Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договорами позики. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.10.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №3246013, за яким позикодавець надав відповідачу грошові кошти в сумі 4800 грн. 13.09.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором №3246013 від 29.10.2022 року. Відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 33 406 грн., з яких: 4800 грн. заборгованість за тілом кредиту; 28\~606 грн. заборгованість за процентами. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 33 406 грн гривень та вирішити питання про розподіл судових витрат. Процесуальні дії у справі та заяви сторін: Позов надійшов до суду через систему «Електронний суд» 16.01.2025 року (сформований в системі 15.01.2025 року). 30.01.2025 року за відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та судовий розгляд призначений на 20.03.2025 року. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідачка до суду не з`явилася, про час слухання справи повідомлялася рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію правил надання коштів у позику; копію кредитного договору №3246013 від 29.10.2022 року з додатком; копію додаткового договору від 28.06.2023 року; копію додаткового договору від 04.07.2023 року; копію додаткового договору від 11.07.2023 року; копію додаткового договору від 18.07.2023 року; копію додаткового договору від 26.07.2023 року; копію паспорту споживчого кредиту від 29.10.2022 року; копію анкети-опитувальника клієнта-фізичної особи від 29.10.2022 року; копію повідомлення ТОВ «Пейтек Україна» від 04.03.2024 року; розрахунок заборгованості; копію довідки про ідентифікацію; копію договору факторингу від 13.09.2023 року; копію витягу з реєстру боржників; копію акту приймання-передачі від 13.09.2023 року; копію платіжної інструкції від 13.09.2023 року; копію досудової вимоги від 27.12.2024 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 29.10.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №3246013, за яким кредитор надав відповідачу кредит в сумі 4800 грн. строком на 360 днів до 24.10.2023 року з умовою сплати процентів за користування кредитом в розмірі 1,99% в день. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту передбачалась в розмірі 39\~187,20 грн (за стандартною процентною ставкою) і 37\~611,12 грн (при застосуванні зниженої процентної ставки) та за весь період кредитування передбачалось нарахування процентів в сумі 32\~811,12 грн. 13.09.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором №3246013 від 29.10.2022 року. Відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідачки суми заборгованості за кредитом. Заборгованість відповідачки згідно з розрахунками позивача, які відповідачем не оспорені, становить 33 406 грн., з яких: 4800 грн. заборгованість за тілом кредиту; 28\~606 грн. заборгованість за процентами. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. \~ \~ \~ \~Таким чином, діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 33\~406 грн в межах заявлених позовних вимог. Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобов`язання та позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі ст.ст. 512, 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved