Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

12.02.2025 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідачів про визнання батьківства. В своєму позові посилається на те, що він перебував у інтимних стосунках з [PERSON] у період з 2012 року по 2013 рік. У 2013 році народилася [PERSON] . Батьком у свідоцтві про її народження записано [PERSON] згідно ст.135 СК України. [INFO] померла [PERSON] позивачу не було відомо про те, що [PERSON] ймовірно його донька.в подальшому після смерті [PERSON] , позивач звернувся до медико-генетичного центру для проведення експертизи ДНК, відповідно до Висновку якої встановлено, що ймовірність встановлення батьківства дорівнює 99,99%. Просить визнати його батьком [PERSON] та внести зміни до актового запису про її народження зазначивши його батьком та змінити прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. 18.03.2025 через електронну пошту суду надійшов Лист № 236/30.23-105 від 18.03.2025 року Фастівського відділу ДРАЦС у Фастівському районі Київської області де зазначено, про розгляд справи у відсутність їх представника, заперечень проти позову не мають. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача - Служба у справах дітей проти позовних вимог не заперечувала та зазначила, що на даний час дитині встановлено статус дитина - сироти. [PERSON] гарно ставиться до [PERSON] , вони спілкуються та проводять спільно час. Відповідач [PERSON] , проти позову не заперечувала та зазначила, що є бабусею [PERSON] . Позивач дійсно проживав з її дочкою до її смерті. Заслухавши учасників судового процесу, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 570. Згідно вказаного свідоцтв про народження батьком [PERSON] записано « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Відомості про батька були записані на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . За рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради № 609 від 21.12.2013 року [PERSON] встановлено статус дитини-сироти. Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради № 113 від 02.03.2021 року встановлено опіку над дитиною-сиротою [PERSON] та призначено опікуна рідну бабусю [PERSON] . Як стверджує позивач, що з 2012 року мав близькі стосунки з [PERSON] . [PERSON] на момент народження [PERSON] [INFO] в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 121 Сімейного кодексу України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та125 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитини, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 вказаної постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved