мешкає з кандидатом в опікуни надала наступні документи: довідку від нарколога та психіатра; довідку про наявність чи відсутність судимості. Зазначали, що [PERSON] не є опікуном малолітнього [PERSON] , то відповідно до норм чинного законодавства не зобов`язана проходити навчання. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 18.11.2021 розглядалося питання щодо встановлення опіки над малолітнім [PERSON] , як дитини, що була позбавлена батьківського піклування та пакет документів [PERSON] , як майбутнього опікуна. Були відсутні правові підстави щодо запрошення позивача на засідання комісії. З малолітнім [PERSON] проведено бесіду та дитина надала згоду на влаштування до сім`ї дідуся [PERSON] . Просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник [PERSON] - адвокат Соловйов В.Б. позов підтримав та просив задовольнити. [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити. [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі. У судовому засіданні в якості свідка було допитано [PERSON] , який підтвердив фактичні обставини, викладені в позові та повідомив суду, що на теперішній час малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з ним. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2024 витребувано у виконавчого комітету Краматорської міської ради (Донецька обл. м. Краматорськ, пл. Миру, буд. 2)матеріали, на підставі яких було прийнято рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради № 1483 від 1.12.2021 про призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2024 у задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справи за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Краматорської міської ради , третя особа, - [PERSON] про визнання дій виконавчого комітету Краматорської міської ради незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради №1483 від 01.12.2021 року про призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] , до набрання законної сили рішення у кримінальному провадженні - відмовлено. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2024, постановленою в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України, підготовче провадження в справі закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Дослідивши докази по справі, заслухавши позивача та його представника, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] , [INFO] , є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 21 січня 2020 року. Мати малолітнього [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 21.01.2020. Згідно рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02.06.2021 року відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] від батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення його батьківських прав; попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання сина [PERSON] ; покладено на орган опіки та піклування Краматорської міської ради та заклад соціального захисту, в якому буде перебувати дитина, за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків відносно дитини, в тому числі налагодження стосунків та його матеріального забезпечення; роз`яснено сторонам, що у випадку продовження ухиляння [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини протягом одного року з дня ухвалення рішення у справі, позивач має право повторно звернутися до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав; стягнено з [PERSON] , [INFO] , який народився у м. Алчевськ, Луганської області, проживає [ADDRESS] на користь неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів відповідача, але не менш 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з 13.12.2019 року до досягнення ним повноліття. Постановою Донецького апеляційного суду від 08.09.2021 року рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02.06.2021 року було залишено без змін. Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради №1369 від 20.10.2021 року надано [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради №1483 від 01.12.2021 було призначено [PERSON] , [INFO] , опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали суду службою у справах дітей Краматорської міської ради були надані документи, на підставі яких було прийнято рішення № 1483 від 01.12.2021, а саме: висновок служби у справах дітей про можливість [PERSON] виконувати обов`язки опікуна, заява [PERSON] , паспорт [PERSON] , ідентифікаційний код [PERSON] , довідка про доходи [PERSON] , довідка з реєстрації місця проживання [PERSON] , договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , акт обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: [ADDRESS] , свідоцтво про шлюб [PERSON] , висновок про стан здоров`я [PERSON] , довідка про наявність чи відсутність судимості [PERSON] , [PERSON] , довідка КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорська» [PERSON] , довідка КНП «Психіатрична лікарня м.Краматорська» [PERSON] , заява [PERSON] щодо згоди на оформлення опіки, рішення виконкому Краматорської міської ради від 20.10.2021 № 1369 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] », свідоцтво про народження [PERSON] , ідентифікаційний код [PERSON] , висновок про стан здоров`я [PERSON] , довідка з реєстрації місця проживання [PERSON] , договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , акт про знайомство осіб з дитиною від 08.10.2021, акт про надання згоди дитини на влаштування в сім`ю від 08.10.2021 Згідно зі статтею 1 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі - Закон № 2342-IV) дитина-сирота - дитина, в якої померли чи загинули батьки. Органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо: встановлення статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування; надання опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, та застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (частина друга статті 11 Закону № 2342-IV). Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 61 ЦК України орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу, за якими суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною або у разі обмеження її цивільної дієздатності. За правилом статті 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. За статтею 64 ЦК України опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Згідно зі статтею 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Відповідно до пункту 1. 1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, (далі - Правила) опіка (піклування)є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Визначення механізму провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, зокрема, набуття дитиною статусу дитини-сироти, або дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей, які залишились без батьківського піклування, регулюється Порядком. Згідно з пунктом 31 Порядку тимчасове влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування, у тому числі дитини, розлученої із сім`єю, проводять у межах компетенції служба у справах дітей та уповноважений орган Національної поліції за місцем виявлення дитини. Дитина, у якої є родичі або інші особи, з якими у неї на момент залишення без батьківського піклування склалися близькі стосунки (сусіди, знайомі) та які бажають залишити її на виховання у своїй сім`ї, може перебувати у їх сім`ї до прийняття рішення про влаштування дитини. Після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, районна, районна у містах Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім`ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу). Відповідно до пункту 35 Порядку після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, районна, районна у містах Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім`ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу). Під час визначення форми влаштування в інтересах дитини мають бути враховані обставини, за яких дитина втратила батьківське піклування, її життєвий шлях, родинні зв`язки, наявність братів та сестер, контакти із соціальним оточенням, стан здоров`я, освіта, інші потреби. Відповідно до п. 40 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.06.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (надалі - Порядок) особа, яка виявила бажання взяти на виховання в сім`ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, подає службі у справах дітей за місцем свого проживання: заяву (від подружжя приймається спільна заява, підписана обома подружжями); довідку про доходи за останні шість місяців або копію декларації про доходи, засвідчену в установленому порядку; документ, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням; копію свідоцтва про шлюб (для осіб, які перебувають у шлюбі); довідку про проходження курсу навчання з виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і рекомендацію центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді щодо включення кандидатів до єдиного банку даних; копію паспорта; висновок про стан здоров`я заявника, складений за формою згідно з додатком 5; довідку від нарколога та психіатра для осіб, які проживають разом із заявниками; довідку про наявність чи відсутність судимості; письмову згоду всіх повнолітніх членів сім`ї, що проживають разом з особою, яка бажає взяти дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, під опіку, піклування, утворити прийомну сім`ю або на власній житловій площі - дитячий будинок сімейного типу, засвідчену нотаріально або написану власноручно в присутності посадової особи, яка здійснює прийом документів, про що робиться позначка на заяві із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові, підпису посадової особи та дати. Відповідно до пункту 41 Порядку у разі коли заявники, які бажають взяти дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, під опіку, піклування, є родичами дитини, служба у справах дітей протягом п`яти робочих днів після перевірки документів, зазначених у пунктах 40 і 40-1 цього Порядку, поданих разом з електронною заявою або заявою у паперовій формі, у разі відповідності їх законодавству: вносить відомості про заявників до єдиного банку даних; проводить обстеження умов проживання заявників, за результатами якого складає акт згідно з додатком 9 (у разі, коли місцем проживання заявників є територія села, селища, подає клопотання до служби у справах дітей відповідної сільської, селищної ради про обстеження умов проживання заявників та складення акта); реєструє заявників у журналі обліку потенційних опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, що ведеться за формою згідно з додатком 6; готує висновок про доцільність (недоцільність) встановлення опіки, піклування та відповідність її/його інтересам дитини. Згідно з пунктом 42 Порядку опіка, піклування над дитиною встановлюються рішенням районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Аналогічні за змістом приписи містяться у пункті 3.1 Правил, де вказано, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. Відповідно до пункту 43 Порядку у разі призначення опікуна враховується бажання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування. Бесіда з дитиною проводиться працівниками служби у справах дітей з урахуванням її віку, обставин, за яких вона втратила батьківське піклування, не принижуючи гідність дитини та осіб, які виявили бажання взяти її під опіку. За результатами бесіди складається довідка. Згідно з пунктом 44 Порядку рішення про встановлення опіки, піклування приймається у місячний строк після подання заяви і документів, зазначених у пункті 40 Порядку. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Рішення органів опіки і піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов`язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені в установленому законом порядку (пункт 1.8 Правил). Відповідно до статті 75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку. Суд, якщо він призначив піклувальника, або орган опіки та піклування може звільнити піклувальника від його повноважень за заявою особи, над якою встановлено піклування. За заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту. У пунктах 5.1-5.3 Правил зазначено, що опікуни та піклувальники на їх прохання можуть бути звільнені від виконання своїх обов`язків, якщо орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного визнає, що дане прохання викликане поважною причиною. Органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обґрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обов`язків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обов`язків. При зловживанні правами і залишенні підопічних дітей без догляду і піклування опікун або піклувальник притягується до відповідальності згідно з чинним законодавством. З метою оформлення опіки над малолітнім [PERSON] , громадянином [PERSON] був наданий повний пакет документів для оформлення опіки над малолітнім [PERSON] відповідно до п. 40 Порядку. Згідно акту про надання згоди дитини на влаштування в сім`ю від 08.10.2021 в присутності працівника та психолога ЦСПРД ССД Краматорської міської ради, спеціаліста ССД проведено бесіду з малолітнім [PERSON] , який надав згоду на влаштування до сім`ї дідуся [PERSON] . Частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі, шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР. Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров?я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання. Так, рішенням у справі "М.С. проти України" від 11липня 2017року (заява № 2091/13) ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін. Також у справі "М. С. проти України" у рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, та у рішенні "Мамчур проти України", № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (§ 76). На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини. Відповідно до частини першої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно з частиною третьою статті 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до наведеного правила для вирішення питання про повернення дитини батькам необхідно довести, що причини, які стали підставою для відібрання дитини відпали. На момент прийняття оскаржуваного рішення виконавчого комітети Краматорської міської ради «Про призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] » органом опіки та піклування при виконавчому комітеті Краматорської міської ради першочергово були враховані саме інтереси дитини та її право на проживання та виховання у родині. Матеріали справи не містять доказів порушення порядку прийняття оскаржуваного рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради №1483 від 01.12.2021 року про призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] , а тому суд приходить до висновку щодо необґрунтованості заявлених [PERSON] позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення. Позивач не позбавлений права на звернення до суду із заявою про повернення дитини в порядку ч.3 ст. 170 СК України, тобто у спосіб, який забезпечує належне та ефективне поновлення в правах. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] до виконавчого комітету Краматорської міської ради, третя особа - [PERSON] про визнання дій виконавчого комітету Краматорської міської ради незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради №1483 від 01.12.2021 року про призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] , не підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed