Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня подання до суду даної позовної заяви до повноліття малолітнього [PERSON] [INFO] , на користь інтернатного закладу, опікуна/піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, до яких влаштована дитина. В обґрунтування своїх позовних вимог вказано на те, що [PERSON] , [INFO] записана матір`ю малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Волноваським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 25 листопада 2021 року, про що складено відповідний актовий запис №1). Відповідно до наказу Служби у справах дітей Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області від 06 грудня 2021 року №13 «Про взяття на облік малолітнього [PERSON] [INFO] », враховуючи розпорядження керівника Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації від 07 грудня 2021 року №275 «Про надання малолітньому [PERSON] [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», малолітній [PERSON] перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей Ольгинської селищної ВЦА та має статус дитини позбавленої батьківського піклування. Мати дитини, [PERSON] , покинула дитину в закладі комунального некомерційного підприємства «Волноваська центральна районна лікарня» (акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 06.12.2021 року, складений КНП «Волноваська центральна районна лікарня»). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 25 листопада 2021 року № 00033876225, виданим Волноваським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відомості про батька малолітнього [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до розпорядження керівника Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області від 24 грудня 2021 №330 «Про влаштування [PERSON] , [INFO] , Комунального некомерційного підприємства «Краматорський будинок дитини «Антошка» на повне державне забезпечення», малолітнього [PERSON] було влаштовано до Комунального до некомерційного підприємства «Краматорський будинок дитини «Антошка» на повне державне забезпечення строком на 6 місяців. Відповідно до Акту про передачу та вибуття дитини від 29 грудня 2021 року КНП «Волноваська центральна районна лікарня», в особі начальника ССД Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Нуд Ольги Петрівни передали дитину [PERSON] , [INFO] до Комунального некомерційного підприємства «Краматорський будинок дитини «Антошка», в особі в.о. директора Романова Анатолія Олексійовича, на підставі вищезазначеного розпорядження керівника Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації на вищезазначеного розпорядження керівника Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області від 24 грудня 2021 №330 «Про влаштування [PERSON] , [INFO] , до Комунального некомерційного підприємства «Краматорський будинок дитини «Антошка» на повне державне забезпечення». 06 червня 2024 року до служби у справах дітей Ольгинської селищної ВЦА надійшов лист № 371/01-17 «Про надання інформації» відділу «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради, щодо звернення [PERSON] про надання інформації про перебування [PERSON] на первинному обліку та обліку з усиновлення у службі у справах дітей Ольгинської селищної ВЦА, а також чи має малолітній [PERSON] рідних братів та сестер. Відповідно до рішення виконавчого комітету Таращанської міської Ради від 24 червня 2024 року № 236- VIII «Про встановлення опіки та призначення [PERSON] опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] », було встановлено опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] та призначено [PERSON] , [INFO] , жителя м. Тараща Білоцерківського району Київської області, опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] . 26 червня 2024 року до служби у справах дітей Ольгинської селищної ВЦА надійшов лист № 415/01-17 «Про встановлення опіки над [PERSON] » відділу «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради. Мати малолітнього [PERSON] , [PERSON] , дитину не відвідувала, його долею, фізичним та психологічним станом дитини не цікавилась, не піклувалась про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створювала належні умови для розвитку природних здібностей дитини, не готувала її до самостійного життя та праці, як це встановлено частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», а також не ініціювала співпрацю з спеціалістами КНП КБД «Антошка». По теперішній час з дитиною не спілкується. Місцезнаходження [PERSON] , [INFO] , невідоме. Відповідно до розпорядження керівника Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області від 30 вересня 2024 року № 67 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав», комісією з питань захисту прав дитини, було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судове засіданн я представник позивача не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше представником було надано до суду заяву відповідно до якої просила розгляд справи завершувати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 25 листопада 2021 року №00033876225 державна реєстрація проводилась відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно наказу від 06.12.2021 року №13 Служби у справах дітей Волноваської районної Донецької області «Про взяття на облік малолітнього [PERSON] » вирішено взяти на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка залишилася без батьківського піклування. В розпорядженні керівника селищної військово-цивільної адміністрації від 07 грудня 2021 року №275 Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області «Про надання малолітньому [PERSON] [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» визначено, що мати дитини, [PERSON] , [INFO] , покинула дитину в закладі комунального некомерційного підприємства «Волноваська центральна районна лікарня» (акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 06 грудня 2021 року, складений комунальним некомерційним підприємством «Волноваська центральна районна лікарня»). Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України Волноваського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 25 листопада 2021 року № 00033876225). Малолітній [PERSON] перебуває в дитячому відділенні комунального некомерційного підприємства «Волноваська центральна районна лікарня» за адресою: Донецька область, м. Волноваха, пров. Матросова, буд. 5. Також, згідно вказаного розпорядження визначено, надати малолітньому [PERSON] [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Малолітній [PERSON] користується всіма передбаченими законодавством пільгами для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Розпорядженням керівника селищної військово-цивільної адміністрації від 24 грудня 2021 року №330 Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області «Про влаштування [PERSON] , [INFO] , до Комунального некомерційного підприємства «Краматорський будинок дитини «Антошка» на повне державне забезпечення» влаштовано малолітнього [PERSON] , [INFO] , до Комунального некомерційного підприємства «Краматорський будинок дитини «Антошка» на повне державне забезпечення строком на 6 місяців. Рішенням №236-VIII від 24 червня 2024 року Виконавчого комітету Таращинської міської ради Київської області вирішено встановити опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Призначено [PERSON] , [INFO] , жителя м. Тараща Білоцерківського району Київської області, опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням керівника селищної військово-цивільної адміністрації від 30 вересня 2024 року №67 Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Положення вказаної Конвенції узгоджуються з нормами законів України. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Європейський суд з прав людини зазначав, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Доцільно з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, а також визначити, чи виправдовуються такі заходи станом фізичного або психічного здоров`я дитини. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України). Оцінка пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). Суд зазначає, що дитина є суб`єктом права і незважаючи на вікову категорію, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифіковано Законом України № 69-V від 03 серпня 2006 року, під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Вирішуючи питання про відібрання дитини у матері суд дійшов висновку, що умови в яких опинилася дитина, у зв`язку із неможливістю матері забезпечити їй безпечні умови існування та розвитку, тому є доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно же до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Слід зазначити, що інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Зокрема згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У зв`язку з вищевказаними положеннями чинного законодавства, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зокрема нормами ч. 2 ст. 182 СК України визначено, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно же з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами 07 жовтня 2024 року. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку матері, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 07 жовтня 2024 року до досягнення дитиною повноліття, на користь закладу чи особи, куди дитину буде влаштовано. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в межах суми платежу за один місяць. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слідує стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі викладеного і

Outcome: partial