Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

07.02.2025 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Балаклеївської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , який був чоловіком позивачки в справі [PERSON] та батьком позивачів у справі, [PERSON] та [PERSON] , помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася, зокрема, із житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою [ADDRESS] . Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 12.11.2008 визнано право власності в порядку спадкування, зокрема, на вказане будинковолодіння за [PERSON] 2/3 частини, за [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частині. Відповідно до державного акту про право власності не земельну ділянку серії ЯЖ №111845 від 09.12.2008, земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , площею 0,1567 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, належить [PERSON] . У січні 2025 позивачі звернулися до Смілянської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, однак нотаріус постановою від 28.01.2025 відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки державний акт про право власності на землю на ім`я [PERSON] виданий після його смерті. Встановити наявність права власності позивачів на вказану земельну ділянку іншим способом, окрім судового порядку, неможливо. З урахуванням викладеного просили визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини, а за [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частині земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12.02.2025 відкрите провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, встановлений сторонам строк на подання письмових заяв по суті справи, підготовче судове засідання призначене на 11-00 год 27.02.2025. Ухвалою суду від 27.02.2025 закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 13-00 год 20.03.2025. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві та додатках. Представник відповідача, Балаклеївської сільської ради, в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відзиву на позовну заяву разом з доданими до нього письмовими доказами на обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подав. Заяви про визнання позову, поданої в порядку ч. 1 ст. 206 ЦПК України, від представника відповідача на дату проведення судового засідання не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Заслухавши представника позивачів, вивчивши матеріали справи, надані докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с. Костянтинівка Смілянського району Черкаської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 15.01.2008 Виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області. [PERSON] був чоловіком позивачки в справі [PERSON] та батьком позивачів у справі, [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину в порядку, передбаченому ст. 1268 ЦК України, інших спадкоємців за законом чи заповітом не було. За життя [PERSON] правомірно володів будинковолодінням [ADDRESS] , правовстановлюючих документів на нього не мав. Будинковолодіння побудоване в 1988 році, є спільним майном подружжя. 06.05.2008 в Смілянській державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа №495/2008 (номер у спадковому реєстрі 44616501), спадкодавець [PERSON] , дата смерті [INFO] . Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 12.11.2008 в справі №2-3034/2008 р. визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частини будинковолодіння [ADDRESS] , а також за [PERSON] , [PERSON] по 1/6 частині будинковолодіння [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили 23.11.2008. 04.01.2009 право власності на будинок відповідно до вказаних часток зареєстроване в Смілянському виробничому відділку КП «ЧООБТІ», реєстраційний номер 26008667. 09.12.2008 на ім`я [PERSON] виданий державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №111845, згідно якого [PERSON] на підставі рішення Костянтинівської сільської ради від 12.12.2007 №14-9/V належить земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , площею 0,1567 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до витягу із Державного земельного кадастру, земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , має кадастровий номер 7123783000:01:001:0077, категорія земель землі житлової та громадської забудови, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площа 0,1567 га, дата державної реєстрації 09.12.2008, документ, що посвідчує право від 09.12.2008 ЯЖ 111845. Постановою нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 28.01.2025 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1567 га, що розташована за адресою [ADDRESS] відповідно до державного акта серії ЯЖ №111845 від 09.12.2008, який належав [PERSON] , померлому [INFO] . Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1225 ЦК України право\~ власності\~ на\~ земельну\~\~ ділянку\~\~ переходить\~\~ до спадкоємців\~ на\~ загальних підставах,\~ із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності\~ або\~ право\~ користування\~ земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1-4 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Під час розгляду справи судом з довідки Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради встановлено, що [PERSON] (04.05.1956-14.01.2008), на час смерті був зарєєстрований і проживав в [ADDRESS] . На день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали [PERSON] , 1959 року народження дружина, [PERSON] , 1977 року народження син, [PERSON] , 1992 року народження дочка, [PERSON] мати (померла [INFO] ), [PERSON] - батько (помер [INFO] ). Водночас, рішенням Смілянського міськрайонного суду від 12.11.2008 в справі №2-3034/2008 р. визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частини будинковолодіння [ADDRESS] , а також за [PERSON] , [PERSON] по 1/6 частині будинковолодіння [ADDRESS] . Вказаним рішенням встановлено, що спадкоємцями, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] в порядку ст. 1268 ЦК України, є дружина, двоє дітей та двоє батьків. Батьки останнього під час розгляду справи, подали письмові заяви, що на спадщину не претендують.\~ Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). За положеннями ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У зв`язку із викладеним, обставина належності з дня смерті спадкодавця, [PERSON] позивачам будинковолодіння у відповідних частках, не підлягає доказуванню як встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили. Судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий вже після смерті спадкодавця [PERSON] , відтак за вказаних обставин спадкоємці позбавлені можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Отже, звернення позивачів до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим. Згідно з ч. 1-2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦК України (в редакції, чинній на момент набуття позивачами права власності на нерухоме майно) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю\~ або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. До\~ особи,\~ яка\~ придбала\~ житловий\~ будинок, будівлю або споруду,\~ переходить право власності на земельну ділянку,\~ на якій вони розміщені,\~ без зміни її цільового призначення,\~ у\~ розмірах, встановлених договором (ч. 1 ст. 120 ЗКУ в редакції, чинній на момент набуття позивачами права власності на нерухоме майно). Частиною четвертою вищевказаної статті визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику (постанова ВП ВС від 16.06.2020 в справі № 689/26/17, п. 6.29-6.30). Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства (там само, п. 6.27). Жодних доказів на спростування факту належності спадкодавцю [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] , матеріали справи не містять. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. За таких обставин суд приходить до беззаперечного висновку, що невизнане право позивачів підлягає захисту в судовому порядку. Клопотання про розподіл судових витрат, які складаються із судового збору в сумі 2424,00 грн, сплаченого в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] , оскільки [PERSON] від сплати судового збору звільнений, позовна заява не містить, під час судового розгляду відповідної вимоги не заявлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved