Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі - ТОВ «Іннова Фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовна заява мотивована тим, що ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] 06 травня 2024 року уклали договір про надання грошових коштів у позику № 3902030524. Договір позики разом з правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 2.2 договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 14 000 грн шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з пунктами 2.6.1, 2.6.2 та 2.6.3 цього договору, його додатків. Основні умови договору щодо надання коштів у позику визначені у пунктах 2.4 (тип кредиту - кредит), 2.7 (мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби), 2.5 (строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів, дати надання кредиту: 06 травня 2024 року або наступний за ним календарний день), 2.6.1 (стандартна процентна ставка - 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у пункті 2.5 цього договору), 2.6.2 (знижена процентна ставка - 1,35 % в день та застосовується відповідно до наступних умов: «якщо позичальник 05 червня 2024 року сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, позичальник як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання позичальником умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для позичальника здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших позичальників, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому позичальник розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Позичальник погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання позичальником права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для позичальника, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки». Відповідно до пункту 10.6.10.7 договору позики позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надав згоду (акцепт) на укладення договору шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписано відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення одноразового ідентифікатора для підписання договору та одноразового ідентифікатора для підписання паспорту кредиту. Після підпису електронного повідомлення позичальником, зазначене повідомлення надійшло в ІКС товариства, відповідно з цього моменту товариство повідомлене про те, що позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) товариства щодо укладання договору. Моментом підписання цього договору є використання його сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору зі сторони товариства є формування на дання на ознайомлення позичальнику оферти, а також генерація та направлення позичальнику одноразового ідентифікатора. підписанням договору зі сторони позичальника є направлення позичальником повідомлення, що містить одноразовий ідентифікатор отриманий від товариства, через особистий кабінет З електронної пошти позивача (support@finsfera.ua) на електронну пошту відповідачу ([INFO]) відправлено одноразові ідентифікатори для підпису договору позики № 3902030524 та паспорту споживчого кредиту. Зазначені одноразові ідентифікатори вказані також у договорі позики та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами. Товариством враховані встановлені законодавчі обмеження щодо денної процентної ставки, передбачені Законом України «Про споживче кредитування» зі змінами, а також користування позикою понад встановлений договором строк, нарахування процентів за користування позикою здійснювалось за процентною ставкою у розмірі 1,5 % в день. Позикодавець свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 14 000 грн, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів, копія якої додаються до цієї позовної заяви. Відповідач всупереч умовам договору позики та норм матеріального права свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість відповідача перед позивачем складає 69 720 грн, з яких: 14 000 грн - заборгованість за позикою, 48 720 - заборгованість за процентами, 7 000 - пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. На підставі викладеного ТОВ «Іннова Фінанс» просило стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості за договором позики від 06 травня 2024 року № 3902030524 у розмірі 69 720 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. [PERSON] звернувся до суду з відзивом на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити. Вказував, що не погоджуюся з викладеними позивачем обставинами, вважав позов безпідставним та необґрунтованим. Відзив на позовну заяву обґрунтовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що наявна в матеріалах справи паперова роздруківка договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», та що саме такий правочин підписувався електронним підписом уповноважених на те осіб (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Наявна у матеріалах справи паперова копія спірного кредитного договору не може вважатися електронним документом (копією електронного документа), оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не є належним доказом укладення договору між сторонами у справі. Позивач вказував, що він не укладав кредитний договір, роздруківку якого долучив представник позивача до позовної заяви, відповідно, не погоджував цю редакцію договору з несправедливою процентною ставкою та інші умови кредитування. Подані позивачем докази не підтверджують, що саме цю редакцію договору розумів та узгодив позивач. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення позивачу, підтвердження пропозиції укладення договору, зокрема, довідка про ідентифікацію клієнта, хронологія вчинення дій щодо укладення кредитних договорів у формі електронного правочину тощо. Наведене вказує на неукладеність, в тому числі, в електронному вигляді договору про надання грошових коштів у позику від 06 травня 2024 року № 3902030524, що вказує на необґрунтованість вимог про стягнення процентів за ставкою, яку, нібито, погоджено у цьому договорі. Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509 та частині першій статті 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором. Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 48 720 грн не є співрозмірною тілу кредиту в сумі 14 000 грн, тому це суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. [PERSON] просив при ухваленні рішення зменшити розмір відсотків щонайменше до заявленого позивачем розміру заборгованості за позикою - 14 000 грн. Відповідач також звернув увагу на пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Зазначив, що нарахування неустойки, з урахуванням положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, можливе лише до 23 лютого 2022 року включно, а кредитний договір укладено після 24 лютого 2022 року та в період триваючого воєнного стану, який ніким не скасовано та не припинено. Заявлені кредитором позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 7 000 грн не підлягають задоволенню. Крім того, позивач не довів обставин щодо перерахунку коштів позивачу. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Інформаційна довідка не може бути належним підтвердженням здійснення грошового переказу відповідачу, оскільки повністю перебуває в залежності від сторони позивача. Також не відомо, кому належить карткові рахунки, на які переказано кошти. [PERSON] вказував, що позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема не довів укладення договору позики (кредиту) на умовах, що вказані в наданій копії договору позики (кредиту), не довів перерахування тіла кредиту, не довів розмір фактично наданих у кредит коштів та розмір відсотків, які він просить стягнути за період користування кредитними коштами, тому у задоволенні позову необхідно відмовити повністю. У поданій до суду відповіді на відзив представник позивача зазначив, що позичальник, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надав згоду (акцепт) на укладення договору, шляхом вводу одноразового ідентифікатора у відповідне поле та натиснення іконки «підписати», що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення одноразового ідентифікатора для підписання договору та одноразового ідентифікатора для підписання паспорту кредиту. Після підписання товариство повідомлене про те, що позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) товариства щодо укладення договору. Позивач разом з позовною заявою надав суду: договір надання грошових коштів у позику від 06 травня 2024 року № 3902030524, паспорт споживчого кредиту, протокол підпису договору про надання грошових коштів у позику від 06 травня 2024 року № 3902030524 від ТОВ «Іннова Фінанс», протокол підпису паспорту споживчого кредиту та роздруківку з електронної пошти, що підтверджує відправлення одноразового ідентифікатора позичальнику. У електронному листі, відправленому на електрону пошту відповідачу для підписання договору та паспорту кредиту, зазначено: унікальний одноразовий ідентифікатор для «паспорта кредиту» m7lrbq2r5, унікальний одноразовий ідентифікатор для «кредитного договору» gr7wfh8fg». У реквізитах договору про надання грошових коштів у позику зазначено одноразовий ідентифікатор «gr7wfh8fg» та час підписання: 06 травня 2024 року, а у паспорті кредиту одноразовий ідентифікатор «m7lrbq2r5» та час: 06 травня 2024 року. Договір про надання грошових коштів у позику та паспорт споживчого кредиту є підписаними відповідачем. Одноразові ідентифікатори, які були надіслані [PERSON] , є складною алфавітно-цифровою послідовністю (комбінація цифр і літер) та є різні для договору та паспорту кредиту, що унеможливлює випадкове підписання електронних документів, та є усвідомленою дією відповідача. Підписавши договір, відповідач підтвердив свої наміри на отримання позики. Між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір надання грошових коштів у позику, який не суперечить законодавству, та після вчинення цього правочину у відповідача як позичальника виникли цивільні обов`язки перед позикодавцем, які він не виконав. На умовах, встановлених договором, позивач надав відповідачу кредит у гривні, а останній зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 14 000 грн, строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів. Рух справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 грудня 2024 року вказану справу передано судді Пилипчуку М. М. У разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи (частина шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)). Суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. У відповіді, яка надійшла до суду 08 січня 2025 року з Центру надання адміністративних послуг Відділу з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків. 27 січня 2025 року до суду надійшли матеріали на усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу - відповіді на відзив, відповідачу - заперечення на відповідь на відзив. 17 лютого 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. 24 лютого 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 лютого 2025 року за клопотанням позивача витребувано в Акціонерного товариства «Універсал Банк» таку інформацію щодо [PERSON] : документи, завірені належним чином, які підтверджують факт видачі ТОВ «Іннова Фінанс» та отримання [PERSON] грошових коштів у позику відповідно до умов договору надання грошових коштів у позику від 06 травня 2024 року № 3902030524 у розмірі 14 000 грн; повні реквізити картки № [NUMBER] із зазначенням прізвища, імені та по батькові власника картки; чи було зараховано у травні 2024 року [PERSON] на картку № [NUMBER] або іншу картку грошові кошти у розмірі 14 000 грн. 12 березня 2025 року до суду надійшли витребувані зазначеною ухвалою докази. ТОВ «Іннова Фінанс» у судові засідання не з`явилося, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Позивач у позовній заяві просив позовну заяву розглядати без участі його представника. Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за зареєстрованим місцем його проживання. Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 06 травня 2024 року [PERSON] ознайомившись із паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), одноразовим ідентифікатором m7lrbq2r5 підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовної реальної річної процентної ставки, загальної вартості кредиту та порядком повернення кредиту. 06 травня 2024 року ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] уклали договір про надання грошових коштів у позику № 3902030524, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором gr7wfh8fg. Відповідно до пункту 2.1 договору укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в товаристві (в тому числі через месенджери). Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в пункті 2.5 договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, договір продовжує діяти до повного виконання позичальником зобов`язань за ним (пункт 10.2 договору). Договором визначено, що на умовах, встановлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (пункт 2.2 договору). Сума кредиту (загальний розмір) - 14 000 грн (пункт 2.3 договору). Тип кредиту - кредит (пункт 2.4 договору). Строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів (пункт 2.5 договору). Тип процентної ставки - фіксована (пункт 2.6 договору). За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 2.5 цього договору (пункт 2.6.1 договору). Відповідно до пункту 3.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно пункту 3.1 договору (пункт 3.4 договору). Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (пункт 3.5 договору). Товариство зобов`язане надати позичальнику кредит на умовах та в порядку передбачених договором та правилами (пункт 5.2.1 договору). Згідно пунктом 5.4.1 договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Відповідно до пункту 6.1 договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку визначеного в пункті 6.3 договору. 16 травня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» (далі - ТОВ «ФК «Контрактовий дім») та ТОВ «Іннова Фінанс» уклали договір № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів, відповідно до умов якого ТОВ «Іннова Фінанс» доручає ТОВ «ФК «Контрактовий дім» здійснювати перекази коштів на користь отримувачів для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send. Згідно пунктів 3.2 та 3.2.1 договору від 16 травня 2023 року № 160523/1 ТОВ «ФК «Контрактовий дім» зобов`язаний протягом одного банківського дня після отримання від клієнта реєстру виплат та наявності достатнього розміру забезпечувального платежу переказувати кошти (платежі) на користь отримувачів. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції від 06 травня 2024 року № 19849-1354-105925503 ТОВ «ФК «Контрактовий дім» здійснено переказ у розмірі 14 000 грн, призначення платежу «кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс», поповнення картки № [NUMBER] , [NUMBER] ». ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 14 000 грн. [PERSON] не виконав належним чином умови договору позики, не сплатив відсотки за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Іннова Фінанс» за договором про надання грошових коштів у позику від 06 травня 2024 року № 3902030524 становить 62 720 грн та складається із: заборгованості за позикою - 14 000 грн та заборгованості за процентами - 48 720 грн. За результатами розрахунку позивача пені за порушення умов договору від 06 травня 2024 року № 3902030524 загальна заборгованість відповідача за пенею за весь період прострочення становить 8 425,20 грн. Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 69 720 грн, з яких: 14 000 грн - заборгованість за позикою, 48 720 - заборгованість за процентами, 7 000 - пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. На виконання ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 лютого 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» надало інформацію, що банком на ім`я [PERSON] була емітована платіжна картка № [NUMBER] ; 06 травня 2024 року було зарахування коштів у розмірі 14 000 грн від EasyPay на платіжну картку № [NUMBER] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми (частина перша статті 1047 ЦК України). Особливості укладання договору позики в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір позики, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Матеріалами справи підтверджено факт підписання відповідачем цього договору позики, за умовами якого йому передано у власність грошові кошти у погодженому розмірі та на погоджений сторонами цього правочину строк, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача. Зазначений договір укладений у вигляді електронного документа: шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію». Використання для підписання договорів позики електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить комбінацію цифр та букв, узгоджується із вимогами законодавства. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим. Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення договору позики, відповідно до умов якого відповідач отримав позику у вигляді встановленої суми позики на банківський рахунок. За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір надання грошових коштів у позику від 06 травня 2024 року № 3902030524, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладено сторонами цього правочину в електронному вигляді з використанням електронного підпису (одноразового ідентифікатора). Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не ним, матеріали справи не містять. Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що договір позики укладено з дотриманням вимог закону. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України). Як зазначено вище, паспорт споживчого кредиту, договір позики, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, тип кредиту, суму кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки тощо. Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав договір надання грошових коштів у позику, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача в повному обсязі не повернув, тому ТОВ «Іннова Фінанс» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості за договором позики. Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення договору та розміру заборгованості за ним. Отже, до дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання догову, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених ним умовах та не виконання останнім свого обов`язку по своєчасному поверненню коштів. Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Укладаючи договір від 06 травня 2024 року № 3902030524 відповідач повинен був достовірно знати про його умови та про наслідки невиконання ним умов цього договору, повен був діяти добросовісно, а підписавши цей договір, він погодився з його умовами та взяв на себе зобов`язання, передбачені указаним правочином. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Іннова Фінанс» за договором про надання грошових коштів у позику від 06 травня 2024 року № 3902030524 становить 62 720 грн та складається із: заборгованості за позикою - 14 000 грн та заборгованості за процентами - 48 720 грн. Відповідач не спростував вказаний розрахунок належними та допустимими доказами, власного розрахунку до суду не подав. Водночас слушними є доводи [PERSON] щодо відсутності правових підстав для стягнення з нього пені за прострочення виконання зобов`язання. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23. Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням [PERSON] грошових зобов`язань, що випливають з договору про надання грошових коштів у позику, наявність яких та розмір встановлено під час розгляду справи, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. З урахуванням викладено, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 06 травня 2024 року до 24 грудня 2024 року. Презумпцію правомірності укладеного договору надання грошових коштів у позику під час розгляду справи відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, тому доводи останнього, викладені у відзиві на позовну заяву в цій частині не заслуговують на увагу. Не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо відсутності підстав для стягнення відсотків, які, на його думку, є явно завищеними, оскільки позичальник погодився на такі умови, які викладені як у договорі про надання грошових коштів у позику, так і в паспорті споживчого кредиту, які підписані ним одноразовим ідентифікатором. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Доводи відповідача, що позивач не довів обставин щодо перерахунку коштів позивачу спростовуються зібраними у справі доказами, зокрема, квитанцією до платіжної інструкції від 06 травня 2024 року № 19849-1354-105925503 та інформаційною довідкою Акціонерного товариства «Універсал Банк» від 05 березня 2025 року № БТ/2299. Інші викладені у відзиві доводи зводяться до помилкового тлумачення норм матеріального права та намагання уникнути відповідальності за виконання зобов`язань перед позивачем. Зібраними у справі доками підтверджено, що в [PERSON] наявна заборгованість перед ТОВ «Іннова Фінанс» за договором про надання грошових коштів у позику від 06 травня 2024 року № 3902030524 у розмірі 62 720 грн, тому вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (частина перша статті 259 ЦПК України). Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання грошових коштів у позику порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 179,19 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial