Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

У серпні 2024 року ГУПФУ звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача надміру виплачену пенсію за період з 04.06.2010 по 31.01.2015 в сумі 5\~173,96 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] отримувала пенсію за вислугу років з 04.06.2010 року згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України на підставі заяви відповідачки від 04.08.2010 року та наданих документів. Згідно записів трудової книжки та довідки про роботу від 01.07.2010 № 140, що видана Обласною інфекційною лікарнею за період роботи з 16.06.1996 по 30.09.1997 Відповідач працювала на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, натомість згідно довідки від 17.02.2015 № 01-04/123/01, документів, які б підтверджували факт роботи [PERSON] в обласній інфекційній лікарні не існує. Відтак, стаж роботи [PERSON] , за вислугу років склав 22 роки 5 місяців 24 дні, тому [PERSON] не має право на отримання пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу, що дає право на цей вид пенсії, внаслідок чого виникла переплата пенсійної виплати в розмірі 50722 грн. 96 коп. за період з 04.06.2010 по 31.01.2015. 16.03.2015 Відповідачем подано заяву про зобов`язання повернути переплату пенсії по 500 грн. 00 коп. щомісячно. Проте відповідачка повернула на рахунок управління переплачену пенсію частково в сумі 45\~549,00 грн. Залишок переплати станом на 30.08.2024 складає 5\~173,96 грн. Посилаючись на те, що добровільно грошові кошти відповідачем повернуто не в повному обсязі, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином шляхом направлення на адресу вказану в позовній заяві позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки-повідомлення. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України\~не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 04.08.2010 відповідачка звернулася із заявою про призначення пенсії за вислугу років до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Миколаєва. З 04.06.2010 Відповідачу, згідно Рішення Позивача у вигляді протоколу від 08.07.2010 № 316150, на підставі заяви від 04.08.2010 та наданих документів, призначено пенсію за вислугу років, згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058, пункту е статті 55 Закону 1788 та Переліку № 909. Стаж за вислугу років, згідно наданих відповідачем документів, склав - 25 років 0 місяців 24 дня. Згідно записів трудової книжки та довідки про роботу від 01.07.2010 № 140, що видана Обласною інфекційною лікарнею за період роботи з 16.06.1996 по 30.09.1997 [PERSON] працювала на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, натомість згідно довідки від 17.02.2015 № 01-04/123/01, документів, які б підтверджували факт роботи [PERSON] в обласній інфекційній лікарні не існує. З урахування зазначеного, стаж роботи [PERSON] , за вислугу років склав 22 роки 5 місяців 24 дні (без урахування періоду роботи в інфекційній лікарні), оскільки довідка про роботу від 01.07.2010 № 140, видана Обласною інфекційною лікарнею за період з 16.06.1996 по 30.09.1997, надана відповідачем, є недостовірною. Рішенням Позивача, у формі Розпорядження від 18.03.2015 № 171624 встановлено, що Відповідач не має права на пенсію за вислугу років, згідно розрахунку стажу до вказаного рішення стаж роботи за вислугу років склав 22 роки 5 місяців 24 дні, при необхідних 25 років. Відтак, [PERSON] не має право на отримання пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу, що дає право на цей вид пенсії, внаслідок чого виникла переплата пенсійної виплати в розмірі 50722 грн. 96 коп. за період з 04.06.2010 по 31.01.2015. Рішення від 17.02.2015 № 15/4 вирішено припинити пенсійну виплату з лютого 2015 року у зв`язку відсутністю права на пенсію за вислугу років та необхідного спеціального стажу роботи, що дає право на цей вид пенсії, внаслідок надання недостовірної довідки про роботу. 16.03.2015 [PERSON] подано заяву про зобов`язання повернути переплату пенсії по 500 грн. 00 коп. щомісячно. За період 2015 по 2022 відповідач повернула на рахунок управління переплачену пенсію частково в сумі 45\~549,00 грн. Залишок переплати пенсії станом на 30.08.2024 року склав 5 173 грн. 96 коп. Матеріалами позовної заяви підтверджується, що позивач направляв на адресу відповідача вимогу про повернення залишку грошових коштів від 25.04.2024 № 1400-0403-8/35858, але вона залишена без виконання. Відповідно до ст. 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Відповідно до статті 4 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону та, зокрема, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди Згідно пункту е статті 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) право на пенсію за вислугу років мають, зокрема: е) працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку (в редакції від 07.05.2009, що була чинна на день призначення пенсії 04.06.2010). Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.2011 № 909 (далі Перелік № 909). Згідно із ст. 102 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Частинами 1 та 4 ст. 103 Закону № 1788 встановлено, що суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Згідно частини 1 статті 49 Закону № 1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, зокрема: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач подала документи що містять недостовірні відомості, що спричинило надмірну виплату пенсії за період з 04.06.2010 по 31.01.2015 років в розмірі 5\~173,96 грн. за рахунок коштів державного бюджету, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved