Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

[PERSON] 06.10.2021 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , про встановлення земельного сервітуту, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно їй, належить на праві власності житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] , зареєстрований КП «Старосамбірське районне БТІ та ЕО» за реєстраційним номером 28941199 від 23.11.2009 року. Вказаний житловий будинок побудований в 1949 році. В її користуванні перебуває земельна ділянка за вказаною адресою для обслуговування будинку та для ведення підсобного господарства. Земельна ділянка обгороджена. Прохід та заїзд до будинку позивачки був до початку літа 2021 року постійно з часу її проживання у вказаному будинку по сусідній земельній ділянці, якою користувалася, а згодом приватизувала третя особа [PERSON] по [ADDRESS] . Між ними були нормальні відносини, оскільки вони є родичами, однак коли розпочали приватизацію земельної ділянки [PERSON] , тоді почалися непорозуміння. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Будинок збудований у 1970 році. Ще до початку будівництва будинку [PERSON] по земельній ділянці по [ADDRESS] проходив заїзд та прохід до будинку. На цьому подвір`ї знаходився старий житловий будинок, звідки фактично походять її батьки та покійного чоловіка [PERSON] . Житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] знаходиться за будинком [PERSON] . Вона є особою похилого віку, 1936 року народження, проживає одна. Все життя вона та її сім`я користувалися проходом, проїздом попри будинок [ADDRESS] , оскільки не має іншої можливості зайти з центральної вулиці Шевченка чи заїхати будь-яким видом транспорту до свого будинку, як окрім вказаного заїзду та проходу. В 2017 році на адресу [PERSON] . Мурованською сільською радою скеровано листа, згідно якого сільська рада повідомила про те, що спільний заїзд до житлових будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] залишається спільним без права приватизації обома сторонами. 23.11.2017 року сесія Мурованської сільської ради прийняла рішення №257, яким надала їй дозвіл на виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки орієнтованою площею 0,25 га для передачі власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель в [ADDRESS] , з земель громадської забудови. Вона звернулася до спеціалізованої землевпорядної організації - ПВФ ПП «Землі Прикарпаття» для виготовлення землевпорядної документації. Паралельно, ПВФ ПП «Землі Прикарпаття» займалося виготовленням технічної документації і для [PERSON] . При цьому у технічній документації [PERSON] існуючий заїзд до ділянки, будинку [PERSON] не показали і включили до загальної площі земельної ділянки для передачі у приватну власність, а у технічній земельній документації [PERSON] заїзд вказаний по ділянці [PERSON] як існуючий. У 2019 році ПП « [INFO] » на підставі рішення сесії Мурованської сільської ради розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі по [ADDRESS] з метою безоплатної передачі у приватну власність вказаної земельної ділянки під ОЖБ. Інженером - землевпорядником розроблено кадастровий план, план меж земельної ділянки, яка закріплена за будинковолодінням позивачки площею 0,2814 га. Заїзд до будинковолодіння та її земельної ділянки, передбачений з [ADDRESS] попри будинковолодіння [PERSON] . При здійсненні обмірів земельної ділянки по [ADDRESS] , власником якої була [PERSON] , та погодженні меж, вона відмовилася як суміжний землекористувач погоджувати межі цієї ділянки, оскільки заїзд включили до загальної площі ділянки. Мурованською сільською радою прийнято рішення №519 від 31.01.2020 року, яким затверджено акт про безпідставне відмовлення в підписанні акту встановлення меж земельної ділянки гр. [PERSON] для ОЖБ і 15.07.2020 року сесією Мурованської сільської ради прийнято рішення №573, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] ; передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , кадастровий номер 4625183500:06:002:0238, площею 0,1583 га із земель громадської забудови Мурованської сільської ради. Вона письмово зверталася до Мурованської сільської ради з проханням не приймати рішення про безоплатну передачу у власність [PERSON] земельної ділянки, допоки не вирішено між ними питання про заїзд до будинку, ділянки [PERSON] . Мурованська сільська рада залишила без розгляду вказану заяву, 28.07.2020 року надала інформацію з пакетом документів, які були підставою для прийняття рішення про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1583 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] . У технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] ; кадастровий номер ділянки 4625183500:06:002:0238, площа 0,1583га., вказані обмеження у використанні земельної ділянки не вказані. Вона не має проходу та проїзду до належного їй будинку та земельної ділянки. З червня 2021 року вона позбавлена відповідачкою та її мамою третьою особою [PERSON] будь-якого проходу та заїзду до належного їй будинку та ділянки, оскільки на воротах встановлено замок, на існуючому проході та проїзді відповідачка облаштувала клумби. Поряд з нею проживає [PERSON] , якому належить на праві власності земельна ділянка кадастровий номер 4625183500:06:002:0225, розміром 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] . По вказаній ділянці не має проїзду чи проходу до земельної ділянки та будинку позивача. [PERSON] обгородив своє подвір`я та город, навколо будинку розміщені різні господарські споруди, навіси та вулики. На її прохання та її родичів до п. [PERSON] відпустити, тобто надати в користування, частину ділянки з приватизованої ним земельної ділянки шириною три метри від центральної вулиці по межі з Янівською (на даний час [PERSON] ) по довжині до будинку позивачки, він категорично відмовився. [PERSON] уклала договір дарування земельної ділянки кадастровий номер 4625183500:06:002:0238, площею 0,1583 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу Ридзак Л.К 03.02.2021 року за реєстрованим №45, за яким спірну земельну ділянку подарувала своїй дочці [PERSON] . Тому вона не має заїзду та проходу до свого житлового будинку та земельної ділянки, відсутні будь-які юридичні гарантії та у визначеному законом порядку забезпечені права щодо користування чужою земельною ділянкою по [ADDRESS] , кадастровий номер ділянки 4625183500:06:002:0238, яка на даний час є власністю відповідачки [PERSON] . При відсутності згоди відповідачки у добровільному порядку укласти договір сервітуту, свої права як власник будинку [ADDRESS] та землекористувач земельної ділянки, вона у судовому порядку вимагає встановлення земельного сервітуту по земельній ділянці відповідачки. 09.08.2021 року судовим експертом складено висновок №16/17 за результатами проведення земельно-технічної експертизи визначено земельний сервітут, а саме варіант встановлення на її користь як власника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та землекористувача земельної ділянки по [ADDRESS] земельного сервітуту, який полягає у праві постійного, вільного проходу та проїзду з [ADDRESS] через земельну ділянку кадастровий номер 4625183500:06:002:0238 по [ADDRESS] , яка належить [PERSON] до житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] і у зворотньому напрямку згідно наданих матеріалів наступний: за годинниковою стрілкою по в`їзних воротах - 3,5 м, по металевому огородженню 16,0 м, 12,60 м, 3,20 м, 8,43 м, 4.17 м, 3,5 м, 7,88 м, 7,45 м., 4.27 м, 13,48 м, 1,32 м, 6,11 м - площею 166,80 кв.м. (0,016680 га), при в`їзді на її земельну ділянку по [ADDRESS] заїзд, виїзд транспорту повинен бути не великогабаритний з обмеженням по висоті, щоб не пошкодити газову трубу, яка розташована на земельній ділянці [PERSON] по [ADDRESS] . Вона не може нормально використовувати належне їй майно - житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку за вказаною адресою, без встановлення сервітуту на постійній, безоплатній основі для проходу, проїзду до земельної ділянки та житлового будинку з господарськими прибудовами за вказаною адресою. Просить суд встановити на свою користь, як власника житлового будинку з господарськими спорудами та землекористувача земельної ділянки по [ADDRESS] земельний сервітут, який полягає у праві безоплатного, постійного, безособового та вільного проходу, проїзду будь-якому транспортному засобі (в тому числі вантажному, не великогабаритному) з вулиці Шевченка в с.Муроване до її житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] і у зворотному напрямку через земельну ділянку кадастровий номер 4625183500:06:002:0238 в [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , відповідно варіанту встановлення сервітуту, визначеного судовою земельно-технічною експертизою: за годинниковою стрілкою по в`їзних воротах - 3,5м., по метьалевому огородженню 16,0 м, 12,60 м, 3,20 м, 8,43 м, 4.17 м, 3,5 м, 7,88 м, 7,45 м., 4.27 м, 13,48 м, 1,32 м, 6,11 м - площею 166,80 кв.м. (0,016680 га), при в`їзді на її земельну ділянку по [ADDRESS] заїзд, виїзд транспорту повинен бути не великогабаритний з обмеженням по висоті, щоб не пошкодити газову трубу, яка розташована на земельній ділянці [PERSON] по [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2021 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П. Ухвалою судді від 01.11.2021 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10 годину 00 хвилин 04.03.2022 року. 18.02.2022 року до суду від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] про встановлення земельного сервітуту, посилаючись на те, що 03.02.2021 року приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Ридзак Л.К. посвідчено договір дарування житлового будинку та зареєстрований в реєстрі за № 44 згідно якого, її мати [PERSON] подарувала, а вона - [PERSON] прийняла у дарунок житловий будинок [ADDRESS] . Також, 03.02.2021 року приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Ридзак Л.К. посвідчено договір дарування земельної ділянки та зареєстрованого в реєстрі за № 45 згідно якого, її мати [PERSON] подарувала, а вона - [PERSON] прийняла у дарунок земельну ділянку за кадастровим номером 4625183500:06:002:0238, площею 0,1583 га, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться у [ADDRESS] . Щодо заяви [PERSON] від 22.11.2019 року, долученої позивачкою до позовної заяви посвідчено справжність підпису заявника та зареєстровано в реєстрі за № 106 секретарем виконавчого комітету Мурованської сільської ради Старосамбірського району Львівської області Шведик М.В. із змісту заяви зазначено про те, що [PERSON] , розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, цією заявою дає згоду гр. [PERSON] , 1936 року народження на безоплатне строкове користування (встановлення земельного сервіту) належною їй земельною ділянкою, наданою для обслуговування житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , для права пожиттєвого пішого проходу гр. [PERSON] , 1936 року народження та права пожиттєвого для неї проїзду на легковому транспортному засобі по наявному шляху до належного [PERSON] житлового будинку. Відмітила, що в чинному законодавстві спеціальних норм, які б встановлювали форму договору про встановлення земельного сервітуту та перелік істотних умов договору, немає. Але з аналізу положень Цивільного кодексу України про правочини такий договір укладається у письмовій формі і за згодою сторін може посвідчуватись нотаріально. Право користування чужою земельною ділянкою (сервітуту) підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. За згодою сторін договір може посвідчуватись нотаріально. Отже, засвідчуючи справжність підпису третьої особи - [PERSON] на заяві від 22.11.2019 року секретар виконавчого комітету Мурованської сільської ради Старосамбірського району Львівської області Шведик М.В. вийшов за межі своїх повноважень, зокрема підпункту 4.1. пункту 4 розділу III наказу Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року № 3306/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування», оскільки однією з підстав встановлення земельного сервітуту відповідно до статті 402 Цивільного кодексу України, статті 100 Змельного кодексу України є договір про встановлення земельного сервітуту. Окрім того, позивачка [PERSON] має заїзд до будинковолодіння із сторони [ADDRESS] рівнинною земельною ділянкою з боку садиби [PERSON] . Ухвалою суду від 04.03.2022 року підготовче засідання відкладено на 12 годину 00 хвилин 13.04.2022 року. 11.03.2022 року до суду від представника позивачки [PERSON] адвоката Шемеляк Г.Т. надійшла відповідь на відзив (а.с.112-113, том 1), в якому вона зазначила, що викладене у відзиві на позовну заяву та долучені до відзиву копії документів не спростовують обставин, на які посилається позивачка як на підставу своїх вимог. Спосіб захисту як встановлення земельного сервітуту для [PERSON] по земельній ділянці, яка належить на праві власності відповідачці є найбільш ефективним способом захисту прав позивачки як власника житлового будинку [ADDRESS] та користувача земельної ділянки за вказаною адресою, виходячи з фактичних обставин справи, саме, в т.ч. з наступного: позивачка [PERSON] - особа похилого віку, 1936 року народження, їй 87 років; вона проживає одна і все життя, вона та її сім`я користувалися проходом, проїздом попри будинок [ADDRESS] (який у позові визначений як сервітут), оскільки не має іншої можливості зайти з центральної вулиці Шевченка чи заїхати будь-яким видом транспорту до свого будинку, як окрім вказаного заїзду та проходу; попередня власниця земельної ділянки по [ADDRESS] третя особа [PERSON] , яка є мамою позивачки до прийняття рішення сесією Мурованської сільської ради про передачу їй у власність вказаної земельної ділянки, яку потім подарувала разом з будинком позивачці, фактично підтвердила право сервітуту позивачки на частину земельної ділянки про проходу та проїзду, надавши письмову заяву від 22.11.2019 року, згідно якої [PERSON] дає згоду [PERSON] на безоплатне строкове користування (встановлення земельного сервітуту) належною їй земельною ділянкою по [ADDRESS] для право по життєвого пішого проходу [PERSON] та права по життєвого проїзду на легковому транспортному засобі по наявному шляху до належного [PERSON] житлового будинку; - з дослідницької частини висновку №16/17 судової земельно-технічної експетизи від 09.08.2021 року «при проведенні огляду будинковолодіння [PERSON] на [ADDRESS] встановлено, що зв`язок житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розміщені в глибині з вилицею Шевченка в с.Муроване відсутній. З сторони земель [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та з сторони [ADDRESS] та з урахуванням обмежень у використанні земельне ділянки на [ADDRESS] під час проведеного огляд, встановлено відсутність наявного проїзду, під`їзду, наявного шлях до житлового будинку, господарських будівель та споруд, та земельної ділянки на [ADDRESS] . Відповідачка відмовляється у добровільному порядку укласти з позивачкою [PERSON] договір земельного сервітуту на праві користування земельну ділянку кадастровий номер 4625183500:06:002:0238 в [ADDRESS] для проходу та проїзду, відмовилася надати згоду на виготовлення технічної земельної документації з встановлення земельного сервітуту, тому єдиним ефективним способом захисту прав позивачки є вирішення спору у судовому порядку та встановлення земельного сервітуту рішенням суду. Просила суд постановити рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 13.04.2022 року підготовче засідання відкладено на 17 годину 00 хвилин 14.06.2022 року. Ухвалою суду від 14.06.2022 року залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] . Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 годину 00 хвилин 07.10.2022 року, яке відкладено на 14 годину 00 хвилин 02.12.2022 року, на 14 годину 00 хвилин 27.01.2023 року. Ухвалою суду від 27.01.2023 року в задоволенні клопотання судового експерта Дідовського Ю.Б. від 27.12.2022 року про стягнення витрат, пов`язаних з викликом експерта в судове засідання відмовлено. Зобов`язано експерта Дідовського Ю.Б. з`явитись в наступне судове засідання у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: Хирівська міська рада Самбірського району Львівської області, [PERSON] , [PERSON] , про встановлення земельного сервітуту для роз`яснення висновку експерта від 09.08.2021 року №16/17 і надання відповідей на питання суду та учасників справи. Роз`яснено експерту Дідовському Ю.Б. про його можливість за відсутності заперечень учасників справи брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Бущака Р.Є. про вжиття заходів процесуального примусу до свідків [PERSON] та [PERSON] задоволено частково. Застосовано до свідків [PERSON] та [PERSON] захід процесуального примусу у виді попередження у зв`язку з невиконанням процесуального обов`язку свідка. Попереджено [PERSON] та [PERSON] , що у разі неявки у наступне судове засідання без поважних причин та неповідомлення про причини неявки, судом може бути застосовано привід свідка або стягнення штрафу. Судове засідання відкладено на 14 годину 00 хвилин 03.03.2023 року. Ухвалою суду від 03.03.2023 року призначено у справі земельно-технічну експертизу. Доручено проведення судової земельно-технічної експертизи Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення якої поставити наступні питання: 1. Які варіанти технічно можливі для влаштування заїзду (проходу) на земельну ділянку власника житлового будинку з надвірними господарськими спорудами та землекористувача [PERSON] по [ADDRESS] без встановлення земельного сервітуту. 2. Якщо так, то надати всі можливі варіанти для влаштування заїзду до будинковолодіння [PERSON] , як власника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та землекористувача земельної ділянки по [ADDRESS] з [ADDRESS] без встановлення земельного сервітуту. 17.03.2023 року до суду надійшла апеляційна скарга [PERSON] на ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 03.03.2023 року. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 28.03.2023 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 03.03.2023 року. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 07.04.2023 року призначено справу до розгляду на 12 годину 00 хвилин 04.05.2023 року. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.05.2023 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 03.03.2023 року залишено без змін. 19.07.2023 року до суду надійшло клопотання судового експерта про надання додаткових документів, необхідних для проведення судової земельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 19.07.2023 року поновлено провадження у справ та призначено судове засідання на 11 годину 00 хвилин 27.07.2023 року. Ухвалою суду від 27.07.2023 року клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів задоволено. Надано на експертне дослідження: Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку гр. [PERSON] , зареєстрованої по місцю проживання [ADDRESS] , площею 0,1583 га., кадастровий номер 4625183500:06:002:0238, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] , жительки [ADDRESS] ; Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку гр. [PERSON] , зареєстрованого по місцю проживання [ADDRESS] , площею 0,2500 га., кадастровий номер 4625183500:06:002:0225, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність гр. [PERSON] , за адресою село Муроване Самбірського району Львівської області для індивідуального садівництва; копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно на житловий будинок гр. [PERSON] в [ADDRESS] ; копію свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР на ім`я гр. [PERSON] ; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтва про народження гр. [PERSON] ; копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] , жителя [ADDRESS] ; копію технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] , жительки [ADDRESS] . Залишено перелік питань з яких призначена експертиза згідно ухвали суду від 03.03.2023 року незмінними. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою суду від 26.11.2024 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 16 годину 00 хвилин 19.12.2024 року. Ухвалою суду від 19.12.2024 року судове засідання відкладено на 16 годину 00 хвилин 21.01.2025 року, яке відкладено на 16 годину 00 хвилин 20.02.2025 року та на 16 годину 00 хвилин 18.03.2025 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Будучи допитаною, зокрема в якості свідка 07.10.2022 року в судовому засіданні пояснила, що відповідачка [PERSON] є дочкою її двоюрідного брата. Відносини між ними є неприязні. Зазначила, що 1949 року дорогу їм затвердив колгосп. Вони збудували хату, однак вже другий рік вона ходить полями. Додала, що її будинок був швидше збудований, ніж будинок, в якому проживає відповідачка. З народження вона жила в будинку, де зараз живе [PERSON] . Всі ходили і їздили через їхнє подвір`я. Брама в них була одна. На даний час, де була її брама, відповідачка поставила сітку. Окрім того вона може пройти до свого будинку через подвір`я [PERSON] , однак через його подвір`я вона не ходить. Її документи на приватизацію лежать в сільській раді з 2017 року. Документів, які були на 1949 рік, тобто на рік побудови будинку немає. Її батькові давали план і в сільській раді був документ на заїзд. Вона не зверталася щодо укладення нотаріального договору сервітуту. В 1953 році перейшли до будинку, де зараз вона живе. Додала, що не хоче ходити до асфальту, бо то далеко. Вона все життя ходила через подвір`я Янівської/Вовчанської і хоче так далі ходити. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Шемеляк Г.Т. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 17.03.2025 року надіслала клопотання, в якому просила розгляд справи провести без її участі та без участі позивачки [PERSON] , позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причина неявки суду не відома. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Бущак Р.Є. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судовому засіданні 07.10.2022 року позовні вимоги [PERSON] не визнавав, просив відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 17.03.2025 року до суду надійшла заява за підписом міського голови М.Королюк, в якій вона просить судове засідання провести без участі представника Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причина неявки суду не відома. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 03.03.2023 року в судовому засіданні пояснив, що позивачка [PERSON] є його далекою родичкою, оскільки його баба і її дід є двоюрідними братом і сестрою. Споконвіку до хати [PERSON] було дві дороги: одна через подвір`я Янівських, інша через її город на вул. Шевченка. Ще в 1955 році її батько побудував хату, де тепер живе позивачка. На даний час є інші два заїзди до подвір`я [PERSON] : між ділянкою, яка належить [PERSON] і його, [PERSON] ділянкою; зі сторони саду [PERSON] . Наскільки йому відомо, ніяких охоронних зон ЛЕП немає. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 07.10.2022 року показала, що позивачка [PERSON] є її матір`ю, все своє життя вона ходила спільною дорогою її матері та [PERSON] . Її мати давала документи на приватизацію раніше, але [PERSON] дали швидше ділянку. В сільській раді були документи на спільний заїзд, а потім тих документів не стало. Має бути спільна дорога, а був лише прохід через [PERSON] . Інших варіантів немає. Брама та хвіртка була зі сторони [PERSON] . Коли зараз приїжджає до матері, то полем йде на її подвір`я. Від [PERSON] зняти сітку не можна, бо там є поле. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 03.03.2023 року показав, що з 1992 року по 1996 рік він працював землевпорядником. Відношення до приватизації він не мав. Зазначив, що раніше був заїзд/прохід через подвір`я [PERSON] до [PERSON] . Додав, що вони виїжджали на місце (а.с.62), подивилися і заїзду не було. На даний час в них генерального плану немає. Можливість іншого заїзду існує, однак для цього необхідно понести суттєві витрати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 03.03.2023 року показав, що він працював в сільській раді секретарем. [PERSON] має 28 сотих землі, [PERSON] має 16 сотих землі. Дорогу позивачці [PERSON] не лишали, бо є інша дорога. Також є спільний заїзд, якщо немає іншого виходу. Ні [PERSON] , ні [PERSON] плану не надали. Заїзд зі сторони від [PERSON] чи [PERSON] не був впорядкованим. Секретарем сільської ради він був з жовтня 2010 року по грудень 2020 року. Вважав, що він був наділений правом на вчинення нотаріальних дій (а.с.57), оскільки то лише була заява [PERSON] , а не сервітут. Виконком не вирішував питання щодо заїзду. Експерт [PERSON] в судовому засіданні 03.02.2023 року показав, що він не досліджував чи можна зробити заїзд до [PERSON] іншим способом, окрім як через ділянку [PERSON] . Також не досліджував чи можливо це без встановлення сервітуту. Його експертне дослідження стосувалося лише поставленого запитання, інших варіантів він не розглядав. Заслухавши пояснення сторін, свідків, експерта, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями\~статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6\~ст.81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23.11.2009 року (а.с.11, том 1). Рішенням п`ятнадцятої сесії сьомого демократичного скликання Мурованської сільської ради Старосамбірського району Львівської області «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр.. [PERSON] » №257 від 23.11.2017 року вирішено дати дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки орієнтованою площею 0,25 га для передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель в [ADDRESS] , з земель громадської забудови. [PERSON] виготовлену технічну документацію подати на затвердження в Мурованську сільську раду. Контроль за виконанням даного рішення покласти на депутатську комісію з питань землекористування і охорони навколишнього природного середовища (а.с.18, том 1). Рішенням двадцять першої сесії сьомого демократичного скликання Мурованської сільської ради Старосамбірського району Львівської області «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. [PERSON] » №340 від 10.07.2018 року вирішено дати дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки орієнтованою площею 0,1700 га для передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель в [ADDRESS] , з земель громадської забудови. [PERSON] виготовлену технічну документацію подати на затвердження в Мурованську сільську раду. Контроль за виконанням даного рішення покласти на депутатську комісію з питань землекористування і охорони навколишнього природного середовища (а.с.210, том 2). З Витягу з Державного земельного кадастру вбачається, що земельна ділянка, яка знаходиться в [ADDRESS] за кадастровим номером 4625183500:06:002:0225, площею 0,2500 га з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» зареєстрована 08.10.2019 року (а.с.51, том 1). В кадастровому плані вказаної земельної ділянки зазначено її межі: від А до Б землі загального користування, від Б до В [PERSON] , від [PERSON] , від [PERSON] (а.с.52 том 1). 22.11.2019 року [PERSON] , склала заяву, яка була посвідчена секретарем виконавчого комітету Мурованської сільської ради Старосамбірського району Львівської області Шведик М.М., в якій дала свою згоду [PERSON] , 1936 року народження на безоплатне строкове користування (встановлення земельного сервітуту) належною їй земельною ділянкою, наданою для обслуговування житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , для права по життєвого пішого проходу [PERSON] , 1936 року народження, та права пожиттєвого для неї проїзду на легковому транспортному засобі по наявному шляху до належного [PERSON] житлового будинку (а.с.57, том 1). Актом про безпідставне відмовлення в підписанні акту погодження (встановлення) меж земельної ділянки від 22.01.2020 року, складено комісією в складі сільського голови [PERSON] , землевпорядника сільської ради [PERSON] , депутатів с.ради [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про те, що цього дня було проведено обстеження і узгодження меж земельної ділянки для ОЖБ гр. [PERSON] в с.Муроване. Межі земельної ділянки встановлені в натурі відповідають земельно-обліковим даним сільської ради. Комісія відмічає, що з боку суміжних користувачів претензій до встановлення меж немає, але гр. [PERSON] безпідставно відмовляється підписати акт встановлення та погодження меж земельної ділянки сусідки [PERSON] , тому комісія рекомендує Мурованській сільській раді затвердити даний акт про безпідставне відмовлення в підписанні погодження меж сусідньої земельної ділянки і дозволити гр. [PERSON] оформлення передачі в приватну власність її земельної ділянки для ОЖБ (а.с.55, том 1). Рішенням тридцять першої сесії сьомого демократичного скликання Мурованської сільської ради Старосамбірського району Львівської області «Про затвердження Акту про безпідставне відмовлення в підписанні встановлення меж земельної ділянки гр. [PERSON] для ОЖБ» №519 від 31.01.2020 року, вирішено затвердити Акт про безпідставне відмовлення в підписанні акту встановлення меж земельної ділянки гр. [PERSON] для ОЖБ і 15.07.2020 року сесією Мурованської сільської ради прийнято рішення №573, яким затверджено Акт про безпідставне відмовлення в підписанні акту встановлення меж земельної ділянки з боку [PERSON] , складений комісією Мурованської сільської ради від 22.01.2020 року. А причину не підписання вважати безпідставною (а.с.56, том 1). Рішенням тридцять третьої сесії сьомого демократичного скликання Мурованської сільської ради Старосмбірського району Львівської області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ОЖБ гр. [PERSON] №573 від 15.07.2020 року вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] ; Передати [PERSON] у власність земельну ділянку з кадастровим номером 4625183500:06:002:0238, площею 0,1583 га для будівництва і обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , із земель громадської забудови Мурованської сільської ради (а.с.58, том 1). З листа виконавчого комітету Мурованської сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 28.07.2020 року № 48/03-95 за підписом сільського голови Дідуна Я.С. відомо, що Мурованська сільська рада повідомила, що розглянула звернення [PERSON] та затвердила технічну документацію [PERSON] в існуючих межах а.с. 64-65 т. 1). Як було встановлено в судовому засіданні 03.02.2021 року [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.02.2021 року проведено державну реєстрацію житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.103, том 1). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.02.2021 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 4625183500:06:002:0238 площею 0,1583 га., призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за [PERSON] (а.с.104, том 1). Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка виготовлялась [PERSON] , жителькою [ADDRESS] встановлено про те, що дана земельна ділянка, кадастровий номер 4525183500:06:002:0238, площею 0,1583 га. призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд не обтяжена сервітутами і немає обмежень у використанні, прав третіх осіб на використання вищезгаданої земельної ділянки (а.с.201-231, том 2). З плану\~меж земельної\~ділянки площею\~0,1583\~га,\~кадастровий номер 4625183500:06:002:0238 гр. [PERSON] складеного приватним підприємством проектно - виробнича фірма «Землі Прикарпаття» за 2019 рік (таблиця № 1 додатку № 2 до висновку експерта 16/17) в якому зазначено «проїзд згідно Генплану» із сторони [ADDRESS] через земельну ділянку цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку громадянина [PERSON] . Згідно викопіювання з генерального плану села Муроване зазначено заїзд з вулиці Шевченка села Муроване до будинковолодіння позивачки [PERSON] в [ADDRESS] через земельну ділянку [PERSON] . Також, згідно з схематичного плану розміщення земельної ділянки, площею 0,1583 га. [PERSON] в [ADDRESS] на території старостинського округу № 4 сіл Муроване, Березів, Тарнавка, Шумина Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області не зазначено будь - якого заїзду по земельній ділянці в [ADDRESS] . Згідно викопіювання з опорного плану розміщення земельної ділянки, площею 0,1583 га. [PERSON] в [ADDRESS] на території старостинського округу № 4 сіл Муроване, Березів, Тарнавка, Шумина Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області не зазначено будь - якого заїзду по земельній ділянці в [ADDRESS] до будинковолодіння [PERSON] (а.с.96-100, том 1). Згідно кадастрового плану земельних ділянок (кадастровий номер 4625183500:06:002\~в межах від «А» до «Б» - зазначено землі [PERSON] кадастровий номер відсутній), в межах від Б до В землі [PERSON] (кадастровий номер відсутній), від В до Г землі загального користування (заїзд) (кадастровий номер відсутній), від Г до Д (землі [PERSON] ( кадастровий номер 4625183500: 06: 002: 0225), від Д до Е землі [PERSON] (кадастровий номер відсутній), від Е до Є землі [PERSON] (кадастровий номер відсутній), від Є до А землі [PERSON] (кадастровий номер відсутній) (а.с.30, том 1). З висновку судового експерта Дідовського Ю.Б. за результатами проведення земельно-техічної експертизи за заявою [PERSON] та угоді №01-0/21 з встановлення на користь [PERSON] як власника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та землекористувача земельної ділянки по [ADDRESS] земельного сервітуту, який полягає у праві вільного проходу та проїзду з [ADDRESS] через земельну ділянку кадастровий номер 4625183500:06:002:0238 по [ADDRESS] яка належить на праві власності [PERSON] згідно наданих матеріалів №16/17 від 09.08.2021 року відомо, що варіант встановлення на користь [PERSON] як власника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та землекористувача земельної ділянки по [ADDRESS] земельного сервітуту, який полягає у праві постійного, вільного проходу та проїзду з [ADDRESS] через земельну ділянку кадастровий номер 4625183500:06:002:0238 по [ADDRESS] , яка належить [PERSON] до житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] і у зворотньому напрямку згідно наданих матеріалів наступний: за годинниковою стрілкою по в`їзних воротах - 3,5 м, по металевому огородженню 16,0 м, 12,60 м, 3,20 м, 8,43 м, 4.17 м, 3,5 м, 7,88 м, 7,45 м., 4.27 м, 13,48 м, 1,32 м, 6,11 м - площею 166,80 кв.м. (0,016680 га). При в`їзді (виїзді) на її земельну ділянку [PERSON] по [ADDRESS] в`їзд, виїзд транспорту повинен бути не великогабаритний з обмеженням по висоті, щоб не пошкодити газову трубу, яка розташована на земельній ділянці [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.34-47, том 1). Позивачка [PERSON] 10.08.2021 року звернулася з заявою в Хирівську міську раду Самбірського району Львівської області, в якій просила скерувати на адресу її проживання комісію та скласти акт про відсутність проходу та проїзду до її будинку по [ADDRESS] (а.с.49-50, том 1). Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі\~статтею 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Також, відповідно до частини першої\~статті 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із частиною першою\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~статті 321 ЦК України). Статтею 98 ЗК України\~визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. За змістом статей\~91,\~96 ЗК України\~власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Відповідно до\~статті 99 ЗК України\~власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); в-1) право на будівництво та розміщення об`єктів нафтогазовидобування; в-2) право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту; г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути. Земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно (стаття 100 ЗК України). Відповідно до\~статті 101 ЗК України\~дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи. Земельний сервітут не може бути предметом купівлі-продажу, застави та не може передаватися будь-яким способом особою, в інтересах якої цей сервітут встановлено, іншим фізичним та юридичним особам. Частина перша\~стаття 395 ЦК України\~визначає види речових прав на чуже майно: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Відповідно до\~статті 401 ЦК України\~право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Згідно з частинами першою, третьою\~статті 402 ЦК України\~сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Статтею 404 ЦК України\~передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Як роз`яснив судам Пленум Верховного Суду України у пункті 22-2\~постанови від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені\~статтею 99 ЗК України\~і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Отже, як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду справи №297/363/18 (постанова від 13.03.2023 року), закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне використання своєї власності неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому необхідно довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити будь-яким іншим способом. Тлумачення цих норм свідчить про те, що умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб. Передумовою звернення до суду за встановленням сервітуту повинен бути доказ вчинення дій зацікавленою особою щодо встановлення сервітуту та недосягнення про це згоди із власником ділянки, щодо якої планується встановити сервітут. Якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, не звернулася до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту), то у суду не має підстав для задоволення відповідних вимог у зв`язку з відсутністю у позивача права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 08.12.2021 року у справі №686/18456/18, від 12.04.2022 року у справі №306/612/20, від 01.02.2023 року у справі №345/4572/20. Суд вважає за необхідне зазначити, що стороною позивачки не надано належних та достатніх доказів на підтвердження неможливості користування належним їй на праві власності майном без обтяження сервітутом земельної ділянки, належної [PERSON] , неможливості задоволення потреб позивачки іншим способом. Щодо посилання сторони позивачки на те, що спосіб захисту як встановлення земельного сервітуту для [PERSON] по земельній ділянці, яка належить на праві власності відповідачці є найбільш ефективним способом захисту прав позивачки як власника житлового будинку [ADDRESS] та користувача земельної ділянки за вказаною адресою, не знайшло свого підтвердження. Суд враховує те, що безперешкодний прохід до земельної ділянки позивачки [PERSON] існує, що підтверджується планом меж земельної ділянки площею 0,1583 га., кадастровий номер 4625183500:06:002:0238 гр. [PERSON] складеного приватним підприємством проектно - виробнича фірма «Землі Прикарпаття» за 2019 рік (таблиця № 1 додатку № 2 до висновку експерта 16/17) в якому зазначено «проїзд згідно [PERSON] » із сторони [ADDRESS] через земельну ділянку цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку громадянина [PERSON] . Окрім того, заїзд до будинковолодіння позивачки [PERSON] можна прокласти земельною ділянкою з боку садиби [PERSON] до [ADDRESS] , через її ж земельну ділянку, яка безпосередньо межує з [ADDRESS] , а також через сад [PERSON] . Вказані обставини підтвердили і [PERSON] , і свідок [PERSON] та не спростовано стороною позивачки. При чому, необлаштування проїзду належним покриттям не може ставитися в причинний зв`язок для покладення обтяження власнику на його майно, а є питанням, вирішення якого належить до повноважень представницького органу територіальної громади. Також, суд враховує відсутність доказів на підтвердження тієї обставини, що повноцінне використання земельної ділянки за цільовим призначенням з боку позивачки [PERSON] не можливе без встановлення сервітуту, а саме її бажання «ходити як було колись» не може спричиняти надмірного тягаря у вигляді обтяження земельної ділянки [PERSON] . Суд не бере до уваги заяву [PERSON] від 22.11.2019 року, оскільки посвідчення сервітуту можливе лише нотаріусом, а засвідчувати справжність підпису на заяві посадовою особою органу місцевого самоврядування можливе лише у випадках та в порядку визначеному наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року № 3306/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування», однак заява від 22.11.2019 року не охоплюється положеннями вищезгаданого Порядку. Оскільки закон вимагає від позивача надання доказів того, що нормальне використання своєї власності неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки, і при цьому необхідно довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити будь-яким іншим способом, а суд першої інстанції дійшов висновку про те, що стороною позивачки не доведено належними та допустимими доказами тієї обставини, що [PERSON] не може задовольнити свої потреби будь - яким іншим способом, окрім як встановленням права земельного сервітуту на проїзд та прохід через земельну ділянку відповідача, суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] .. Доводи сторони позивачки з приводу того, що третій особі [PERSON] було передано земельну ділянку (дорогу), при цьому існуючий заїзд до ділянки, будинку [PERSON] не показали і включили до загальної площі земельної ділянки для передачі у приватну власність, хоча у технічній земельній документації [PERSON] заїзд вказаний по ділянці [PERSON] як існуючий, не заслуговують на увагу, оскільки в такому разі позивачка [PERSON] не позбавлена можливості звернутися до суду із позовом про захист порушеного права, шляхом оскарження рішень чи дій органу місцевого самоврядування із вказаного приводу. З цього приводу суд звертає увагу позивачки, що обґрунтування позовних вимог і обраний спосіб захисту є суперечливими, оскільки за умови обґрунтованості її доводів про незаконну передачу частини вулиці до складу земельної ділянки, переданої у власність відповідачки, унеможливлює встановлення сервітуту на таку ділянку. Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18.07.2006 року, заява №63566/00, § 23). Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Ухвалюючи рішення у справі у відповідності до статті 141 ЦПК України суд повинен вирішити питання судових витрат. Оскільки суд прийшов до переконання про відсутність підстав для задоволення позову, а тому судові витрати слід покласти на сторону позивачки. Відповідачка не надала доказів понесених судових витрат, а тому відсутні підстави для їх стягнення.

Outcome: dismissed