Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Представник заявника [PERSON] , адвокат Мамедов А.Х., звернувся до суду засобами поштового зв`язку з указаною заявою, отриманою судом 03.12.2024, та просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є рідним онуком [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви вказав, що [INFO] померла рідна бабуся заявника [PERSON] . Оскільки мати заявника [PERSON] померла [INFO] , тобто раніше ніж її мати та бабуся заявника - [PERSON] , заявник, як спадкоємець першої черги за правом представлення звернувся до приватного нотаріуса Корж М.В. із заявою про прийняття спадщини. Однак, приватним нотаріусом 04.07.2024 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження матері заявника [PERSON] , у відомостях про її матір зазначено [PERSON] , замість правильного по батькові [PERSON] . Згідно з документами [PERSON] , а саме свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про смерть, витягу з Державного земельного кадастру, Державного акта на право приватної власності на землю, по батькові [PERSON] вказано саме як [PERSON] . Із незрозумілих причин, при внесенні даних про народження матері заявника, реєстратором відділу РАЦС Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області 16.06.2010 заначено помилково її по батькові як « [PERSON] ». Оскільки встановлення зазначеного факту неможливе в позасудовому порядку та має істотне значення для забезпечення реалізації спадкових прав заявника, останній вимушений звернутися до суду. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, витребувано копію спадкової справи. Від приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. 27.02.2025 надійшла копія спадкової справи № 70/2023, заведена після смерті [PERSON] (а.с.42-78). Ухвалою суду від 03.03.2025 залучено до участі в справі заінтересовану особу [PERSON] . Сторони та їх представники у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник заявника [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив задовольнити вимоги за заявою. Представником виконавчого комітету Казанківської селищної ради Галко З. подано заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення заяви не заперечувала. Від заінтересованої особи [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, вимоги, викладені у заяві визнала. Оскільки підстав для відкладення судового засідання, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не встановлено, суд розглянув справу за відсутності учасників процесу, за наявними матеріалами, на підставі поданих ними заяв, при цьому, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи №70/2023, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. звернулися 10.07.2023 донька померлої [PERSON] [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом, онуки померлої [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття спадщини за законом. На підставі поданих заяв приватним нотаріусом Корж М.В. 10.07.2023 заведено спадкову справу № 70/2023, номер у Спадковому реєстрі 70913540. На заяву [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину, приватним нотаріусом Корж М.В. 04.07.2024 видано постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії. Відмову нотаріус мотивував тим, що при перевірці щодо наявності родинних відносин [PERSON] зі спадкодавицею [PERSON] , виявлено, що в актовому записі про народження матері [PERSON] [PERSON] , [INFO] , у відомостях про матір зазначена [PERSON] , а тому у [PERSON] відсутні родинні відносини зі спадкодавицею [PERSON] . Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Такими юридичними фактами, згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України, можуть бути факти родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин, про встановлення яких подана заява, має для заявника юридичне значення, оскільки в позасудовому порядку їх встановити заявник позбавлений можливості, що впливає на реалізацію його спадкових прав. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Миколаївка Казанківського району Миколаївської області, після одруження 17.11.1958 із [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після укладення 06.10.1979 шлюбу з [PERSON] , [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] та свідоцтвом про одруження [NUMBER] . Отже, із наданих заявником документів слідує, що заявник є онуком померлої [INFO] [PERSON] . Згідно з Державного акта серії Р4 № 098839 про належність [PERSON] на праві приватної власності земельної ділянки площею 6,79 га, кадастровий номер 4823684800:05:000:0059, із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новофедорівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, дані власника вказані як [PERSON] . Відповідні данні внесено до Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Разом із тим, на виконання вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, приватним нотаріусом Корж М.В. перевірено відомості щодо наявності родинних відносин за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, де внесено відомості про матір [PERSON] , [INFO] , як [PERSON] . За аналізом документів та співставленням даних у них, суд приходить до висновку, що під час внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомостей щодо актового запису № 5, виконаного Миколаївською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, про народження [PERSON] , [INFO] , допущена помилка у по батькові матері дитини [PERSON] та зазначено « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». За встановлених судом обставин справи та доказів, яким надано оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, що [PERSON] є онуком [PERSON] . Із огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявникові для реалізації його спадкових прав після смерті баби на належне їй за життя майно, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог та встановлення вказаного факту, який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності, що мають для заявника істотне юридичне значення і не визначає наступне вирішення спору про право. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з чим, понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved