Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

У грудні 2024 року позивач в особі свого представника адвоката Кошман К.М. звернувся з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07.06.2017 року у справі № 199/3410/17 на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 лютого 2015 року був зареєстрований шлюб між ним і [PERSON] . Від цього шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 жовтня 2017 року шлюб між ними розірваний. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07.06.2017 року у справі № 199/3410/17 з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Виконавчий лист знаходиться на виконанні в Індустріальному відділі Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса). Станом на 30 вересня 2024 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Також 05 грудня 2023 року за заявою [PERSON] (його колишньої другої дружини) було відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу, виданого у справі № 199/9260/23, про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 14 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2023 року. 16 травня 2024 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська шлюб між ним і [PERSON] розірваний. Отже, на цей час з нього стягуються аліменти на утримання двох дочок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на кожну. Позивач зазначає, що відповідно до статті 183 СК України аліменти на двох дітей можуть бути стягнуті в розмірі однієї третини заробітку платника аліментів. Тому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07.06.2017 року у справі № 199/3410/17 на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , до 16 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 09 грудня 2024 року у даній справі було відкрито загальне позовне провадження. 03 січня 2025 року відповідачем була особисто отримана копія позовної заяви з додатками. В установлений строк відповідач відзив на позов не подала. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначене до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Кошман К.М. позов підтримала. Також пояснила, що окрім даного позову позивачем поданий до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська позов про зменшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] , але рішення на цей час не ухвалено. В свою чергу, відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд справи в її відсутність на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню: Судом установлено, що сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із матір`ю. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 червня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до досягнення повноліття. Також судом установлено, що в 15 серпня 2019 року позивач уклав новий шлюб та [INFO] народилася друга дочка позивача [PERSON] . 02.11.2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська був виданий судовий наказ у справі № 199/9260/23, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. На підставі цього судового наказу було відкрито виконавче провадження № 73510395. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 травня 2024 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний. У грудні 2024 року позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про зменшення аліментів (справа № 199/10217/24). Ухвалою цього суду від 11 грудня 2024 року у даній справі було відкрито провадження, але відомості про ухвалення рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень на цей час відсутні. Заявляючи позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , позивач посилається на зміну свого сімейного і майнового стану. При вирішенні спору між сторонами суд виходить із наступного: Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.\~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, законодавцем визначено безспірний розмір аліментів на одну дитину в розмірі однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, можна дійти висновку, що розмір та спосіб стягнення аліментів, які визначені рішенням суду, не вважаються незмінними та можуть бути змінені за позовом одержувача аліментів. Зокрема, суд може змінити за позовом платника або одержувача розмір аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При цьому аналіз цієї норми права свідчить, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Зокрема у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 було викладено висновок, що зміна сімейного стану відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Водночас у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19 відзначено, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими. Тому зміна сімейного стану платника аліментів, а саме народження дитини в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20. Відтак при вирішенні спору щодо аліментів, зокрема зменшення їх розміру, суд має виходити із закріплених у частині 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи не лише інтереси платника аліментів, сімейний або майновий стан якого змінився, а й з інтересів самої дитини та інтереси інших дітей платника аліментів. Суд враховує, що після розірвання сторонами шлюбу в 2017 році та ухвалення судом рішення від 07.06.2017 року про стягнення з позивача аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), змінився сімейний стан позивача, так як він уклав 15.06.2019 року новий шлюб, в якому [INFO] народилася дочка [PERSON] . 17.11.2023 судом був виданий судовий наказ, яким стягнуто з позивач аліменти на утримання цієї дитини на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), що впливає на майновий стан позивача, який став нести витрати на утримання обох дітей в розмірі половини свого заробітку (доходу). Крім того, судом враховується, що одночасно із цим позовом про зменшення аліментів на утримання дочки [PERSON] , позивачем було подано до суду позов про зменшення аліментів, які стягуються на утримання дочки [PERSON] , і у суду немає даних про зловживання позивачем своїми правами. Також судом бере до уваги те, що відповідач [PERSON] будь-яких заперечень проти позову про зменшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] не надала, проти зменшення аліментів не заперечувала. За таких обставин суд вважає можливим позов задовольнити та відповідно до статті 192 СК України змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 червня 2017 року у справі № 199/3410/17 на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на користь колишньої дружини [PERSON] , з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу) позивача. На переконання суду, зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу) позивача відповідатиме засадам справедливості, добросовісності та розумності, оскільки з урахуванням подання позивачем позову про зменшення аліментів на утримання другої дитини в рівній мірі буде сприяти гармонійному фізичному та духовному розвитку обох дітей позивача. Натомість подальша сплата позивачем аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходи) може покладати на позивача матеріальні труднощі з огляду на необхідність несення ним витрат на утримання двох дітей. Отже, враховуючи сімейне та матеріальне становище позивача, всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, зокрема наявність на утриманні позивача другої дитини, відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд вважає можливим позов задовольнити, присудивши стягувати з позивача аліменти утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 (однієї шостої частини) всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Такий змінений розмір аліментів за змістом статті 192 СК України слід застосовувати починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved