Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Відповідно до укладеного Договору № 1274706 про надання споживчого кредиту від 01.02.2024, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (торгова марка «SelfieCredit»), [PERSON] отримала кредит у розмірі 23 000,00 грн. строком на 360 днів шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 20.11.2023 року, викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://selfiecredit.com.ua/pro-nas/. Відповідач відповідно до умов кредитного договору, п. 7.1.16, 7.1.17, 7.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняла пропозицію укласти кредитний договір та підписала кредитний договір 01.02.2024 о 10:05:04 год шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором P455, надісланий на номер телефону відповідача. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 01.02.2024 на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Зазначає, що сума кредиту по укладеному кредитному договору, перераховується на платіжну карту відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів або іншим способом. Провести верифікацію платіжної карти може здійснити виключно відповідач. Номер телефону відповідача, в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій. Таким чином, виключно особа відповідача може отримати кредит після укладення кредитного договору. 29.07.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено Договір факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №1274706 про надання споживчого кредиту від 01.02.2024 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 24.04.2024 (дата переходу права вимоги до позивача) становить 137425,00 гривень, яка складається з: - 23000,00 грн. заборгованість за кредитом; - 102925,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних) за період з 01.02.2024 року по 29.07.2024 року (включно) та 11\~500, 00 грн. штраф (з урахуванням пояснень від 04.02.2025 а.с.92). Ухвалою суду від 08.10.2024 справу прийнято до провадження суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова Демченко І.М., провадження у справі відкрито та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Цією ж ухвалою суду за клопотанням позивача витребувано від\~АТ КБ\~"ПРИВАТБАНК" інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи було емітовано на ім`я [PERSON] платіжну карту № [NUMBER] ; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 01.02.2024 по 06.02.2024 з відображенням часу зарахування коштів; інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 01.02.2024 по 06.02.2024. 23.10.2024 представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.65). 08.11.2024 представник відповідача надала відзив, у якому у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі, виходячи з такого. Щодо суми заборгованості у розмірі 137 425,00 грн. позивач у позові зазначає, що ця суми складається з 23000,0грн. заборгованості за кредитом та 102925,0грн. заборгованості за нарахованими процентами. Математичним шляхом при складанні суми заборгованості за кредитом та суми нарахованих процентів загальна сума заборгованості становить 125925,0грн., що значно менше ніж сума яку просить стягнути позивач. З позовної заяви не зрозуміло чи це арифметична помилка, чи загальна сума включає в себе ще якісь інші складові. Таким чином сума заборгованості у розмірі 137425,0грн. позивачем не обґрунтована та не може бути стягнута з відповідачки. Відповідно до п.1.3 Кредитного договору строк кредиту (дії Договору) становить 350 днів. Відповідно до п.5.4 Кредитного договору у разі затримання Споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається у вигляді електронного листа на електрону адресу Споживача, зазначену в Договорі та/або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані Споживача. В даному випадку Споживач повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30 календарних днів з дня отримання від Товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду Споживач усуне порушення умов цього Договору, така вимога Товариства втрачає чинність. Тобто відповідно до Кредитного договору строк його дії спливає 16.01.2025. Зауважує, що ані Товариством, ані позивачем на адресу відповідачки ніяких повідомлень та вимог про повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, не направлялось та відповідачкою отримано не було. Відповідно до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування" (текст статті 11 в редакції Закону № 1734-VIII від 15.11.2016). Відповідно до частини 4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування», якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Аналогічна норма містилась у ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції згідно із Законом № 3795-VI від 22.09.2011. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19) зроблено висновок про те, що у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (частина друга статті 627 ЦК України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України у вказаній редакції). Регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України «Про захист прав споживачів». З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України «Про захист прав споживачів». Частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року, встановлювала обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений Законом України «Про захист прав споживачів» порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті 11 цього Закону у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. Підстав для відступу від указаної позиції не вбачала і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2023 року при вирішенні справи №553/1501/15-ц (провадження № 14-50цс22). Враховуючи вищевикладене та те, що праву кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором має передувати реалізація ним права вимоги дострокового виконання основного зобов`язання відповідно до вимог ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, вважаю що позивачем передчасно заявлений позов до відповідачки у частині, яка стосується такої складової кредитної заборгованості, як поточна заборгованість (основна заборгованість, строк вимоги за якою на час подання позову ще не настав) у розмірі 23000,0грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки 2,5% за кожен день користування кредитом у розмірі 102925,0грн. представник відповідача вказує таке. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до положення п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», положення ч.5 ст.8 вказаного Закону щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки, вводиться в дію поетапно, а саме протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" №3498-ІХ від 22.11.2023р. (далі Закон №3498). Так протягом перших 120 днів установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати2,5 %,протягом наступних 120 днів - 1,5 %. День набрання чинності Закону №3498 є 24.12.2023р. Таким чином починаючи з 24.12.2023р. денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024р. не більше 1,5%, з 20.08.2024р. не більше 1%. Як вбачається з позовної заяви та доданого до неї розрахунку заборгованості, позивач розрахував заборгованість по процентам за користування кредитом з 01.02.2024р. по 26.02.2024р. за денною ставкою 2% у розмірі 460,0грн. на день, з 27.02.2024р. за денною ставкою 2,5% у розмірі 575,0грн. на день. Такий розрахунок суперечить вказаним вище нормам закону. Позивач повинен був проводити розрахунок з 01.02.2024р. по 26.02.2024р. за денною ставкою 2% у розмірі 460,0грн. на день, з 27.02.2024р. по 21.04.2024р. за денною ставкою 2,5% у розмірі 575,0 на день, з 22.04.2024р. за денною ставкою 1,5% у розмірі 345,0грн. на день. Таким чином заборгованість по процентам за користування кредитом складає: з 01.02.2024р. по 26.02.2024р. 11960,0грн. (460,0*26 днів), з 27.02.2024р. по 21.04.2024р. 31625,0грн. (575,0*55 днів), з 22.04.2024р. по 29.07.2024р. 34155,0грн. (345,0*99 днів), загальна сума 77740,0грн. Тобто сума заборгованості по процентам за користування кредитом також значно нижча, ніж зазначає позивач у своєму позові. Крім того, відповідно до п.п.3 п.4.1 Кредитного договору, Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договору факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача, але з обов`язковим повідомленням Споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений ч.1 ст.25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома Споживача такого факту. Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про споживче кредитування» взаємодія кредитодавця, нового кредитора, колекторської компанії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем, майновим поручителем або третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, при врегулюванні простроченої заборгованості може здійснюватися виключно шляхом: 1) безпосередньої взаємодії (телефонні та відеопереговори, особисті зустрічі). Проведення особистих зустрічей можливе виключно з 9 до 19 години, за умови що особа, з якою здійснюється взаємодія, не заперечує проти проведення з нею зустрічі та попередньо надала згоду на особисту зустріч під час телефонної розмови або окрему письмову згоду на це. Місце і час зустрічі підлягають обов`язковому попередньому узгодженню; 2) надсилання текстових, голосових та інших повідомлень через засоби телекомунікації, у тому числі без залучення працівника кредитодавця, нового кредитора або колекторської компанії, шляхом використання програмного забезпечення або технологій; 3) надсилання поштових відправлень із позначкою "Вручити особисто" за місцем проживання чи перебування або за місцем роботи фізичної особи. Відповідно до ч.2, 3 ст.25 Закону України «Про споживче кредитування», під час першої взаємодії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем, майновим поручителем або третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, у рамках врегулювання простроченої заборгованості кредитодавець, новий кредитор, колекторська компанія зобов`язані повідомити: 1) повне найменування кредитора (у разі якщо взаємодію здійснює новий кредитор або колекторська компанія), своє повне найменування, номер телефону для здійснення зв`язку та адресу (електронну або поштову) для листування; 2) прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка здійснює взаємодію із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем, майновим поручителем або третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, або ім`я та індекс, за допомогою якого кредитодавець, новий кредитор, колекторська компанія однозначно ідентифікують особу, яка здійснює взаємодію, або зазначення про використання для взаємодії програмного забезпечення або технології, якщо взаємодія здійснюється без залучення працівника кредитодавця, нового кредитора чи колекторської компанії; 3) правову підставу взаємодії; 4) розмір простроченої заборгованості (розмір кредиту, проценти за користування кредитом, розмір комісії та інших платежів, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту), розмір неустойки та інших платежів, що стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит або відповідно до закону. У разі звернення відповідно до договору про споживчий кредит до третіх осіб, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, у тому числі до близьких осіб, відповідно до частини шостої цієї статті інформація про розмір простроченої заборгованості повідомляється лише за наявності згоди споживача на передачу інформації про наявність простроченої заборгованості таким особам. Розрахунок розміру простроченої заборгованості для колекторської компанії здійснюється кредитодавцем або новим кредитором. Новий кредитор, колекторська компанія на вимогу споживача зобов`язані протягом п`яти робочих днів після першої взаємодії при врегулюванні простроченої заборгованості надати документи, що підтверджують інформацію, зазначену у частині другій цієї статті (у тому числі детальний розрахунок простроченої заборгованості та всіх інших платежів по кожному платіжному періоду та підставу їх нарахування), особисто або шляхом направлення листа на адресу (електронну або поштову) такої особи, або в інший визначений договором про споживчий кредит спосіб. Кредитодавець на вимогу споживача зобов`язаний протягом семи робочих днів після першої взаємодії при врегулюванні простроченої заборгованості (якщо інший строк не встановлено законом) надати документи, що підтверджують інформацію, зазначену у пункті 4 частини другої цієї статті, особисто або шляхом направлення листа на зазначену в договорі про споживчий кредит адресу (електронну або поштову), або в інший визначений таким договором спосіб. Новий кредитор, колекторська компанія не має права за власною ініціативою повторно взаємодіяти із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або майновим поручителем до моменту надання підтвердних документів, передбачених абзацом першим цієї частини. Кредитодавець не має права за власною ініціативою повторно взаємодіяти із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або майновим поручителем до моменту надання підтвердних документів, передбачених абзацом другим цієї частини. Для цілей цієї частини моментом надання відповідних підтвердних документів є будьякий із таких: 1) момент отримання кредитодавцем, новим кредитором, колекторською компанією підтвердження направлення споживачу, його близьким особам, представнику, спадкоємцю, поручителю або майновому поручителю підтвердних документів - у разі направлення таких документів електронною поштою; 2) 23 година 59 хвилин десятого робочого дня з дня направлення кредитодавцем, новим кредитором, колекторською компанією рекомендованого поштового відправлення з описом вкладення, що містило відповідні підтвердні документи, або момент отримання повідомлення про вручення зазначеного поштового відправлення, якщо таке повідомлення отримано кредитодавцем, новим кредитором, колекторською компанією раніше зазначеного 10-денного строку. Як вбачається з договору факторингу №29/07/2024, він був укладений між Товариством та позивачем 29.07.2024р. та з цього дня у позивача виникло право вимоги за Кредитним договором. Товариство про укладання договору факторингу відповідачку не повідомило жодним з встановлених законом способів. Також позивач не виконав вимог ч.ч.2, 3 ст.25 Закону України «Про споживче кредитування» та також не повідомив відповідачку про укладений договір факторингу та інші передбачені законом документи. Тобто фактично позивачем були порушені вимоги Закону України «Про споживче кредитування» та не здійснено обов`язкові дії задля досудового врегулювання спірних правовідносин. Все вказане вище у своїй сукупності є достатніми та обґрунтованими підставами для відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Факторингова компанія «УкрглобалФінанс» щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором (а.с.75-78). 04.02.2025 представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та просив врахувати такі пояснення. Щодо максимального розміру денної процентної ставки після укладення Кредитного договору 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Пунктом 9 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-IX, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту). Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі. Цивільний кодекс України визначає настання правових наслідків у разі зміни договору. Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Таким чином, у разі внесення змін до Кредитного договору в частині складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту), необхідно здійснювати розрахунок денної процентної ставки з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки, визначеного на день внесення таких змін до Кредитного договору. Отже, погоджена сторонами в Кредитному договорі денна процента ставка за користування кредитом, розрахована у відповідності до Закону України «Про споживче кредитування» та діє протягом строку користування кредитом. Зміни до Кредитного договору, що укладений з Відповідачем, не вносились (додаткові договори щодо продовження строку дії та інших умов не укладались), то відповідно правових підстав для перерахунку денної процентної ставки немає. Просить врахувати, що до позовної заяви було додано розрахунок заборгованості Первісного кредитора ТОВ "Селфі Кредит" за Договором № 1274706 про надання споживчого кредиту від 01.02.2024 р. (далі по тексту Кредитний договір). Станом на 29.07.2024 року (дата переходу права вимоги до Позивача) заборгованість Відповідача за Кредитним договором становить 137425,00 гривень, яка складається з: - 23000,00 гривень заборгованість за кредитом; - 102925,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом (912,5% річних) за період з 01.02.2024 року по 29.07.2024 року (включно); 11 500 гривень - штраф. Також вказує, що у позовній заяві допущено описку щодо складових розміру заборгованості Відповідача, тому просить стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість Відповідача за Кредитним договором у розмірі 137425,00 гривень, яка складається з: - 23000,00 гривень заборгованість за кредитом; - 102925,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом (912,5% річних) за період з 01.02.2024 року по 29.07.2024 року (включно); 11 500 гривень штраф (а.с.91-92). Представник відповідача у запереченнях вказала, що відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Таке клопотання було подано представником позивача та це право позивача не заперечується стороною відповідача. Однак крім прохання проводити розгляд справи за відсутністю позивача та його представника у клопотанні була висловлена правова позиція позивача щодо предмету позову. За своєю суттю таке висловлювання правової позиції є відповіддю на відзив на позовну заяву. Подання заяв по суті справи, таких як позовна заява, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та заперечення, є правом учасників справи, яким учасник користується на власний розсуд. Інші заяви та клопотання не стосуються заявами по суті справи та мають процесуальний характер. Вважає, що висловлювання правової позиції щодо предмету позову не можуть міститись в процесуальних заявах та клопотаннях, а отже позиція по суті справи подана з порушенням вимог §1 глави 1 розділу ІІІ ЦПК України та не може бути прийнята до уваги під час розгляду справи. Стосовно висловленої правової позиції представника позивача зазначає, що станом на 01.02.2024р., на час укладання кредитного договору між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] , Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" №3498-ІХ від 22.11.2023р. (далі Закон №3498) набув чинності (дата набуття чинності 24.12.2023р.). Відповідно до внесених Законом №3498 змін до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема до ч. 5 ст. 8 та доповнення пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1% та тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Закону №3498, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Тобто на дату укладання кредитного договору денна процентна ставка не повинна була бути вищою, ніж 2,5%, з 23.04.2024р. не більше 1,5%, а з 21.08.2024р. не більше 1%. На підставі чого позивачем зроблено висновок, що при цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит, незрозуміло. Жодного обґрунтування того, чому кредитодавець та позивач можуть діяти з порушенням чинних законів та не змінювати денну процентну ставку відповідно до вимог п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» представником позивача зазначено не було. Щодо розміру заборгованості: у своєму клопотанні представник позивача зазначає, що у позовній заяві була допущена описка щодо складових розміру заборгованості та зазначено суму штрафу у розмірі 11500,0грн. На підставі цього представник позивача просить стягнути з відповідачки суму заборгованості у розмірі 137425,0грн., яка складається з 23000,0грн. заборгованості за кредитом, 102925,0грн. заборгованості за нарахованими процентами та 11500,0грн. штраф. Виправлення описок у позовній заяві шляхом подання клопотання про розгляд справи за відсутністю сторони не відповідає вимогам ЦПК України. Відповідно до ст.49 ЦПК України позивач має право збільшити або зменшити позовні вимоги, змінити предмет або підстави позову, уточнити позовні вимоги у разі допущення помилок чи описок у позовній заяві. Представник позивача своїм правом в порядку, встановленим ЦПК України, не скористався, тому вважає, що таке «уточнення» позовної заяви не може бути розглянуто судом. Крім того, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На даний час Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії режиму воєнного стану в Україні продовжений до 09 травня 2025р. Таким чином, відповідачка звільнена від відповідальності за прострочення виконання зобов`язання та сплати на користь позивача штрафу за таке прострочення. Уточнення позовних вимог та доводи представника позивача, зазначені у клопотанні про розгляд справи за відсутністю сторони від 04.02.2025 просить залишити без розгляду. У задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» до [PERSON] відмовити в повному обсязі (а.с.100-101). Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі. Суд, з`ясувавши доводи сторін, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що відповідно до укладеного 1274706 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 23\~000,00 грн. строком на 350 днів. Відповідно до п. 2.1. кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] (а.с.10). За умовами договору споживач, тобто [PERSON] , зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сторони погодили періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. У Споживача відсутнє право ініціювати продовження строку кредитування або строк виплати кредиту за Договором. Тип процентної ставки фіксована (а.с.10). За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 2.5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. 1.5.2. Знижена процентна ставка становить 2% в день та застосовується у випадку, якщо Споживач, як учасник Програми лояльності Товариства, до 26.02.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів. Знижка Споживачу від Товариства на стандартну процентну ставку є індивідуальною; у випадку її застосування сума процентів, що підлягає сплаті до вказаної вище дати, перераховується замість стандартної процентної ставки за зниженою процентною ставкою. Також, Споживач може отримати індивідуальну знижку, якщо до вказаної дати здійснить повне дострокове повернення кредиту, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою буде перераховано за зниженою процентною ставкою до дати повного дострокового повернення кредиту (включно). У випадку часткового дострокового повернення кредиту такий перерахунок здійснюється тільки до дати часткового дострокового повернення кредиту, надалі застосовується стандартна процентна ставка без знижки і перерахунку. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка без знижки, що не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача. 1.5.3. Протягом строку дії Договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для Споживача у випадку та на умовах визначених в п. 1.5.2 Договору, зокрема у випадку отримання Споживачем знижки на стандартну процентну ставку. 1.6. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. 1.7. Денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.7.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2.5% в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: (201250 грн. / 23000 грн. ) /350 дн. х 100% = 2.5% в день. 1.7.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2.46% в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: (198375 грн. / 23000 грн.) / 350 дн. х 100% = 2.46% в день 1.8. Загальні витрати на дату укладення Договору складають: 1.8.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 201250 грн. 1.8.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 198375 грн. 1.9. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.9.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 119700.64% річних. 1.9.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 78733.96% річних. 1.10. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 1.10.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 224250 грн. 1.10.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 221375 грн. (а.с.10). Відповідач відповідно до умов кредитного договору, п. 7.1.16, 7.1.17, 7.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняла пропозицію укласти кредитний договір та підписала кредитний договір 01.02.2024 о 10:05:04 год шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором P455, надісланий на номер телефону відповідача. За наданою, інформацією АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] емітовано картку № [NUMBER] (ІВАN [NUMBER] ). Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 01.02.2024 по 06.02.2024 та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , значиться [NUMBER] (а.с. 88). Також АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» надано Виписку по рахунку [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] № [NUMBER] за період з 01.02.2024 по 06.02.2024, з якої вбачається, що кошти в сумі 23\~000, 00 грн 01.02.2024 зараховано переказом на її картку (а.с.89). Крім цього, суд приймає до уваги, що факт отримання [PERSON] кредитних коштів не оспорюється. 29.07.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено Договір факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №1274706 про надання споживчого кредиту від 01.02.2024 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (а.с.37-43). Як вбачається з копії платіжної\~інструкції №\~1118 від 29.07.2024 ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» перераховано ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 1838137,38 грн за Договором про відступлення права вимоги № 29/07/2024\~від 29.07.2024 (а.с.44). Згідно з відомостями витягу з Реєстру боржників від 29.07.2024 до Договору відступлення права вимоги № 29/07/2024 від 29.07.2024, вбачається, що відбувся перехід права вимоги за кредитним договором №1274706 від 01.02.2024 у розмірі 137 425,00 гривень, яка складається з 23 000 гривень - заборгованість за кредитом; 102\~925, 00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 11\~500, 00 грн. штраф (а.с.45). За розрахунком позивача у відповідачки за кредитним договором станом на 29.07.2024 року наявна заборгованість 137 425,00 гривень, яка складається з 23 000 грн.\~заборгованість за кредитом; 102\~925, 00 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом за період з 01.02.2024 по 25.02.2024 ( п.1.5.2. договору), та 2,5 % (п.1.5.1. договору )- за період з 27.02.2024 по 29.07.2024, 11500, 00 грн. неустойка (штраф), який нарахований, починаючи з 22.04.2024, відповідно до внесених змін Законом № 3498-ІХ (а.с.18-21). Нарахування відсотків за користування кредитом здійснено в межах строку кредиту та станом на день відступлення прав вимоги. Будь-яких нарахувань відсотків після відступлення прав вимоги позивачем не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Частинами 1, 2\~ст. 639 ЦК України\~встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1\~ст. 205 ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України\~правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Правилами\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Факт укладення кредитного договору відповідачем не оспорюється, що з огляду на положення\~ст. 204 ЦК України\~щодо презумпції правомірності правочину та ненадання суду доказів оспорювання кредитного договору відповідно до\~ст. 1051 ЦК України\~свідчить про дійсність договірних відносин, що виникли між сторонами. У постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року в справі № 759/24061/19 зроблено висновок, що презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). Крім того, відповідачем не спростовано, що особисті дані клієнта, зазначені в договорі про надання кредиту, не відповідають її даним. Згідно частин 1, 2\~статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів"\~(в редакції, чинній на момент укладення договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори з споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Згідно пункту 5 частини 3\~статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів"\~несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Однак, умови кредитного договору не можна уважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому\~статтею 627 ЦК України. Відповідач погодила розмір процентів, підписуючи кредитний договір на визначених у ньому умовах. Окрім цього, аналіз умов договору дозволяє зробити висновок, що сторони погодили процентні ставки за правомірне користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, що настає у разі невиконання зобов`язань за договором. Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що розмір нарахованих позивачем відсотків суперечить частині 5\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~з огляду на таке. Відповідно до частини 5\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~доповнено частиною п`ятою\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року. Однак, положення частини 5\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно. Пунктом 17\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону\~України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~дія пункту 5 розділу I\~цього Закону\~поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Договір про надання споживчого кредиту укладено 01.02.2024, отже у даному обмеження щодо відсоткової ставки не застосовуються. Крім того, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на недотримання вимог закону при відступленні прав вимоги, виходячи з того, що пп.3 п.4.1 кредитного договору сторони погодили, що товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту (а.с.10 зв). Пунктом 9.8 визначено, що всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі (в т.ч. електронній), або через особистий кабінет, що не суперечить способу, визначеному частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування». Посилання представника відповідача про неможливість дострокового стягнення кредиту, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Крім цього, п.5.4 кредитного договору погодили, що у разі затримання споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається у вигляді електронного листа на електронну адресу Споживача, зазначену в Договорі (або окремо надану Споживачем Товариству) та/або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані Споживача, вказані в цьому Договорі (або окремо повідомлені Споживачем), в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Telegram тощо). Моментом отримання Споживачем повідомлення є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення. У такому випадку Споживач повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30 календарних днів, з дня отримання від Товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду Споживач усуне порушення умов цього Договору, така вимога товариства втрачає чинність. При цьому, в даному випадку вважається, що Споживач усунув порушення умов Договору, якщо на 31-й день, з дня отримання від Товариства вищезазначеної вимоги, у Споживача буде відсутня будь-яка прострочена заборгованість за Договором, в тому числі заборгованість, що зумовила направлення Споживачу вимоги та/або заборгованість, що виникла після направлення такої вимоги. Як вбачається із розрахунку позивача, відповідач взагалі на виконання зобов`язання не здійснила жодного платежу. Крім того, будь-яких доказів щодо недотримання позивачем п.5.4. до суду надано не було, адже саме на відповідача покладено обов`язок надання доказів на підтвердження своїх заперечень. При цьому, відповідач має доступ до Особистого кабінету та електронних повідомлень, які надходили на її фінансовий номер. Посилання представника відповідача на недотримання вимог щодо порядку зміни/уточнення позовних вимог, суд зазначає, що позивачем при звернення до суду з цим позовом визначено ціну позову у розмірі 137\~425,00 грн., загальна сума позовних вимог протягом судового розгляду справи не змінювалася; розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви містить детальний розрахунок ціни позову та загальної суми заборгованості, до складу яких включено штраф 11\~500 грн. Пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 11\~500, 00 грн. задоволенню не підлягають. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 3 частини 1\~статті 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із\~статтею 134 ЦПК України: 1. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. 2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. 3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. 4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно із\~статтею 137 ЦПК України: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання прозменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Установлено, що 02 серпня 2024 року між ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" та ФОП [PERSON] укладено договір про надання юридичних послуг №02/08/2024 від 02 серпня 2024 року (а.с.46-47). Відповідно до пункту 1.1 договору в рамках цього договору виконавець, який має право на заняття адвокатською діяльністю відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатом діяльністю №2412 від 23 жовтня 2018 року, видане на підставі рішення ради адвокатів Полтавської області №18 від 23 жовтня 2018 року, зобов`язується надати замовнику наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності). Пунктом 3.1 договору сторони визначили вартість послуг виконавця. Згідно пункту 4.1 договору замовник уважається таким, що отримав послуги, а виконавець таким, що надав послуги після підписання акту приймання-передачі наданих послуг. Акт складається виконавцем у двох екземплярах та надається на підписання замовнику не пізніше 5-ти (п`яти) робочих днів, після завершення надання послуг. 30.08.2024 ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" та ФОП [PERSON] підписано акт приймання-передачі наданих послуг №4 на загальну суму 100 000,00 гривень. Згідно із даних акту вартість підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості із [PERSON] за договором № 1274706 про надання споживчого кредиту становить 10 000,00 гривень (а.с. 51). Платіжною інструкцією № 1352 від 06.09.2024 підтверджено оплату послуг згідно договору № №02/08/2024 від 02 серпня 2024 року про надання юридичних послуг по акту № 4 від 30.08.2024 (а.с.52). Відповідно до частини 8\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Заперечень відповідача проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу матеріали справи не містять. Клопотань щодо неспівмірності заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідачем не подано. Відтак суд не вбачає підстав для зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" задовольняються частково, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial