Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на\~ утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що у них народилася дочка [PERSON] [INFO] . Зазначила, що вона з донькою як внутрішньо переміщені особи проживають за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ВПО. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, не підтримує\~ подружніх стосунків. На даний час відповідач проживає окремо. Жодного зв?язку з нею та їх дитиною відповідач не підтримує, участі у вихованні доньки не приймає, що перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини. 20.01.2025р. шлюб між сторонами\~ було розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду. Вона з донькою перебуває у скрутному матеріальному становищі, а оскільки в безспірному порядку це питання з відповідачем вирішити неможливо, вона змушена звернутися за захистом своїх прав до суду. . А тому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 4000грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] [INFO] (а.с. 12). Відповідно до довідки від 22.04.2024 року №2615-7002019794 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10). Відповідно до\~ рішення Івано-Франківського міського суду від 20.01.2025 шлюб між сторонами розірвано (а.с.9-11). Сторони довідок про свої доходи суду не надали. Положеннями\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.\~1,\~2 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2\~ст. 182 цього кодексу\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»\~прожитковий мінімум для дітей дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~враховує відсутність даних про розмір доходів сторін, потреби дитини щодо належного утримання. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити\~ та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повнолітня. Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити йому належний фізичний та духовний розвиток, не порушуватиме прав відповідача та норм чинного законодавства. Відповідно до вимог\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду, з 29.01.2025 року. Згідно із ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1211,20 грн. судового збору на користь держави. На підставі ст.\~180-182,\~190,\~191 СК України, ст.\~1,\~2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved