Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

27.11.2024 позивач звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт та заповіла позивачу належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] . Позивач звернулась до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в заповіті є розбіжності, а саме номер будинку та вулиця не збігаються з адресою будинку, на який надано правовстановлюючий документ. З цих підстав позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на 7/20 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , який належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Могилів-Подільським міськомунгоспом 17.02.1998 за № 589 на підставі рішення виконкому № 13 від 31.10.1996 та зареєстрованого в Могилів-Подільському МБТІ 17.2.1998 за № 741. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 09.12.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву, а третій особі для надання пояснень та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 22.01.2025 за клопотанням представника позивача адвоката Заболотної Г.В. витребувано додаткові докази у справі. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 14.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Також вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача адвоката Заболотної Г.В. про виклик в судове засідання свідків. 21.03.2025 сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання до суду не з`явились. Представник позивача адвокат Заболотна Г.В. подала заяву, в якій просила справу розглядати без її та позивача участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Уповноважений представник Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явився без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явилась без повідомлення причин своєї неявки, правом подання пояснень щодо позову не скористалась. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до таких висновків. Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 21). За життя [PERSON] склала заповіт від 27.04.2018, посвідчений приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 237 та 238. Згідно вказаного заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження та належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Згідно довідки № 64 від 08.10.2024, виданої директором КП РО «Скорбота», [PERSON] здійснила поховання за власні кошти [PERSON] , яка померла [INFO] та похоронена на міському кладовищі м. Могилева-Подільського (а.с. 7). Відповідно до копії довідки № 208, виданої 22.04.2024 адміністратором відділу надання послуг Могилів-Подільської міської ради, [PERSON] була зареєстрована за місцем проживання за адресою [ADDRESS] до дня своєї смерті. На день смерті вказаної особи за даною адресою також були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 56). Згідно копії довідки № 61 від 23.04.2024, виданої Головою квартального комітету № 6 «Карпівський», [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] до дня своєї смерті [INFO] та за даною адресою на день смерті проживала одна (а.с. 57). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Реалізація права\~на спадкування\~спадкоємцем,\~закликаним до\~спадкування,\~здійснюється шляхом\~прийняття ним\~спадщини з\~подачею до\~нотаріальної контори\~за місцем\~відкриття спадщини\~заяви про\~її прийняття\~в шестимісячний\~строк,\~який починається\~з часу\~відкриття спадщини.\~Вчинення таких\~дій не\~вимагається,\~якщо спадкоємець\~постійно проживав\~разом із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини і\~протягом шестимісячного\~терміну,\~встановленого для\~прийняття спадщини,\~не заявив\~про відмову\~від неї\~(ст.ст.1268-1270 ЦК України). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 43/2024, заведеної до майна померлої [PERSON] , позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та 01.05.2024 звернулась до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Кревець С.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 81). Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач звернулась до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак нотаріусом було надано письмове роз`яснення за вих. № 153/02-14 від 15.10.2024, зі змісту якого вбачається, що приватний нотаріус проводячи правовий аналіз документів для оформлення спадщини з`ясувала, що в заповіті є розбіжності (номер будинку та вулиця), які не збігаються з адресою будинку на який надано правовстановлюючий документ (а.с. 12). Зокрема, згідно копії Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] , виданого 17.02.1998 Могилів-Подільським міським відділом житлово-комунального господарства на підставі рішення виконкому Могилів-Подільської міської ради № 13 від 31.01.1996, [PERSON] на праві особистої власності належали 7/20 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] (а.с. 19). Рішенням № 117 7 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради від 29.02.2016 вирішено перейменувати вулиці в [ADDRESS] , зокрема вул. Баранова перейменовано на [ADDRESS] (а.с. 16). Рішенням № 226 9 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради від 19.07.2016 вирішено перейменувати [ADDRESS] без зміни поштових номерів житлових будинків (а.с. 17). Також, як вбачається з копії довідки № 746 виданої 01.07.2019 КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», згідно архівних даних станом на 31.12.2012 7/20 житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] згідно правовстановлюючого документа: свідоцтво про право власності, видане Могилів-Подільським міськомунгоспом 17.02.1998 за № 589 на підставі рішення виконкому № 13 від 31.01.1996 та зареєстроване в Могилів-Подільському МБТІ 17.02.1998 за № 741. (а.с. 6). Крім того, згідно вказаної вище довідки, 13/20 житлового будинку належить [PERSON] , згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Могилів-Подільською державною нотаріальною конторою 01.07.1996 за № 2-671 та зареєстроване в Могилів-Подільському МБТІ 04.07.1996 за № 741. При цьому згідно довідки № 97, виданої 12.02.2025 КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] , згідно правовстановлюючого документа договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого Могилів-Подільською державної нотаріальної конторою 17.09.1966 за № 3817 та зареєстрованого в КП МБТІ 24.06.1972 за № 781. Отже судом встановлено, що померлій [PERSON] дійсно належали 7/20 житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , а також те, що будинок [ADDRESS] ніколи не належав [PERSON] . Вказане свідчить, що в заповіті від 27.04.2018, посвідченому приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 237 та 238 було допущено помилку в зазначенні назви вулиці та номера будинку, який [PERSON] заповіла [PERSON] . При цьому, позивач після смерті [PERSON] прийняла спадщину, звернувшись у визначений законом строк, до приватного нотаріуса з відповідною заявою. Разом з тим, позивач в органах нотаріату не може оформити спадщину на належний їй після смерті [PERSON] , житловий будинок, так як у заповіті допущено помилку щодо зазначення адреси заповідального майна. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представників не допускається (ст. 1234 ЦК України). Частиною 2 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. При цьому відповідно до гл.3 Р.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого 22.02.2012 року, нотаріус посвідчує заповіти фізичних осіб з повною цивільною дієздатністю, які складені відповідно до вимог\~статей 1233-1257 Цивільного кодексу України\~та особисто подані нотаріусу. При посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається. Заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Разом з тим, законом не встановлено обов`язку нотаріуса пересвідчуватися у наявності у заповідача право на майно, що заповідається. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши справу № 335/9398/16-ц, в постанові від 05.12.2018 прийшов до висновку, що заповіт, при складанні якого нотаріус допустився помилки, не може бути витлумачений судом: \~при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін до змісту заповіту. Верховний Суд пояснив, що обраний спосіб захисту порушеного права має бути належним: «неточності та помилки у тексті заповіту щодо адреси нерухомого майна (нотаріус помилився у частині зазначення літери "В" житлового будинку), яке передається у спадщину, за обставин цієї справи не можуть бути усунуті шляхом тлумачення заповіту відповідно до положень статей 213, 1256 ЦК України». Поряд з тим можуть бути заявлені вимоги про визнання права власності на майно у порядку спадкування або про визнання неправомірними дій нотаріуса. Відповідно до положення\~статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та\~Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами статей 1216, 1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328\~ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки, померлій [PERSON] належало право власності на 7/20 житлового будинку [ADDRESS] , то таке право увійшло до складу спадщини після її смерті. Отже, враховуючи викладене, до позивача в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] перейшло право власності на вказаний вище житловий будинок, а відтак суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved