Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 березня 2025 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс» - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс» нараховані на борг у розмірі 205 412,05 грн., 3% річних, за період з 24.02.2019 року по 23.02.2022 року включно, у розмірі 18 487,08 грн. та інфляційні втрати, нараховані за цей же період, у розмірі 44 916,31 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. 11 березня 2025 року до суду від позивача, через систему «Електронний суд», було подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн., понесені останньою на підставі договору про надання правничої допомоги № 15/05 від 15.05.2020 року та Додаткової угоди № 05/24 від 27.05.2024 року. У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Заяв, клопотань до суду не подавали. Відповідач не подав до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове учасників справи, не перешкоджає розгляду заяви. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Пунктами 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1-6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. Згідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 15/05 від 15.05.2020 року, укладений між ТОВ «ФК «Факторингс» та Адвокатським об`єднанням «Огородник, Остапенко і Меладзе», копію додаткової угоди № 05/24 від 27.05.2024 року до договору про надання правничої допомоги № 15/05 від 15.05.2020 року, укладеної між ТОВ «ФК «Факторингс» та Адвокатським об`єднанням «Огородник, Остапенко і Меладзе», копію Звіту № 1 від 07.03.2025 року до договору про надання правничої допомоги № 15/05 від 15.05.2020 року та додаткової угоди № 05/24 від 27.05.2024 року на суму 20\~000,00 грн. із витраченим часом у 28 годин, копію Акту прийому-передачі послуг № 1 від 07.03.2025 року до договору про надання правничої допомоги № 15/05 від 15.05.2020 року із вартістю послуг у розмірі 20\~000,00 грн., копію квитанції від 10.03.2025 року на суму 20\~000,00 грн., копію ордеру адвоката Меладзе С.О., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність Меладзе С.О. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Із проаналізованого судом Звіту № 1 від 07.03.2025 року вбачається, що Адвокатським об`єднанням «Огородник, Остапенко і Меладзе» було надано наступні послуги: зустріч з клієнтом, надання консультації з питання стягнення 3% річних та інфляційних втрат, аналіз документів, необхідних для складання позовної заяви 4,5 год., складання та подання до суду позовної заяви 7 год, складання та подання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви 4 год., складання та подання до суду письмових пояснень 4 год., складання та подання клопотання про у судових засіданнях в режимі відеоконференції 0,5 год., складання та подання до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника 0,5 год., складання та подання до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог 4 год., складання та подання до суду заяви про ухвалення додаткового рішення. Відповідач не подав до суду заперечення проти стягнення витрат на правничу допомогу. Проте Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт. У ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається із наданих позивачем доказів, зустріч з клієнтом, збір та аналіз матеріалів на підготовку позовної заяви зайняло у Адвокатського об`єднання 4,5 год. Однак, при сталій судовій практиці зі стягнення штрафних санкцій на аналіз документів у 4,5 год. та на складання позовної заяви не може витратися час у 4,5 год. та 7 год. відповідно. При цьому, суд звертає увагу, що обсяг позовної заяви складає 12 арк. дуже розтягнутого тексту разом з розрахунком, з яких 2,5 арк. це лише зазначення сторін. В переважній більшості текст позовної заяви містить цитування норм ЦК України та практики Верховного Суду. На заяву про усунення недоліків Адвокатським об`єднанням було витрачено нібито 4 год. часу. При, цьому текс заяви містить 6,5 арк., з яких 4 арк. це лише зазначення сторін у заяві. Складання заяви про збільшення розміру позовних вимог зайняла у Адвокатського об`єднання 4 год. часу. При цьому, таку заяву судом було залишено без розгляду у зв`язку з її поданням після закінчення процесуальних строків встановлених ч. 3 ст. 49 ЦПК України. Враховуючи вищезазначене, на думку суду, вартість адвокатських витрат у заявленій сумі в 20 000,00 грн. є вочевидь завищеною, що не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співмірності, а тому підлягає зменшенню та стягненню у розмірі 3000,00 грн., з урахуванням складності справи, наданих Адвокатським об`єднанням послуг, часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс» слід стягнути кошти у розмірі 3000,00 грн. у повернення сплачених витрат на правничу допомогу, що відповідатиме критеріям виправданості, розумності та справедливості. При цьому, суд виходить з того, що дійсно розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом і суд не вправі втручатися в ці правовідносини, але, оскільки судом вирішується питання про відшкодування позивачу його витрат на правову допомогу за рахунок відповідача, тому саме суд вирішує питання про наявність підстав для такого відшкодування, та саме суд визначає суму, яка підлягає стягненню з відповідача і такі дії суду не є втручанням у договір позивача з адвокатом про надання правничої допомоги.

Outcome: partial