Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

У січні 2025 року позивач звернувся із вказаним позовом до суду. В обґрунтування позову вказав, що з 27 січня 2016 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №1; сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказав, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства; діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Зазначив, що з вересня 2024 року спільно не проживають, шлюбні відносини припинено. Поновлення шлюбних відносин вважає неможливим, строк для примирення просив не надавати. Вказав, що спору щодо спільного майна немає, подальше збереження сім`ї суперечить його інтересам, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена. 11 березня 2025 року подала до суду заяву, за змістом якої просила розглянути справу за її відсутості, позов визнає, просить шлюб розірвати, а судові витрати покласти на позивача. Інших заяв\~та клопотань від учасників справи не надійшло. 08 січня 2025 року позивач звернувся з даним позовом до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області. Ухвалою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 січня 2025 року справу передано за підсудністю до Старосинявського районного суду Хмельницької області, справа надійшла до суду 07 лютого 2025 року. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2024 року вказана вище позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11 березня 2025 року справа знята з розгляду у зв`язку з відпусткою судді. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27 січня 2016 року, суд установив, що [PERSON] та [PERSON] 27 січня 2016 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №1 (арк.спр.4). Сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 квітня 2016 року (арк.спр.7). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернувся до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами у справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України). Відповідно до\~статті 51\~Конституції України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~і чоловіка.Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24\~СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, що визначено частиною третьою статті 105 СК України. Відповідно до вимог частини першої статті 110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами частини другої статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. Суд зауважує, що принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо проживання окремо та припинення шлюбних відносин. Суд враховує також те, що відповідач повністю визнала позовні вимоги та погоджується на розірвання шлюбу, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та відповідно до вимог статті 206\~ЦПК України є підставою для задоволення позову. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в статтях 105, 110, 112 СК України, на які вірно покликається позивач в поданому позові. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, тому у відповідності до вимог частини першої статті 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору стягнути на його користь з відповідача згідно з приписами частини першої статті 141 ЦПК України. Щодо клопотання відповідача про покладення на позивача судових витрат, суд зазначає, що таке не підлягає задоволенню з огляду на недоведеність нею обставин, визначених частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved