Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

У лютому 2025 року позивач ТОВ «Інвестбудгаличина» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з боржника [PERSON] заборгованість за утримання житла та комунальні послуги, станом на 31 грудня 2024 року у сумі 9301,11 грн. та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Даний будинок з 28 листопада 2018 року перебуває на утриманні ТОВ «Інвестбудгаличина». Наказом ТОВ «Інвестбудгаличина» №73 від 28 грудня 2018 року затверджено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для ЖК «Яскравий» у розмірі 8,50 грн. за 1 кв.м. Позивач здійснює обслуговування будинку та прибудинкової території на підставі договору про договору про передачу в управління багатоквартирного житлового будинку та додаткової угоди до нього, зобов`язання виконує належним чином. Натомість, відповідач свої зобов`язання не виконує у повному обсязі, не здійснює платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 31 грудня 2024 року становить 9301,11 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 лютого 2025 року матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 лютого 2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, яка повернулась без вручення із позначенням, що адресат відсутній за даною адресою, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення позовних виходячи з наступного. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 січня 2025 року [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] (а.с.42). Згідно договору №МІ281218 від 28 грудня 2018 року укладеного між ПП «Харон-Вестоіл», як забудовником та ТОВ «Інвестбудгаличина», як балансоутримувачем, про передачу на баланс багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] . Балансоутримувач з дати підписання акту приймання-передачі будинку з балансу на баланс укладає угоди на постачання теплової енергії, електричної енергії, води та послуг з водовідведення для потреб будинку у встановленому законодавством порядку. Розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації №34 від 25 січня 2019 року, присвоєно об`єкту нерухомого майна [ADDRESS] - поштову адресу [ADDRESS] (а.с.40). Наказом ТОВ «Інвестбудгаличина» №73 від 28 грудня 2018 року затверджено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для ЖК «Яскравий» у розмірі 8,50 грн. за 1 кв.м. (а.с.33). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач свої зобов`язання не виконує, не здійснює платежів за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим станом 31 грудня 2024 року утворилась заборгованість, в сумі 9301,11 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с.41). Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦПК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України на власника покладено обов`язок утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений ч. 1 ст. 9 Закону обов`язок споживача щомісяця здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. При цьому, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За приписами п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Проаналізувавши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позивачем ТОВ «Інвестбудгаличина» надавались власнику квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS] послуги з утримання будинку і прибудинкової території, яка, у свою чергу отримувала вказані послуги і користувалася ними, а отже, у відповідача виник обов`язок оплатити ці послуги. На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідача представник позивача надав суду розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що станом на 31 грудня 2024 року утворилася заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території, у розмірі 9301,11 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею сплачувалися грошові кошти за користування житлово-комунальними послугами в повному обсязі, а також представником позивача доведено належними та достатніми доказами обґрунтованість заявленої до стягнення з відповідача суми боргу за надані житлово-комунальні послуги, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за комунальні послуги є законними та підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу у розмірі 9301,11 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положенням ст. 141 ЦПК України. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно висновків, які викладені у постанові ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. В позовній заяві представник позивача клопоче про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 430,115 грн, проте жодних доказів понесених витрат, чи лише ті які має понести позивач, не підтверджені жодними доказами, відсутній акт виконаних робіт, відомості про встановлений між сторонами гонорар, відсутній обсяг робіт, якій виконаний представником в даній справі, відсутній погодинний розрахунок виконаних робіт, а також акт виконаних робіт, тощо. На підставі зазначеного суд відмовляє в задоволенні клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу через їх недоведеність. На підставі викладеного та

Outcome: approved