Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] . Красноградським районним судом Харківської області по справі №626/2711/19 видано 13.12.2019 року судовий наказ про стягнення [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 11.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку Красноградського ВДВС у Красноградському районі Харківської області СМУ МЮ від 24.10.2024 року №64112, заборгованість відповідача по справі [PERSON] по судовому наказу Красноградського районного суду Харківської області від 13.12.2019 року по справі №626/2711/19 на користь позивача по справі [PERSON] на утримання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] , станом на 23.10.2024 року становить 196177,50 гривні. Це свідчить про те, що відповідач ухиляється від свого обов`язку по утриманні та забезпеченні доньки. З дня народження і до сьогоднішнього часу відповідач [PERSON] не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшому житті, не цікавиться станом здоров`я дитини, не виконує покладених законом на батьків обов`язків. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються самостійно позивачкою без участі та підтримки з боку відповідача. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїх обов`язків, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, наявність яких відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини. Ухвалою від 04.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 19.02.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника позивача [PERSON] , [PERSON] , 24.03.2025 року до суду надійшла письмова заява в якій просить розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиву на позовну заяву суду не надав. Так як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Близнюківської селищної ради в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла письмова заява відповідно до якої підтримує вимоги позивача та просить розгляд справи проводити без її участі. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради, в судове засідання не з`явився, від нього надійшла письмова заява відповідно до якої підтримує вимоги позивача та просить розгляд справи проводити без його участі, відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України надали суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] . Красноградським районним судом Харківської області по справі №626/2711/19 видано 13.12.2019 року судовий наказ про стягнення [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 11.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку Красноградського ВДВС у Красноградському районі Харківської області СМУ МЮ від 24.10.2024 року №64112, заборгованість відповідача по справі [PERSON] по судовому наказу Красноградського районного суду Харківської області від 13.12.2019 року по справі №626/2711/19 на користь позивача по справі [PERSON] на утримання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] , станом на 23.10.2024 року становить 196177,50 гривні. Це свідчить про те, що відповідач ухиляється від свого обов`язку по утриманні та забезпеченні доньки. З дня народження і до сьогоднішнього часу відповідач [PERSON] не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшому житті, не цікавиться станом здоров`я дитини, не виконує покладених законом на батьків обов`язків. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються самостійно позивачкою без участі та підтримки з боку відповідача. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Крім того у висновку зазначили, що відповідно до цифрової копії актового запису про народження дитини [PERSON] від 20.11.2024 року матір`ю є [PERSON] , батьком - [PERSON] . За інформацією КЗ «Уплатнівський ліцей» Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 03.01.2025 року [PERSON] є ученицею 5 класу, відвідує навчання онлайн, має досягнення середнього та достатнього рівня, приймає активну участь у житті класу, учениця забезпечена усім необхідним для дистанційного навчання та шкільним приладдям. За час навчання в школі мама відвідує усі батьківські збори з класним керівником. [PERSON] та вітчим [PERSON] приділяють належну увагу вихованню дитини та її навчанню. Батько [PERSON] , із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає, у вихованні дитини та шкільному житті участі не бере, з класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся. Відповідно до листа служби у справах дітей Наталинської сільської ради від 08.01.2025 року №01-30/3 [PERSON] надав письмове пояснення, відповідно до якого він не проти позбавлення його батьківських прав. Працівниками служби у справах дітей селищної ради 27.01.2025 року було проведено обстеження умов проживання малолітньої дитини за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що мати створює належні умови для проживання та виховання дітей, що підтверджується актом обстеження умов проживання. Проведено бесіду із [PERSON] щодо доцільності/недоцільності позбавлення батька батьківських прав. Дитина повідомила, що з батьком не спілкується, зв`язок не підтримує, бачила його лише один раз, на свята батько не вітає, матеріальної та не матеріальної допомоги не надає, успіхами та вподобаннями доньки не цікавиться.На засіданні комісії з питань захисту прав дитини селищної ради 10.02.2025 року розглядалося питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , де члени комісії ознайомилися із змістом позовної заяви та доданими документами, а також інформацією наданою службою у справах дітей селищної ради. Взявши до уваги вищевказані факти та враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини селищної ради, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків відносно дитини, участі у вихованні, лікуванні та навчанні дитини не приймає, не турбується про здоров`я дитини, не виявляє у відношенні до дитини турботи, що дійсно вказує на неналежне виконання батьківських обов`язків, свідоме нехтування батьківськими обов`язками, в розумінні законодавчих положень. Відповідно до ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно із ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в пункті 16 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною першою ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини - батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином сукупністю наведених доказів підтверджується, що [PERSON] не займається та не бажає займатися вихованням дитини, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Зазначені факти, суд розцінює як ухилення від виховання дитини батьком, свідоме нехтування ним своїх батьківських обов`язків, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, не бажання займатися вихованням дитини, наявність яких відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача прав по відношенню до її дитини, оскільки відповідач не займається вихованням дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, тобто самоусунулась від виховання дитини. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову про позбавлення батьківських прав. Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідносудового наказу Красноградського районного суду Харківської області №626/2711/19 від 13.12.2019 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 11.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Так як з відповідача на користь позивача вже стягуються аліменти на утримання дитини, то під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав не приймається рішення про стягнення аліментів на дитину. Суд, оцінивши обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків та його небажання виховувати дитину, в зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. В позовній заяві позивач, у разі задоволення її позовних вимог, не наполягала на стягненні з відповідача на користь позивача понесених судових витрат по справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved