Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

24.02.2025 [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5148 грн 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області 17.09.2019. В період шлюбу, [INFO] у подружжя народилась дочка [PERSON] . Дочка проживає разом із позивачкою. На даний час позивачка є безробітною, жодних виплат не отримує. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню дитини, матеріально не допомагає. Враховуючи вищевикладене [PERSON] звернулась до суду з відповідною позовною заявою. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін на 01.04.2025. 27.03.2025 від відповідача [PERSON] надійшов до суду відзив на позовну заяву з викладом заперечень проти позову. У відзиві на позовну заяву [PERSON] заперечує проти визначеного позивачкою розміру аліментів в сумі 5148 грн. 00 к., однак вважає за можливе сплачувати аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. 00 к., щомісячно. Неможливість сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі аргументує тим, що має також на утриманні дочку [PERSON] , [INFO] , а також здійснює догляд за своєю матір`ю [PERSON] , 1949 р.н., яка є непрацездатною та страждає тяжким захворюванням і потребує стороннього догляду. 01.04.2025учасники справи, яки повідомлялись про дату час та місце судового засідання належним чином в судове засідання не прибули. Позивачка [PERSON] подала заяву про проведення судового розгляду справи за її відсутності. Підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду до суду не надходило. Відповідно до частини 1 статті 223\~Цивільного процесуального\~кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Неявка учасників справи не перешкоджає проведенню судового розгляду, оскільки позивачка просила розгляд справи проводити в її відсутність, а відповідачем у відзиві викладено позицію щодо пред`явленого позову. У зв`язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Дослідивши доводи позовної заяви, відзив на позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З копії рішення Зміївського районного суду Харківської області 17.09.2019 (Справа № 621/1798/19) вбачається, що сторони по справі перебували в шлюбі, який було розірвано. В період шлюбу, [INFO] народилась дитина - [PERSON] , батьками якої є [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія [NUMBER] від 17.10.2017 (а. с. 7). Малолітня дочка [PERSON] проживає разом із позивачкою по справі [PERSON] та перебуває на її утриманні. Вказані обставини відповідачем не оспорювались та не спростовані. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~статті 181\~Сімейного кодексу\~України передбачено,\~що за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина.\~ Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно статті 184 Сімейного кодексу України, Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Позивачем надано докази того, що відповідач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , тому зобов`язаний її утримувати до досягнення повноліття, однак, між сторонами не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в утриманні дитини. Відповідач [PERSON] не заперечує факт проживання дитини разом із матір`ю, погоджується сплачувати аліменти, однак не у визначеному позивачкою розмірі. В якості обґрунтування викладених у відзиві заперечень з приводу визначеного розміру аліментів відповідачем надано копію свідоцтва про народження позивача з якого вбачається, що [PERSON] є матір`ю позивача (а. с. 46). З копії довідки КНП "Слобожанське лікарня" Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 03.02.2025 вбачається, що [PERSON] стоїть на обліку у сімейного лікаря, потребує стороннього догляду у зв`язку з значними інтелектуальними, мнестичними порушеннями, неспроможністю до самообслуговування (а. с. 47, 48). З копії довідки Відомостей відділу ЦНАП Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 704 від 17.03.2025 вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає разом із матір`ю [PERSON] (а. с. 50). [PERSON] є пенсіонеркою за віком (а. с. 51). Копією свідоцтва про народження (повторне), Серія [NUMBER] від 07.02.2017 підтверджується, що позивач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] (а. с. 49). Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено, що з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі становить 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Позивачка [PERSON] визначила розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 5148 грн, із розрахунку 25% середньої заробітної плати по України на 2024 рік. В свою чергу, [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку (доходу). Відповідач [PERSON] , як батько дитини зобов`язаний її утримувати, не заперечував проти стягнення аліментів, визнав розмір аліментів в сумі 3000 грн. 00 к. Відповіді на відзив відповідача позивачкою [PERSON] не подано. Сімейним кодексом України визначено про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, в межах розміру аліментів в розмірі 3000 грн. 00 к., щомісячно, із подальшою індексацією відповідно до закону, що буде відповідати інтересам дитини. Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а при зверненні до суду з позовом позивачка в силу пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" була звільнена від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] в дохід держави відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України належить стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: partial