Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

27 січня 2025 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником Ткаченко Ю.С., діючої на підставі договору про надання правової допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року. В позові зазначено, що 24.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою укладено Договір позики №75232557 (АНУЇТЕТ) за умовами якого банк надав відповідачці грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. строк позики 64 дні зі сплатою процентів у розмірі 1.6 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 34zQETMyuV, що був надісланий на вказану відповідачкою електронну адресу. Того ж дня, банк на виконання п.1 Договору позики виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Враховуючи викладені вище умови Договору позики №75232557 від 24.06.2021 року та здійснені відповідачкою платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають 36,77 грн., заборгованість останньої за договором позики складає 11043,23 грн., зокрема: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6043,23 грн. сума заборгованості за відсотками. 21.12.2021 р. ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" уклали Договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75232557 від 24.06.2021 року. 31.03.2023 року ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром Маркет" уклали Договір факторингу №310323-ФМ., за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75232557 від 24.06.2021 року. Отже, відповідачка належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами, не виконала ні перед позикодавцем/первісним кредитором, ні перед позивачем/фактором ТОВ "Фінпром Маркет", що набуло право вимоги за договором позики №75232557 на підставі договору факторингу. Відповідно до Реєстру прав вимог від 31.03.2023 року до договору факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 року ТОВ "Фінпром Маркет" набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 11043,23 грн. На підставі зазначеного, просив суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ "Фінпром Маркет" суму заборгованості за Договором позики №75232557, в розмірі 11 043,23 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6043,23 грн. сума заборгованості за відсотками, суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422.4 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не направляла. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою в електронній формі, згідно ЗУ «Про електронну комерцію», було укладено договір позики №75232557, за яким первісний кредитор надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти, в розмірі 5000,00 грн., строком на 64 дні, зі сплатою 1,6 % від суми позики за кожен день користування грошовими коштами. Вказаний договір підписано відповідачкою одноразовим ідентифікатором (а.с.30-31). Підписанням вказаного договору відповідачка погодилася, що ознайомлена з Правилами надання грошових коштів у позику (а.с.32-53). ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало зобов`язання за договором позики, надавши відповідачці грошові кошти, про що свідчить довідка ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 12 грудня 2024 року та виписка по картковому рахунку АТ КБ «ПриватБанк» за період з до 24 червня 2021 року по 27 червня 2021 року, однак остання не виконала взяті на себе за договором зобов`язань, грошові кошти та відсотки за їх користування не повернула, у зв`язку з чим їй нараховано заборгованість, в розмірі 11043,23 грн., яку за договором факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року було передано ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке в свою чергу за договором факторингу №310323-ФМ від 31 березня 2023 року передало право вимоги на вказану заборгованість позивачу (а.с.58, 233-234, 61-81, 82-101). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачці за період з 24 червня 2021 року до 21 січня 2025 року нараховано заборгованість за вказаним договором позики, у розмірі 11043,23 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за тілом позики та 6043,23 грн. заборгованість за відсотками (а.с.211-213). Суму заборгованості перед позивачем відповідачка в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по договору позики. Відповідно\~до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Частина 1\~ст.530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~ст.1046\~ЦК України за\~договором позики\~одна сторона \~(позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник \~зобов`язується \~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За вимогами\~ч.1\~ст.1048\~вказаного Кодексу\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню заборгованості за позикою, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови договору позики та не в повному обсязі розрахувалася за отримані грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за тілом позики, в розмірі 5000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно стягнення з відповідачки процентів за договором позики від 24 червня 2021 року, то за умовами вказаного договору відповідачка зобов`язалася сплачувати ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 1,6 % на день від суми позики протягом 64 днів. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З цього слідує, що відсотки за позикою виплачуються лише в межах дії договору позики. Аналогічний висновок було викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 444/9519/12. За такого заборгованість відповідачки за відсотками за укладеним договором позики від 24 червня 2021 року, складає 5120,00 грн. (5000,00 грн. х 1,6 % х 64 днів), однак позивач в позові просив стягнути з відповідачки заборгованість за відсотками, в розмірі 6043,23 грн., тому вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню, в розмірі 5120,00 грн. Вимог про стягнення з відповідача процентів у порядку ст.625 ЦК України позивач не заявляв. Посилання представника позивача в позовній заяві на п.6.5. Правил надання грошових коштів у позику, як на підставу стягнення з відповідача процентів за позикою поза межами строку позики, суд вважає безпідставним, оскільки вказаний пункт Правил не змінює строку повернення позики та суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Великої Палати від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Загальна заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача за вказаним договором позики, складає 10120,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за тілом позики та 5120,00 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2219,88 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 3207,39 грн.

Outcome: partial