Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

ТОВ «ФК Пінг-Понг» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» заборгованість за Кредитним договором №1755191 від 23.03.2020 у розмірі 18620 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.03.2020 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» укладено Договір №1755191, відповідно до умов якого Товариство надає Позичальнику кредит в розмірі 8000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. 09.10.2020 було укладено договір №03/10 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1755191. 24 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГПОНГ» (далі ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» чи/або Позивач) укладено Договір факторингу № 1/15 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого та згідно Додатку №1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит №1755191 від 23.03.2020. Таким чином, ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №1755191 від 23.03.2020. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала своїх зобов`язань, станом на момент відступлення прав вимоги заборгованість відповідача за Кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає 18620 грн. 80 коп., яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 10320 грн., заборгованості за комісією у розмірі 300 грн. Дану суму позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Ухвалою від\~30.01.2025\~постановлено прийняти\~до розгляду\~та відкрити\~провадження у\~справі;\~розгляд справи\~здійснювати за\~правилами спрощеного\~позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 19.02.2025, яке у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 26.03.2025. В судове засідання представник позивача не з`явився, розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином за останнім відомим місця проживання, причин неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено,\~що 23.03.2020\~між відповідачем\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Мілоан»\~укладено Договір\~про споживчий\~кредит №1755191\~від23.03.2020, відповідно до умов якого Товариство надає Позичальнику кредит в розмірі 8000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору відповідачем належним чином не виконані, передбачена договором кредиту заборгованість не погашена. 09.10.2020 було укладено договір №03/10 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1755191. 24 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГПОНГ» (далі ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» чи/або Позивач) укладено Договір факторингу № 1/15 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого та згідно Додатку №1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит №1755191 від 23.03.2020. Таким чином, ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №1755191 від 23.03.2020. Згідно з позовними вимогами позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором №1755191 від 23.03.2020 у розмірі 18620 грн. 80 коп., яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 10320 грн., заборгованості за комісією у розмірі 300 грн. Разом з тим, щодо нарахування позивачем відсотків після закінчення строку кредитування суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У справі яка розглядається за умовами укладеного між сторонами договору №№1755191 від 23.03.2020, такий\~укладено на\~строк 30\~днів.\~Відтак,\~в межах\~строку кредитування\~відповідач повинен\~був повернути\~кредит та\~сплатити відсотки\~і саме\~в межах\~цих строків\~має відбуватись\~нарахування відсотків,\~більше того\~при укладанні\~вказаного вище\~кредитного договору\~встановлено розмір\~відсотків за\~відповідними ставками, розмір яких становить 3600 грн., тоді як позивач обраховує зазначені відсотки за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги, що не відповідає зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду. Отже, за цим кредитним договором відповідач зобов`язаний сплати відсотки у розмірі 3600 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8000 грн., заборгованість за процентами згідно умов кредитного договору в розмірі 3600 грн. та комісії в розмірі 300 грн., що разом становить 11900 грн. Задовольняючи частково позов, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6\~000 грн., що разом становить 8422 грн. 40 коп., пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 5382 грн. 74 коп. (8422,40х11900/18620).

Outcome: partial