Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Адвокат Мотальова-Кравець В.Ю., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.09.2017 року по цивільній справі №694/1028/17 на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] до 1/6 частини від усіх його доходів щомісяця, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.09.2017 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від усіх його доходів щомісяця, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку із загостренням хвороби, батьку позивача [PERSON] , [INFO] , 25.11.2019 року, первинним оглядом інваліда надано І групу інвалідності по причині загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату. Батько потребує постійного догляду. Задля збереження життєдіяльності батька, позивач змушений здійснювати оплату вкрай необхідних курсів стаціонарного лікування, які треба проходити по декілька раз на рік. Крім того, позивач призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період. Як військовослужбовець [PERSON] перебуває в особливих умовах, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, бере участь у бойових діях та несе значні матеріальні витрати на своє вимушене утримання з метою збереження власного життя та здоров`я. [PERSON] , ризикуючи кожен день своїм життям в зоні активних бойових дій, крім дитини на яку стягуються аліменти, також утримує свою іншу неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] .. Позивач вказує, що не відмовляється від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина, однак у зв`язку із суттєвою негативною зміною обставин не в змозі сплачувати надто високий для нього їх розмір. Ухвалою суду від 22.01.2025 справу відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Мотальова-Кравець В.Ю. надіслала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без їх участі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася. Подала заяву в якій позов визнала в повному обсязі. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно з\~вимогами ст.\~206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2\~ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.09.2017 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від усіх його доходів щомісяця, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 15). Відповідно до копії паспорту [PERSON] позивач має двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8-13). Згідно довідки серії 12 ААБ №468930 від 25.11.2019 року [PERSON] має першу групу інвалідності, безтерміново. Потребує постійного стороннього нагляду та допомоги (а.с.18). Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] останній проходив лікування з 02.11.2023 року по 09.11.2023 року стаціонарно з діагнозом ІХС стеконардія напруги ІІ фк. Атеросклеротичний кардіосклероз, Минуча АВ блокада ІІІст. Від 02.11.2023р. внаслідок передозування антено лом. Гіпертонічна хвороба ІІ стадії 3 ступеня. Кризовий перебіг. Гіпертензивне серце СН ІІ Б ст. Гіпертензія МКК. Серцева астма. Цукровий діабет, тип 2 ВІЗ в стадії декомпенсації ускладнений гангреною правої ступні. Стан після ампутації правої кінцівки в/3 стегна. Діабетична нефропатія ІІ-ІІІст. Діабетична полінейропатія ІІ ст. Двобічна н/дольна бронхопневмонія в стадії повного розрішення. Гіпертензія малого кола. Загальний стан важкий. (а.с.20-21). З довідки від 29.09.2023 року №1084 вбачається, що [PERSON] призваний [INFO] на військову службу по мобілізації 19.09.2023 року до військової частини [NUMBER] (а.с.22). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства"\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Позивач у своїй позовній заяві просить про зменшення розміру стягнутих аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину на дитину, посилаючись на те, що він має хворого батька. Крім того, як військовослужбовець [PERSON] перебуває в особливих умовах, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, бере участь у бойових діях та несе значні матеріальні витрати на своє вимушене утримання з метою збереження власного життя та здоров`я. [PERSON] ризикуючи кожен день своїм життям в зоні активних бойових дій, крім дитини на яку стягуються аліменти, також утримує свою іншу неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищезазначені норми СК України, суд вважає, що в позивача є всі підстави для зміни розміру аліментів шляхом їх зменшення на утримання сина [PERSON] . Відповідач повністю визнала позов та таке визнання не суперечить вимогам закону. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що позивач є повнолітньою, працездатною особою, на утриманні має батька пенсіонера, а також, той факт, що відповідач визнала позов, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на дитину, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. Отже, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Частиною 6\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При цьому, відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому, відповідно до ч.6\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави. При цьому, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду по суті, то з нього слід стягнути судовий збір у дохід держави у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, який підлягав би з нього стягненню у випадку невизнання ним позову, відповідно до ставки судового збору, передбаченої\~Законом України «Про судовий збір», що буде відповідати інтересам держави та не буде порушувати права сторін. Таким чином, з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір у сумі 605,60 грн. На підставі ст.ст.180,181,182,184,191,192 СК України,\~

Outcome: approved