Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить суд встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю чоловіка та жінки як подружжя без реєстрації шлюбу, починаючи з червня 2019 року до дня смерті [PERSON] , а саме до [INFO] . Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] помер [INFO] . 30.01.2024 року [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. із заявою про прийняття спадщини за законом, яка залишилася після смерті [PERSON] . На підставі заяви [PERSON] була відкрита спадкова справа №01/2024. 28.06.2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 28.06.2024 року приватним нотаріусом видано [PERSON] довідку, відповідно до якої нотаріус повідомила, що [PERSON] не подано в повному обсязі документів, що підтверджують факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та або про будь-які родинні відносини. Тому видати свідоцтво про право на спадщину не є можливим. [PERSON] стверджує, що встановлення юридичного факту необхідне саме для реалізації права на спадкування. Тому просить заяву задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09.08.2024 року відмолено у відкритті провадження у справі. Постановою Львівського апеляційного суду від 17.12.2024 року ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 09.08.2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.01.2025 відкрито провадження у справі. Представник заявника та заявник в судовому засіданні підтримали заяву з мотивів, наведених у ній та просили таку задовольнити. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілія Володимирівна в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки. Представник Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників, які належним чином повідомлені про судове засідання, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, повно та всебічно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України - окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживания однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено наступне. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 29.12.2023 року, [PERSON] помер [INFO] . 30.01.2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. із заявою про прийняття спадщини за законом, яка залишилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі заяви [PERSON] приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. відкрита спадкова справа №01/2024. 28.06.2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 28.06.2024 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. видано [PERSON] довідку (Вих. №70 02-14/01/2024), відповідно до якої нотаріус повідомила, що [PERSON] не подано в повному обсязі документи, що підтверджують факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та або про будь-які родинні відносини, тому на даний час, видати запитувані свідоцтва про право на спадщину не вбачається можливим. Також, нотаріус повідомила, що у [PERSON] є можливість звернутися в суд за захистом її прав для реалізації її спадкових прав. Як зазначає заявник, встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу необхідне [PERSON] для реалізації її прав, пов`язаних зі спадкуванням. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, у [PERSON] відсутні спадкоємці. [PERSON] мав зареєстрований шлюб з [PERSON] . У шлюбі народився син [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.02.2019. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.04.2022. Частиною 1 ст. 104 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] припинився 12.02.2019 року. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30.06.1995 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . З доводів заявника вбачається, що з червня 2019 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у квартирі [ADDRESS] . Така обставина підтверджується дослідженим у судовому засіданні актом від 11.07.2024 року, складеним [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вказаного акту [PERSON] та [PERSON] разом постійно проживали, як чоловік та дружина у квартирі [ADDRESS] з червня 2019 р. Після того, як [PERSON] помер, [PERSON] надалі постійно проживає у квартирі [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] постійно разом проживали, як чоловік та дружина і вели спільний побут. [PERSON] завжди її називав своєю дружиною. [PERSON] вела сімейне господарства (готувала їжу, прибирала, прала білизну та їх особисті речі). [PERSON] мав серцеві захворювання та захворювання дихальних шляхів і [PERSON] йому допомагала та доглядала його, а також купляла ліки згідно виписаних рецептів. [PERSON] вела сімейний бюджет та займалася покупкою продуктів харчування, а також оплатою всіх комунальних послуг та інших платежів. Коли [PERSON] помер, то всіма справами пов`язаними з його похованням займалася його дружина [PERSON] . Після смерті [PERSON] справами, пов`язаними з похованням останнього, займалася [PERSON] , що стверджується договором-замовленням на організацію та проведення виховання № 000004675. Статтею 3 СК України встановлено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, по не суперечить моральним засадам суспільства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №554/8023/15- (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут, взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про доведеність заявником факту спільного проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що стверджуються належними, допустимими та достатніми доказами, які містяться при матеріалах справи. Зокрема, така обставина підтверджується: актом, складеним [PERSON] та [PERSON] 11.07.2024 року; договором-замовленням на організацію та проведення виховання № 000004675; копіями квитанцій про оплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Крім того, у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] повідомила суду, що проживає за адресою: [ADDRESS] , по сусідству з [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що була знайома з [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] як подружжя. [PERSON] називав [PERSON] своєю дружиною. Вони вели спільне господарство до смерті [PERSON] . Свідок [PERSON] надав аналогічні пояснення. Підтвердив у судовому засідання факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Повідомив суду, що останні вели спільне господарство. З показань свідка [PERSON] вбачається, що останній разом із [PERSON] навчалися у медичному університеті. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] по сусідству з [PERSON] . Свідок зазначив, що знайомий з [PERSON] та [PERSON] . Бачив, як вони гуляли разом та поводилися як чоловік та дружина. Вказав, що був у них вдома. [PERSON] говорив [PERSON] , що щасливий з [PERSON] та що вони перебувають у незареєстрованому шлюбі. [PERSON] називав [PERSON] своєю дружиною. Наведені докази у повній мірі підтверджують факти спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , ведення ними спільного побуту та наявність взаємних прав та обов`язків. Відтак, дослідивши у судовому засіданні всі обставини справи та оцінивши надані заявником докази в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які посилається [PERSON] як на підставу своїх вимог про встановлення факту її спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . З урахуванням встановлених судом обставин та досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що встановлення факту спільного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу має юридичне значення, так як від цього залежить виникнення особистих прав заявника, пов`язаних із спадкуванням, суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved