Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») звернулося до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що 26.10.2020 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачем укладено кредитний договір № 26205000475024. Відповідно до кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (далі УДБО), розміщений на офіційному веб-сайті банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей кредитний договір, що разом становлять єдиний кредитний договір, банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з рахунку, платежі з рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий в банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі Картка). Відповідно до умов кредитного договору, цільове призначення кредиту: на споживчі потреби, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом. Відповідно до умов договору, клієнт підтверджує, що він самостійно ознайомився з інформацією на офіційному сайті банку, необхідною для отримання споживчого кредиту, він усвідомлено прийняв рішення щодо його укладення. Банк надав йому у письмовій формі актуальний на дату укладення цього кредитного договору Паспорт споживчого кредиту та всю передбачену чинним законодавством України інформацію про умови кредитування, в тому числі для порівняння різних пропозицій банку з метою прийняття клієнтом обґрунтованого рішення про укладення цього кредитного договору, а також що банк не обмежував його у часі для ознайомлення із зазначеною інформацією та для прийняття рішення. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України. Внаслідок чого, 28.03.2024 згідно умов договору факторингу № 28/03/24, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 26205000475024 від 26.10.2020 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 44 378,06 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту - 21 298,37 грн, заборгованість по відсотках - 23 079,69 грн, заборгованість по комісії - 0 грн. Просять стягнути зі [PERSON] , вказану суму заборгованості за кредитним договором, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.02.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглядати без участі представника позивача, позов задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку (а.с.7 зворот). Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог п.2 ч.7\~ст.128\~ЦПК\~України (а.с.144), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст.280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Так, в судом встановлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, що між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачем укладено договір № 26205000475024 про встановлення кредитного ліміту. В порядку передбаченому цим договором та УДБО, банк здійснює обслуговування поточного рахунку клієнта [NUMBER] відкритого в банку, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронного платіжного засобу (кредитна картка), шляхом встановлення ліміту кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення (кредит) з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії на дату укладання договору становить 1\~000\~000,00 грн, строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту. Подовження строку дії кредитного ліміту може здійснюватись необмежену кількість разів, якщо така умова передбачена в кредитному договорі, на той же строк та на тих же умовах. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується: на строкову заборгованість за кредитом 40,8 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56% річних. В пільговий період розмір процентної ставки складає 0,01% річних. Вартість інших послуг банку пов`язаних з користуванням платіжною карткою визначено в тарифах банку. Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 48,78%. Загальна вартість кредиту становить 1 363 063,47 грн (а.с.11). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 26205000475024, станом на 27.03.2024 загальна заборгованість становить 43\~855,72 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 21 298,37 грн, заборгованість по відсотках - 22 557 ,35 грн (а.с.9-10). З виписки по особовому рахунку за період з 26.10.2020 по 27.03.2024 вбачається, що [PERSON] , частково погашались нараховані відсотки та перераховувались кошти на погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.12-110). 28.03.2024 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС»\~ укладено договір факторингу № 28/03/24, згідно з яким клієнт відступає фактору право вимоги до боржників за кредитними договорами, відповідно до реєстру боржників, а фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором (а.с.112-115). Вказане підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за вищезазначеним договором факторингу, витягом з реєстру боржників, серед яких значиться і відповідач [PERSON] (а.с.117,118,119). Відповідно до копії платіжної інструкції № 6041 від 28.03.2024, платник ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» перерахувало АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» 10\~200 233,00 грн за право вимоги згідно договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024 (а.с.116). Відповідно до\~ст.526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;\~2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до\~ч.ч.1, 2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання\~ не звільняє винну сторону від відповідальності\~ за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму згідно ст.625 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Верховний Суд\~України у\~справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Зазначена правова позиція міститься і в постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16). Згідно ч.1\~ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст.1082 ЦК України,\~боржник\~зобов`язаний\~здійснити платіж факторові за умови,\~що\~він\~одержав від\~клієнта\~або\~фактора письмове\~повідомлення про відступлення права\~грошової\~вимоги\~факторові і\~в\~цьому\~повідомлені визначена грошова вимога,\~яка підлягає \~виконанню, \~а\~також\~названий фактор,\~якому\~має\~бути здійснений платіж.\~Боржник має право\~ вимагати\~ від\~ фактора\~ надання йому\~в\~розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~ст.13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6\~ст.81 ЦПК України,\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином,\~судом\~ встановлено,\~що\~відповідачу [PERSON] ,\~відповідно до укладеного між\~ним та\~АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» кредитного договору № 26205000475024 від 26.10.2020,\~відкрито відновлювальну\~кредитну лінію та встановлено ліміт кредитної лінії в розмірі 1\~000\~000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав,\~не вніс\~платежі у\~строки і\~розмірах, встановлених договором,\~чим істотно порушив його умови, внаслідок чого \~у \~нього \~утворилася заборгованість\~ у\~ розмірі\~43\~855,72 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, станом на 27.03.2024 та саме ця сума підлягає стягненню з відповідача, так як належних та допустимих доказів на підтвердження заборгованості у розмірі 44\~378,06 грн, яку просить стягнути позивач, матеріали справи не містять. Вказані обставини відповідачем не спростовані, тому позов підлягає частковому задоволенню, а заборгованість за зазначеним розрахунком - стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», яке згідно договору факторингу № 28/03/2024 від 28.03.2024 прийняло належні кредиторові права грошової вимоги до [PERSON] . Відповідно до ч.1, п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з розглядом\~справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.ч.1,4\~ст.137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 ст.141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому,\~склад та\~розмір витрат,\~пов`язаних\~з оплатою\~правової допомоги,\~входить до\~предмета доказування\~у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до правової позиції ВСУ, викладеній в постанові від 12.02.2020 у справі 648/1102/19 - витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи\~незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено\~стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2\~статті 137 ЦПК України). Аналізуючи норми\~ЦПК України\~про відшкодування\~витрат на\~професійну правову допомогу, Верховний Суд\~у справі\~686/28627/18\~від 27.07.2022\~дійшов висновку, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/третьою особою до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та адвокатом Дорошенко Т.М. 02.01.2025 укладено договір № 43453613 про надання правової допомоги (а.с.120-121, 122), в акті про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 27.01.2025 та детальному описі робіт (наданих послуг) зафіксовано обсяг робіт та послуг, наданих адвокатом та їх вартість (а.с.123,124), відповідно до копії платіжної інструкції № 8355 від 27.01.2025 позивачем здійснена оплата за правничу допомогу згідно зазначеного договору в розмірі 6 000,00 грн (а.с.125). Вказані обставини дають суду підстави для висновку, що поза розумним сумнівом доведено факт понесення позивачем витрат на правову допомогу та їх розмір, який відповідає критеріям, як реальності наданих позивачу адвокатських послуг, так і розумної необхідності таких витрат, тобто вимогам ч.4 ст.137 ЦПК України, а відтак понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 6 000,00 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~ст.ст.\~207,\~526,\~626,\~628,\~633, 638,\~639,\~1050,1054 ЦК України та

Outcome: partial