Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

27.12.2024 до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Воздвижівської сільської територіальної громади Пологівського району Запорізької області про визначення права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачем зазначено, що в кінці грудня 2011 року через сімейні обставини вона потребувала житло і односельчани вказали на будинок [ADDRESS] , який довгий час пустував, господаря будинку не має, до дня смерті в даному будинку проживала [PERSON] , яка померла [INFO] . У вищевказаному будинку позивачка стала відкрито не приховуючись проживати, дбати про нього, робити ремонти, спочатку поточні, а потім капітальні, доглядати за присадибною ділянкою, ділянкою для ведення особистого селянського господарства, сплачувати комунальні платежі. В листівках та фотокартках, позивачка знайшла технічний паспорт на будинок, та вклеєне свідоцтво про право на спадщину за заповітом. За весь час проживання в будинку до позивачці жодна особа не звернулася ні в усній, а ні в письмовій формі, щодо вимоги покинути будинок. Станом на теперішній час виникла необхідність оформлення документів на будинок на ім`я позивачки, проте реалізувати таке право можливо лише в судовому порядку. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31.12.2024 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2025 було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, згідно з якою просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, власником житлового будинку\~\~ [ADDRESS] зазначено [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 09.07.1996 року державним нотаріусом Гуляйпільської державної нотаріальної контори Демченко Т.Н., та копією технічного паспорту на вказаний будинок. Відповідно до довідки з місця проживання № 156 від 02.07.2024 року, виданою Виконавчим комітетом Воздвижівської сільської ради, засвідчено, що громадянка [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але з 2011 року дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , відкрито користується будинком та земельною ділянкою в розмірі 0,26 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, підтримує в чистоті та охайності, постійно робить поточний та капітальний ремонт, сплачує комунальні платежі. Також, факт володіння й користування вказаним будинком з грудня 2011 року позивачем підтверджується копіями квитанцій про сплату комунальних послуг, згідно яких особистий рахунок за адресою: [ADDRESS] відкрито на ім`я позивача [PERSON] . Згідно\~ст.344ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої\~статті 344ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8\~Прикінцевих таперехіднихположень ЦК\~про те, що правила статті 344 ЦКпро набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що\~ЦК\~набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення\~статті 344ЦК\~поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,\~16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власникнерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої\~статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої\~статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови). З наведеного суд приходить до висновку,що позивач [PERSON] більше 10 років відкрито,безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено,а тому вона після більш 10років такого володіння набула право власності за набувальною давністю на будинок [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved