Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом та просило ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №584922260 від 11.09.2021 у розмірі 30364,30 грн, з яких: 6500 грн заборгованість за основним боргом; 23864,30 грн заборгованість за відсотками, а також стягнути судові витрати в сумі 2422,40 грн судового збору та 7000 грн витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову посилається на те, що 11.09.2021 року [PERSON] уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір №584922260 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, після чого заявив про бажання отримати кошти та подав відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я та по батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. За результатами заповнення заявки первісний кредитор перевірив особисті дані відповідача та за номером платіжної картки ідентифікував відповідача, тобто встановив, що картка належить йому. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4BP75. 11.09.2021 15:49:17 відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «так», що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до умов договору №584922260 від 11.09.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти 6500 грн на банківську карту відповідача, номер якої відповідач зазначив у анкеті. Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 на строк до 28.11.2019 , строк дії якого в подальшому неодноразово продовжувався додатковими угодами, востаннє 31.12.2023 додатковою угодою №32 (до 31.12.2024). 23 лютого 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 23/0220-01, строк дії закінчується 31.12.2024 року. 02 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу №02/12/24-У відповідно до умов якого до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №584922260 від 11.09.2021. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за зобов`язанням [PERSON] по вищевказаному договору. Оскільки позичальник не виконує свої зобов`язання добровільно, товариство звернулося до суду за захистом своїх прав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив не подавав. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 25.02.2025, яке відкладено у зв`язку з відрядженням судді на 21.03.2025. Ухвалою суду від 21.03.2025 у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено. Ухвалою суду від 21.03.2025 постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 11.09.2021 року [PERSON] уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір №584922260 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, після чого заявив про бажання отримати кошти та подав відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я та по батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. За результатами заповнення заявки первісний кредитор перевірив особисті дані відповідача та за номером платіжної картки ідентифікував відповідача, тобто встановив, що картка належить йому. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4BP75. 11.09.2021 15:49:17 відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «так», що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до п. 1 договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії на суму 22 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, Кредитодавцем надається перший транш за договором у сумі 6500 грн одразу після укладення договору, який має бути повернутий до 11.10.2021 року. Кредитна лінія надається строком на 30 днів. Процентна ставка фіксована та становить 1,98% в день. Згідно з платіжного доручення №4d8db837-213b-4941-ab76-4e75253a2fd7 від 11.09.2021 року [PERSON] отримав кредит в сумі 6500 грн. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 на строк до 28.11.2019 , строк дії якого в подальшому неодноразово продовжувався додатковими угодами, востаннє 31.12.2023 додатковою угодою №32 (до 31.12.2024). Відповідно до п. 4.1 договору, наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги. 23 лютого 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 23/0220-01, строк дії закінчується 31.12.2024 року. Згідно з п. 4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку договору. 02 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу №02/12/24-У відповідно до умов якого до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №584922260 від 11.09.2021. Відповідно до п. 1.2. перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за зобов`язанням [PERSON] по вищевказаному договору. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №584922260 від 11.09.2021 року станом на день подання позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 30364,30 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6500 грн; заборгованість за нарахованими відсотками 23864,30 грн. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору №584922260 від 11.09.2021; копіями договорів факторингу №02/12/24-У від 02.02.2024, № 23/0220-01 від 23.02.2024 та № 28/1118-01 від 28.11.2018; копією платіжного доручення №4d8db837-213b-4941-ab76-4e75253a2fd7 від 11.09.2021; копією заявки на отримання кредитних коштів від 11.09.2021; розрахунком заборгованості та іншими доказами у справі. 4. Застосовані норми права. За змістом ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 5. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором факторингу. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 584922260 від 11.09.2021 року у розмірі 30364,30 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом 6500 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 23864,30 грн. 6. Розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн судового збору. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 7000 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви договір про надання правничої допомоги № 03/12/2024-01 від 03 грудня 2024 року, додаткову угоду №12 до договору про надання правничої допомоги № 03/12/2024-01, акт прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги № 03/12/2024-01 від 03 грудня 2024 року. Судом встановлено, що 03 грудня 2024 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та адвокатським бюро «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» укладено договір про надання правничої допомоги № 03/12/2024-01. Предметом вказаного договору є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами. Згідно з акта прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги № 03/12/2024-01 від 03 грудня 2024 року. Судом встановлено, що 03 грудня 2024, складеного 03.12.2024 року та підписаного сторонами, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» прийняло послуги, надані адвокатським бюро «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» в т.ч. вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості відносно боржника [PERSON] , вартість якої становить 1000 грн, підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості, вартість якої становить 5000 грн, підготовка адвокатського запиту 500 грн та підготовка та направлення клопотання про витребування доказів 500 грн. Згідно з даного акта ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» зобов`язане здійснити оплату за надані послуги у повному обсязі при підписанні даного акту у сумі 7000 грн. Отже, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача, його представником надано всі необхідні докази, а тому з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу в повному обсязі в розмірі 7 000 грн.

Outcome: approved