Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних збитків. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує на те, що 17.01.2008 року між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0015/08/26-CL, на підставі якого АКБ «Форум» надав [PERSON] кредитні кошти у сумі 50000,00 доларів США. Вказує, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.11.2013 року у справі №712/21907/12 стягнуто з [PERSON] заборгованість за договором кредиту у розмірі 583226,66 грн. та 1700,00 грн. судові витрати. Зазначає, що станом на дату подання вказаної позовної заяви рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.11.2013 залишається невиконаним. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2019 року у справі №712/21907/12 замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА». Оскільки відповідачем своєчасно не виконано грошове зобов`язання перед позивачем за невиконання кредитного договору, то відповідно ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» набуло право вимагати від останньої сплати інфляційних втрат та трьох відсотків річних від суми простроченого грошового зобов`язання на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України. Представник позивача вказує, що загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за рішенням суду, що підлягає стягненню станом на 30.04.2024, відповідно до розрахунку заборгованості становить 61355,81 грн., з яких: нараховані 3% річних - 14332,99 грн.; втрати від інфляції 47022,82 грн.. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу. У провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О. В. перебувала вказана цивільна справа. Ухвалою судді від 06.06.2024 відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Згідно з розпорядженням № 244 від 14.11.2024 року матеріали справи № 308/9249/24 підлягають повторному перерозподілу у зв`язку із тим, що суддя Лемак Олеся Володимирівна відрахована зі штату суду у зв`язку з поданням заяви про відставку згідно наказу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2024 р. №37/02-06. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2024 головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепку В. В. Ухвалою суду від 13.01.2025 прийнято справу до провадження, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідач згідно з поданою заявою від 19.02.2025 просив відкласти розгляд справи, призначений на 19.02.2025, у зв`язку з необхідністю залучити до участі у справі адвоката. На підставі заяви відповідача суд відклав розгляд справи на 11.03.2025. У судовому засіданні 11.03.2025 відповідач заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості залучити адвоката, у зв`язку з чим суд відклав розгляд справи на 31.03.2025. Представник позивача в судове засідання 31.03.2025 не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, участь уповноваженого представника також не забезпечив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином у судовому засіданні, яке відбулося 11.03.2025, відзиву на позов не подав. Суд звертає увагу, що до цього часу відповідачем у справі, окрім клопотання про відкладення судового розгляду, жодних процесуальних документів з викладеною позицією щодо предмета спору, у тому числі відзив на позовну заяву, не подано. Строки для подання відзиву на позов, встановлені ухвалою суду про відкриття провадження у справі, сплинули. Отже відповідно до\~ст.178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву. Таку процесуальну поведінку сторони відповідача суд розцінює як зловживання правом, спрямованим на затягування судового розгляду та яка перешкоджає ухваленню рішення по справі. Суд, з урахуванням викладеного, вирішив проводити розгляд справи за наявними матеріалами справ. Відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17 січня 2008 року між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0015/08/26-CL, відповідно до умов якого Банк надав останньому кредитні кошти у сумі 50 000,00 доларів США зі сплатою 13% річних. 21.07.2008 між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 0015/0826- CL від 17.01.2008, якою банк відкрив [PERSON] відкличну поновлювальну кредитну лінію в розмір 60000,00 доларів США, за рахунок збільшення кредитного ліміту на 10000,00 доларів США, з процентною ставкою 13,5 % річних. Однак, [PERSON] порушив умови кредитного договору щодо сплати боргу, у зв`язку з чим у нього перед банком виникла заборгованість. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.11.2013 року у справі №712/21907/12, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» заборгованість по кредитному договору № 0015/08/26-CL від 17.01.2008 року в розмірі 583\~226,66 (п`ятсот вісімдесят три тисячі двісті двадцять шість) грн., 66 коп., з яких: 574698,14 (п`ятсот сімдесят чотири тисячі шістсот дев`яносто вісім) грн., 14 коп. основний борг по відсотках та тілу кредиту, 8528,52 (вісім тисяч п`ятсот двадцять вісім) грн., 52 коп. штрафні санкції. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] звернути стягнення на предмет іпотеки об`єкт незавершеного будівництва (процент готовності становить 72%) та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,11 га, які належать на праві приватної власності [PERSON] , шляхом їх реалізації на підставі купівлі-продажу будь-якій особі покупцеві від імені ПАТ «Банк Форум» в спосіб передбачений ст.38 ЗУ « Про іпотеку». У подальшому ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2019 року у справі №712/21907/12 замінено стягувача\~Публічне акціонерне\~товариство «БАНК\~ФОРУМ» на\~його правонаступника\~Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ ВЕСТА»\~у виконавчому\~провадженні №52537179\~(Боржник:\~ [PERSON] ,\~РНОКПП:\~ [NUMBER] ),\~що відкрите\~на підставі\~виконавчого листа\~№712/21907/12,\~виданого Ужгородським\~міськрайонним судом\~Закарпатської області. Відповідно до протоколу №06/08-2019 загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «Веста» від 06.08.2019, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста». На виконання рішення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 18.11.2013 видано дублікат виконавчого листа №712/21907/12 від 12.07.2021 року. З огляду на зазначене, ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» набуло всіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Форум», а отже є новим кредитором у зобов`язанні, яке виникло на підставі кредитного договору № 0015/08/26-CL від 17.01.2008. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому, оскільки відповідачем своєчасно не виконано грошове зобов`язання за кредитним договором № 0015/08/26-CL від 17.01.2008, та на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.11.2013 у справі №712/21907/12, рішення суду не виконано, то відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» набуло право вимагати від відповідача сплати інфляційних втрат та 3 (трьох) відсотків річних від суми простроченого грошового зобов`язання. Так, відповідно до доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості, розмір заборгованості [PERSON] по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за рішенням суду, що підлягає стягненню станом на 30.04.2024 становить 61355, 81 грн., з яких: нараховані 3% річних за користування грошовими коштами 14332,99 грн. та інфляційні збитки - 47022,82 грн.. Отже, з огляду на те, що встановлена рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.11.2013 року у справі №712/21907/12, сума заборгованості за кредитним договором №0015/08/26-CL від 17.01.2008 року, відповідачем не погашена, тому суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення на підставі ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та 3% річних від суми простроченої заборгованості обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Так, директор ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» вказує, що витрати Товариства на правову допомогу становлять 13000 грн. З досліденого Договору №02-01/2023 про надання правової допомоги від 03.01.2023, Акту приймання-передачі наданих послуг від 14.05.2024 та Заявки на надання юридичної допомоги №24 від 09.05.2024 суд встановив, що сторони погодили, що вартість наданих правничих послуг складає 13 000 гривень. Однак, в ході розгляду справи стороною позивача не було надано документів, що свідчать про понесення витрат саме у такому розмірі та не надано відповідної розрахункової квитанції про здійснення їх оплати. Наведені вище документи дають підстави для висновку про наявність договірних відносин між адвокатом та клієнтом та досягнення між ними згоди щодо оплати послуг. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що представником позивача не обґрунтовано належними доказами заявлену суму витрат на правову допомогу, а тому такі стягненню з позивача не підлягають. На підставі\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в користь позивача судові витрати в сумі 3028,00 гривень судового збору.

Outcome: partial