Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту позивач) звернулась до суду із вищевказаним позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , належав до суспільної групи колгоспний двір, членами якого станом на 15.04.1991 були [PERSON] (голова двору) та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Після кожного із спадкодавців відкрилась спадщина, до складу якої увійшла частка зазначеного вище об`єкта нерухомо майна. Позивач спадщину після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] прийняла шляхом подання заяв до нотаріуса відповідного змісту, інші спадкоємці таким своїм правом не скористались, отож позивач є єдиним спадкоємцем після смерті обох батьків, утім реалізувати свої спадкові права на зазначене вище нерухоме майно в нотаріальному порядку позбавлена можливості, оскільки житловий будинок мав статус колгоспного двору, належав його членам на праві спільної сумісної власності, а визначити, яка частка належала кожному із спадкодавців нотаріусу не представляється за можливе, що стало підставою звернення позивача до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не надав до суду відзиву. Ухвалою суду від 11.02.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, за клопотанням позивача витребувано з нотаріальної установи матеріали спадкових справи заведених після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . У підготовче судове засідання позивач не з`явилась, просила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у заявленому обсязі, просила їх задовольнити. За підписом голови Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області до суду надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги визнали, не заперечують щодо задоволення позову, а розгляд справи просили проводити за відсутності представника органу місцевого самоврядування. Згідно частини третьої\~статті 200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, позицію відповідача, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до довідки виданої виконкомом Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 09.02.2015 встановлено, що [PERSON] , [INFO] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , до складу його сім`ї за даними по господарського обліку входили: дружина [PERSON] , 1938 р.н.; дочка [PERSON] , 1963 р.н.; син [PERSON] , 1965 р.н.; дочка [PERSON] , 1968 р.н. На день смерті гр. [PERSON] за вказаною адресою була зареєстрована та проживала дружина [PERSON] , 1938 р.н., на що вказує довідка органу місцевого самоврядування (а.с.14). Із матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] за №68/2015, встановлено, що спадщина відкрилась за законом, своїм право на спадкування скористалась позивач [PERSON] , подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Факт родинних відносин позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.61). Також встановлено, що інші спадкоємці першої черги спадкування за законом: дружина спадкодавця [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовились надавши заяви відповідного змісту нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Факт родинних відносин між зазначеними особами та спадкодавцем підтверджено Повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану. Отож зібрані у справі докази у сукупності із матеріалами спадкової справи підтверджують, що позивач є єдиною спадкоємицею після смерті батька [PERSON] , спадщину прийняла, відтак вона їй належить з моменту відкриття. Судом також встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Липовецької міської ради 15.10.2024 за №09-17-01/417 та №09-17-01/417 (а.с.36), [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , інші особи не проживали та не були зареєстровані. До складу сім`ї [PERSON] входили діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Із матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON] за №201/2024, встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась за заповітом вчиненим спадкодавцем 13.11.2019 та який був зареєстрований за №83 і посвідчений секретарем Щасливської сільської ради, відповідно до якого [PERSON] здійснила особисте розпорядження, відповідно до якого розпорядилась належним їй усім майном на користь дочки [PERSON] . Своє право на спадщину за вказаним заповітом [PERSON] реалізувала, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Інші спадкоємці за наявності заповіту та права на обов`язкову частку таким своїм правом не скористались. Отож позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] , яка спадщину прийняла, відтак вона їй належить. Постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Кобзар С.В. від 23.01.2025 за № 6/02-31,02-14 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , з тих підстав, що він належав до колгоспного двору, є об`єктом спільної сумісної власності, а нотаріусу не представилось за можливе визначити, яка частка належала спадкодавцеві (а.с. 17,18). У п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про\~судову практику у справі\~про\~спадкування" №7\~від 30.05.2008, вказано, що у разі відмови нотаріуса в оформленні\~права\~на\~спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 120 ЦК Української PCP 1964 майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. На підставі ст.ст. 121, 123 ЦК Української PCP 1964 володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору\~встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" №20 від 22.12.2005 (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до п.п."а" п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06.02.1989 виданого виконкомом Щасливецької сільської ради народних депутатів (а.с.10), встановлено, що житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого зазначено [PERSON] , право власності на житловий будинок зареєстроване у порядку визначеному діючим законодавством на день вчинення вказаної дії. Належність майна у вигляді житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] підтверджено технічним паспортом (а.с.101-105). Згідно довідок виданої Липовецькою міською радою №09-17-01/93 та №09-17-01/94 від 16.02.2024. (а.с.12), вбачається, що головою колгоспного двору в [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 був [PERSON] , членом двору [PERSON] . Зібрані у справі докази підтверджують, що спірний об`єкт нерухомості належав двом особам [PERSON] та [PERSON] , відтак їх частки в об`єкті нерухомого майна є рівними, оскільки іншого не встановлено, тобто по кожному. Факт перейменування вулиць у [ADDRESS] та в подальшому на [ADDRESS] , підтверджено рішеннями Липовецької міської ради від 17.03.2016 та 22.11.2023 (а.с.99, 100). Зібрані у справі докази підтверджують, що позивач спадщину після смерті спадкодавців, які приходяться їй рідними батьками, прийняла, у тому числі у вигляді часток житлового будинку, що є предметом цього спору, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлена можливості за незалежних від її волі підстав, що стало приводом звернення до суду із вимогами про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування. З урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача є очевидною, а обраний нею спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечували проти задоволення позовних вимог. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (Постанова, Пленум Верховного Суду України, від 18.12.2009 № 14, «Про судове рішення у цивільній справі»). Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved