Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

24 червня 2023 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Европейська агенція з повернення боргів» звернувся до\~суду з\~позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якого просить: стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 23605-02/2022 у розмірі 46 950 грн, витрати по сплаті судового збору. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено Кредитний договір №23605-02/2022 . Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Також, п.п.1.7. п.1 Кредитного договору, клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим Договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування» Відповідно до п.п. 1.6. п.1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 08.12.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 08122022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» Права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п.1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги. Строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню а порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п.1.2 Договору факторингу, Сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому передачі реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 08122022 від 08.12.2022, ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 46\~950 грн, з яких:15000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 31950 грн сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн сума заборгованості за пенею. З моменту отримання прав вимоги до відповідача, а саме: з 08.12.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Оскільки заборгованість не погашена, позивач і вимушений звернутися із позовом до суду. 14 березня 2024 року від представника відповідача до суду надійшла промова, вступне слово, відповідно до якого просить суд в задоволені позову відмовити у повному обсязі. Свою незгоду з позовними вимогами обґрунтовує тим, що 21.02.2022 укладено кредитний договір № 23605-02/2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] . Кредитний договір за твердженням позивача підписано електронним підписом, шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. В матеріалах справи відсутні будь які докази які б свідчили про отримання відповідачем або перерахування на його картку зазначених коштів відповідно до умов договору. 08.12.2022 між ТОВ «ФК Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08122022. Разом з тим ані копія паперового ані копія електронного реєстру боржників за договором факторингу № 08122022 від 08.12.2022 до позовної заяви не надана. Як на доказ обґрунтованості боргу в розмірі 46\~950, 00 грн позивач посилається на розрахунок заборгованості за кредитним договором № 23605-02/2022 від 21.02.2022, складеного представником позивача Шовкун Н.І., інших доказів наявності заборгованості суду надано не було. Відсутність доказів надання відповідачу [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором № 23605-02/2022 від 21.02.2022 квитанція, платіжна інструкція, інформаційна довідка, виписка по рахунку, яка б підтверджувала про рух коштів. Розрахунок заборгованості за кредитним договором не може бути самостійним доказом надання відповідачу кредитних коштів, оскільки не є випискою з банківських рахунків чи будь яким іншим первинним обліковим банківським документом. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором складений представником позивача і носить узагальнений розрахунок боргу, а не його детальний розрахунок по днях, інформація зазначена у ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не можуть бути доказом наявності заборгованості на який наполягає позивач. Матеріали справи також не містять доказів переуступки прав вимоги, а, відтак і право вимоги позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача [PERSON] . Крім того, за відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» повинно було передати ТОВ «ФК «Інвеструм» грошові кошти (ціну продажу), проте доказів на підтвердження сплати цих коштів за отримання права вимоги до [PERSON] у визначені строки позивачем надано не було. 17 вересня 2024 року представником позивача надані додаткові пояснення по справі, відповідно до яких зазначив, що кредитний договір був укладений з позичальником [PERSON] в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на веб сайті позикодавця подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договору. Без здійснення вказаних дій відповідачем зазначений договір не був би укладений між сторонами. Зазначає, що на підтвердження суми заборгованості додано Розрахунок заборгованості по кредитному договору № 23605-02/2022 від 21.02.2022, який розроблений первісним кредитором. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відсотки за користування кредитним договором нараховувалися відповідно до умов кредитного договору № 23605-02/2022, а саме: відповідно до п.п.1.3, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 456, 25% від суми кредиту в розрахунку 1,25% (процентів) на добу, тобто 187, 50 грн в день. З 25.02.2022 по 17.04.2022 відсотки за кредитним договором не нараховуються. 18.04.2024 відсотки нараховуються по 480 грн в день, відповідно до п.п.2.4. вказаного кредитного договору. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодилася з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання договору чи про зарахування та розподілення сплачених коштів відповідачем висловлено не було. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі 30 червня 2023 року Ухвалою суду, по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін. Представник позивача, у судове засідання не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за відсутність сторони. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про що свідчать повідомлення суду. Про причину неявки суду не сповістив. Матеріали справи містять промову, вступне слово представника відповідача. З урахуванням вищезазначених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність належним чином повідомлених сторін, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Проаналізувавши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 21.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено Кредитний договір №23605-02/2022. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.п. 1.6. п.1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 08.12.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 08122022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» Права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п.1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги. Строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню а порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п.1.2 Договору факторингу, Сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому передачі реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 08122022 від 08.12.2022, ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 46\~950 грн, з яких:15000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 31950 грн сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн сума заборгованості за пенею. На виконання умов договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, позивальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Нормативне обґрунтування. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦПК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також згідно положень ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, що вимагається приписами ст.1055 ЦК України. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Так, судом встановлено, що Кредитний договір № 23605-02/2022 від 21.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладений в електронному вигляді та відповідачем підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З урахуванням вищезазначеного, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем, вищезазначений договір не міг бути укладений сторонами, суд дійшов висновку, що правочин, відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію», за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Щодо стверджень представника відповідача про ненадання позивачем доказів перерахування відповідачу кредитних коштів, відсутності реєстру боржників, відсутності доказів переуступки прав вимог, суд зазначає наступне. За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. У постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 759/20374/20 (провадження № 61-4425св22), від 30 листопада 2023 року у справі № 382/1621/21 (провадження № 61-13123св23) вказано, що «тлумачення пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права». До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення відповідного договору. Заміна особи в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення) права вимоги є різновидом правонаступництва. При цьому слід ураховувати, що у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад в частині кредитора. Аналогічний за змістом висновок зробив Верховний Суд у постанові від 31 січня 2024 року у справа № 758/2555/21. Таким чином, у даній справі відбулась виключно заміна сторони кредитора в існуючому зобов`язанні з попереднім змістом та усіма істотними умовами, правовідносини за договором продовжують існувати з попереднім змістом. \~ \~ \~ \~Також, Позивач надав до суду копії Договору факторингу № 08122022 від 08.12.2022; витяг з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги; реєстр боржників; платіжну інструкцію № 19121 від 13.12.2022 (а.с. 105-113) В ухвалі\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~від 30\~липня 2014\~року у\~справі №6-14194св14,\~зроблено висновок,\~що підтвердженням\~суми заборгованості\~є кредитний\~договір,\~договір факторингу,\~який у\~встановленому порядку\~недійсним не\~визнаний та\~в якому\~визначено розмір\~відступленої заборгованості,\~та розрахунок\~кредитної заборгованості,\~здійснений банком\~при відступленні\~права вимоги. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідач власних рахунків не провів, доказів їх неправильності до суду не надав. З огляду на зазначене, суд не має підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Так, відповідно до ст. 1048 ЦК України, кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, що передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України. З урахуванням презумпції правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України), яка не спростована відповідачем (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010), взятих на себе відповідачем зобов`язань за кредитним договором, які ним не виконувалися належним чином, та обов`язковості договору для сторін, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Европейська агенція з повернення боргів», кредитну заборгованість за кредитним договором № 23605-02/2022 від 21.02.2022 у загальному розмірі 46950, 00 грн, з яких: 15000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 31950, 00 грн сума заборгованості за відсотками. Вирішення питання щодо судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved