Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

05 грудня 2024 року адвокат Лукавський А.В., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся в суд з позовом до Крижопільської селищної ради\~і просить визнати за позивачем [PERSON] в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~його матері\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~право власності\~на: -\~житловий\~будинок садибного\~типу\~з\~господарськими будівлями\~та\~спорудами\~за адресою:\~ [ADDRESS] (загальна\~площа 90,3\~кв.\~м,\~житлова площа\~44,3\~кв.\~м,\~склад будівель\~та споруд:\~«А» \~житловий будинок,\~«а» \~веранда,\~«а1»\~-\~навіс); - житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (загальна\~площа\~36,6\~кв.\~м,\~житлова\~площа\~29,3\~кв.\~м,\~склад\~будівель\~та споруд:\~«А»\~\~житловий будинок).\~ В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] в с. Радянське (на даний час Княжа Криниця) Крижопільського (на даний час Тульчинського) району Вінницької області помер дід позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий\~будинок садибного\~типу\~з\~господарськими будівлями\~та\~спорудами\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Однак,\~ [PERSON] \~за життя не отримав правовстановлюючий документ на зазначений житловий будинок та не зареєстрував своє право власності у встановленому порядку. Після смерті [PERSON] в управління спадковим майном фактично вступила його дочка (мати позивача) [PERSON] , на користь якої [PERSON] за життя склав заповіт. Крім того, [INFO] в смт. Крижопіль Вінницької області помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (загальна\~площа 36,6\~кв.\~м,\~житлова площа\~29,3\~кв.\~м,\~склад будівель\~та споруд:\~«А» \~житловий будинок).\~ Однак,\~ [PERSON] \~за життя не отримав правовстановлюючий документ на зазначений житловий будинок та не зареєстрував своє право власності у встановленому порядку. Даний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого та єдиним членом був [PERSON] . Після смерті [PERSON] в управління спадковим майном фактично вступила його дружина [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Як спадкоємець за законом після смерті матері позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав на вищевказані будинковолодіння, проте нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оскільки вказані обставини є перешкодою в оформленні прав позивача на спадкове майно, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2024 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання, окрім того, вирішено питання про витребування доказів. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 09 січня 2025 року у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 11 год. 00 хв. 05 лютого 2025 року для витребування нових (додаткових) доказів. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року підготовче засідання було відкладено на 13 год. 30 хв. 26 лютого 2025 року в зв`язку з ненадходженням витребуваних судом доказів. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Лукавський А.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов. Представник відповідача Крижопільської селищної ради адвокат Панасюк В.Б. при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності\~ЦК України\~і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми\~ЦК України\~застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми\~ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до\~ст. 524 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року\~встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно\~ст. 525 цього Кодексу\~є день смерті спадкодавця. За змістом частин першої та другої\~статті 549 ЦК УРСР 1963 року\~спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в с. Радянське Крижопільського району Вінницької області помер [PERSON] . На день смерті він був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] фактично в управління і розпорядження спадковим майном вступила спадкоємець за заповітом - його дочка [PERSON] . Спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. Встановлені судом обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 14 червня 1989 року; заповітом [PERSON] , посвідченим 17 березня 1988 року державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори Питель М.С. за р.№ 425, згідно якого належний йому житловий будинок в с. Радянське Крижопільського району Вінницької області і взагалі все те, що на день смерті належатиме йому, він заповів своїй дочці [PERSON] ; довідкою (витягом з погосподарської книги), виданою Голубецьким старостинським округом Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 14.08.2024 № 527 про зареєстроване місце проживання [PERSON] на день його смерті; повідомленням Державного нотаріального архіву Вінницької області від 26.12.2024 року № 2659/01-18. Отже, [PERSON] була єдиною спадкоємицею за заповітом до майна померлого [INFO] батька [PERSON] , яка прийняла спадщину, однак не оформила спадкових прав. Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Як вбачається з довідки комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 20 серпня 2024 року № 514-53, станом на 31 грудня 2012 року, згідно архівних даних, право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Як вбачається з довідки Голубецького старостинського округу Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 24.01.2025 № 107, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , дані про домогосподарство і суспільну групу господарства за адресою: [ADDRESS] відсутні. Згідно даних наявної в матеріалах справи копії технічного паспорта, виготовленого на замовлення позивача [PERSON] 23 серпня 2024 року ФОП [PERSON] за результатами технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок «А» побудований у 1968 році, його загальна площа 90,3 кв. м, житлова площа 44,3 кв. м, до складу домогосподарства також входять: веранда «а», навіс «а1» (побудовані в 1968 році). ФОП [PERSON] надано висновок від 26 серпня 2024 року № 68/24 про те, що середньо-ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 90,3 кв. м, станом на 26 серпня 2024 року складає 1000 доларів США, що еквівалентно 41\~224,00 грн. У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої\~наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва. Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня2015 року № 1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, нерозривно пов`язані з законодавством у сфері містобудування, а саме із\~Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Так, відповідно до норм вказаного\~Закону, обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію. Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~набрав чинності з12 березня 2011 року. У пункті 9 Розділу V «Прикінцеві положення» цього Закону передбачений певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпні 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Відповідно до ч. 2 ст. 3\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з частиною третьою\~статті 3 зазначеного Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Правовідносини щодо будівництва садових будинків і набуття прав на них до 05 серпня 1992 року регламентувалися нормами\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Відповідно до\~статті 86 ЦК УРСР\~право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Постановою\~Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва (втратила чинність), якою не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних жилих будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Таким чином, до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права. Житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] побудовано до 05 серпня 1992 року, а отже, померлий [INFO] [PERSON] на законних підставах набув за життя право власності на вказане будинковолодіння, тому воно є його власністю та увійшло до складу спадкового майна після його смерті. Крім того, судом встановлено, що [INFO] в смт. Крижопіль Вінницької області помер [PERSON] . На день смерті він був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] фактично в управління і розпорядження спадковим майном вступила його дружина [PERSON] 05 грудня 1997 року на ім`я [PERSON] державним нотаріусом видане свідоцтво про право на спадщину за законом на належне [PERSON] майно, а саме: грошові вклади з належними процентами в Крижопільському ощадбанку. 17 лютого 2000 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом Крижопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 68 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Того ж дня на ім`я [PERSON] державним нотаріусом видане свідоцтво про право на спадщину за законом на належне [PERSON] майно, а саме: земельну частку (пай) на території Голубецької сільської ради у КСП «Нове життя» с. Радянське. Встановлені судом обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 21 березня 1997 року; копією свідоцтва про право на спадщину по закону від 05 грудня 2000 року р.№ 1-3464; довідкою (витягом з погосподарської книги), виданою Голубецьким старостинським округом Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 14.08.2024 № 528 про зареєстроване місце проживання [PERSON] на день його смерті; матеріалами спадкової справи № 68, заведеної 17 лютого 2000 року Крижопільською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] . Отже, [PERSON] була єдиною спадкоємицею за законом першої черги до майна померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , яка прийняла спадщину та оформила частину спадкового майна. Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Як вбачається з довідки комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 23 серпня 2023 року № 527-46, станом на 31.12.2012, згідно архівних даних, право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Відповідно до довідки Голубецького старостинського округу Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 24.01.2025 № 108, згідно даних погосподарської книги № 9, особовий рахунок [NUMBER] , житловий будинок [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року належав до суспільної групи «колгоспний двір», головою двору та єдиним членом якого був [PERSON] . Згідно даних наявної в матеріалах справи копії технічного паспорта, виготовленого на замовлення позивача [PERSON] 24 серпня 2024 року ФОП [PERSON] за результатами технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок «А» побудований у 1932 році, його загальна площа 36,6 кв. м, житлова площа 29,3 кв. м. ФОП [PERSON] надано висновок від 26 серпня 2024 року № 69/24 про те, що середньо-ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 36,6 кв. м, станом на 26 серпня 2024 року складає 500 доларів США, що еквівалентно 20\~612,00 грн. Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Відповідно до\~ст. 86 ЦК УРСР 1963 року\~право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Згідно положень ч. 1\~ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності\~Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; - згідно зі ст. 4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] належав до суспільної групи - колгоспний двір й станом на 15 квітня 1991 року єдиним членом та головою цього колгоспного двору був [PERSON] , тому зазначений будинок є його власністю та увійшов до складу спадкового майна після його смерті. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За правилами\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1\~статті 1261 ЦК України\~передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю позивача [PERSON] 13 лютого 2015 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом Крижопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 39/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Того ж дня на ім`я [PERSON] державним нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за законом на належне [PERSON] майно, а саме: на 11/25 частин житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку, розташовану на території Голубецької сільської ради, площею 2,6969 га, кадастровий номер 0521980800:03:003:0149. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 39/2015, заведеної Крижопільською державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] . Отже, [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом до майна померлої [INFO] матері [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформив частину спадкового майна. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшов житловий\~будинок садибного\~типу з\~господарськими будівлями\~та спорудами\~за адресою:\~ [ADDRESS] , право на який вона набула в порядку спадкування за заповітом після смерті свого батька [PERSON] , однак за життя не оформила спадкових прав на цей будинок. Крім того, до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшов житловий\~будинок садибного\~типу з\~господарськими будівлями\~та спорудами\~за адресою:\~ [ADDRESS] , право на який вона набула в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак за життя вона не оформила спадкових прав на цей будинок. 29 листопада 2024 року приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. відмовлено позивачу [PERSON] в оформленні спадщини на вищевказані житлові будинки через відсутність правовстановлюючих документів на них (довідка № 166/01-16). Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Досліджені судом докази підтверджують, що житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] , [PERSON] набув у законний спосіб, тому вказане нерухоме майно увійшло до складу спадщини після його смерті та перейшло до його єдиного спадкоємця за заповітом дочки [PERSON] . Оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , однак за життя не оформила спадкових прав на спірний житловий будинок, тому цей житловий будинок увійшов до складу спадщини після її смерті. Також досліджені судом докази підтверджують, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] , відносився до суспільної групи «колгоспний двір» та належав [PERSON] , який станом на 15 квітня 1991 року був головою двору та єдиним його членом. Вказаний житловий будинок увійшов до складу спадщини після смерті [PERSON] , а тому в порядку спадкування перейшов до його спадкоємця за законом дружини [PERSON] . Оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , однак за життя не оформила спадкових прав на спірний житловий будинок, тому цей житловий будинок увійшов до складу спадщини після її смерті. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги до майна матері [PERSON] , а тому він набув в порядку спадкування право власності на вищевказані житлові будинки. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки відповідачем по даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: approved