Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з нього заборгованість за укладеним з ТОВ «МАНІФОЮ» договором позики № 4162240 від 23.02.2022 року у сумі 39\~346,22 грн., посилаючись на відступлення права вимоги 02.11.2022 року за вказаним договором та на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зазначено, що 23 лютого 2022 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики №4162240, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 7\~600 грн., а відповідач зобов`язався повернути цю суму, сплатити проценти та всі платежі, пов`язані з виконанням договору. 02.11.2022 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та позивачем укладено договір факторингу №02-11/2022, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідача за кредитним договором №4162240 від 23.02.2022 року. Оскільки умови кредитного договору відповідачем виконувались неналежним чином, кредит та відсотки у встановлені договором строки не сплачені, з метою захисту прав нового кредитора, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №4162240 від 23.02.2022 року у сумі 39\~346,22 грн. та сплачений судовий збір у сумі 2\~422,40 грн. Ухвалою суду від 29 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 19 березня 2025 року ухвалено проводити розгляд справи в заочному порядку. У судове засідання сторони не з`явилися. Згідно клопотання від 13 березня 2025 року, представник позивача [PERSON] просить проводити розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Як встановлено судом, 23.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено Договір позики №4162240 про надання коштів на умовах договору позики, відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» зобов`язується надати позичальнику у власність грошові кошти у сумі 7\~600 грн., а позичальник зобов`язується повернути кошти, сплатити проценти за користування позикою та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Умовами договору погоджено тип позики, суму позики 7 600,00 грн., строк позики 30 днів (до 25.03.2022 року), тип процентної ставки\~фіксована акційна та фіксована базова, обидві процентні ставки становлять 1,99% на день та застосовуються в межах всього строку позики, вказаного в п. 2.3.4 договору (а.с. 16-18 копія договору позики). Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу позику. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний договір разом з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ», він вивчив та погоджується з ними, про що свідчить електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідача у договорі. Погоджені умови кредитування та факт надання позики також підтверджується наданими до суду письмовими доказами: анкетою клієнта-фізичної особи, паспортом позики, розрахунком, довідкою про ідентифікацію, повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про успішність операції, а саме зарахування 23.02.2022 року на платіжну картку [NUMBER] на суму 7 600,00 грн. (а.с. 14 зворотній бік анкета, 15 паспорт позики, 18 розрахунок, 19- довідка, 20 повідомлення). Доказів на спростування цього відповідачем суду не надано. Кредитодавець виконав своє зобов`язання за договором позики та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов договору позики. Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті\~це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). 02.112022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №02-11/2022, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за договором позики до відповідача. Таким чином, TOB «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 4162240, що підтверджується також копією платіжного документа за договором факторингу, актом приймання-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників (а.с. 20-22 договір факторингу, 23 витяг, акт приймання-передачі та платіжна інструкція). Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до частини першої статті. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за укладеним договором, відповідач [PERSON] має заборгованість у сумі 39\~346,22 грн., що підтверджується наданим до суду розрахунком, з яких: -заборгованість за тілом кредиту 7\~600,00 грн.; -заборгованість за відсотками 31\~746,22 грн.; -заборгованість за комісією 0 грн. Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував, контррозрахунку боргу не надав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, ураховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Ураховуючи задоволення вимог позивача у повному обсязі, суд вважає необхідним відшкодувати ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved