Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

[PERSON] , який діє через свого представника [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про захист прав споживача та стягнення безпідставно отриманих коштів, в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом № 4855 від 22.05.2021 грошові кошти в сумі 8693,20 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис № 4855 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором у розмірі 8693,20 грн. Приватним виконавцем Качуркою В.В. винесено постанову від 03.02.2022 про відкриття виконавчого провадження за № 68475749. В рамках даного виконавчого провадження з [PERSON] примусово стягувались кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Загальна сума відрахувань за даний період становить 8693,20 грн. Позивач вважає стягнення безпідставним, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11.02.2025, відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~розглянути справу\~у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. У відповідності до ст.ст.\~174,\~178 ЦПК України\~відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8\~ст. 178 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис від 22.05.2021 за № 4855 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором у розмірі 8693,20 грн. Приватним виконавцем Качуркою В.В. винесено постанову від 03.02.2022 про відкриття виконавчого провадження № 68475749 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в сумі 8693,20 грн. на підставі виконавчого напису від 22.05.2021 за № 4855, виданого приватним нотаріусом Данич О.Ф. В рамках виконання виконавчого провадження № 68475749 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а тому з [PERSON] було стягнуто грошові кошти в сумі 8693,20 грн. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2024 у справі №947/23688/24 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець Качурка В`ячеслав Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги [PERSON] задовольнили повністю і визнали виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Дане судове рішення набрало законної сили 07 листопада 2024 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Суд зауважує, що загальна умова частини першої\~статті 1212 ЦК України, звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212 ЦК України\~може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст.\~76, ч. 1 ст.77\~та ст.\~80 ЦПК України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(рішення від 21.01.1999 у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22.02.2007 у справі «Красуля проти росії», від 05.05.2011 у справі «Ільяді проти росії», від 28.10.2010 у справі «Трофимчук проти України», від 9.12.1994 у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003 у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008 у справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. В даному випадку, правовою підставою набуття TОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» коштів в розмірі 8693,20 грн., став оспорюваний виконавчий напис нотаріуса № 4855 від 22.05.2021, тому слід вважати, що правова підстава для отримання TОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» коштів в розмірі 8693,20 грн. від позивача [PERSON] відпала і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч. 1\~ст. 1212 ЦК України, як безпідставно одержані відповідачем. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлена позовна вимога в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом № 4855 грошових коштів у розмірі 8693,20 грн. - ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне, між позивачем [PERSON] та Адвокатським бюро «Федяєва Сергія Володимировича» укладено Договір про надання правової допомоги від 03.12.2024 за №03/12/2024. Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які очікується понести позивачем у зв`язку із розглядом справи, загальна вартість послуг, наданих адвокатом на підставі Договору про надання правової допомоги та акту надання послуг становить 7000,00 грн., на визначений розмір судових витрат заперечень зі сторони відповідача заявлено не було. Враховуючи незначну складність справи, предмет спору, значення справи для позивача, кількість часу, витраченого представником позивача для підготовки позовної заяви та інших процесуальних документів, виходячи із засад розумності встановленого розміру пропорційності позовним вимогам, суд вважає, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, відповідно до п.13 ч.1\~ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved