Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з відповідним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, зареєстрований 23.04.2021 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 222. В обґрунтування вимог зазначено, що підставою розірвання шлюбу є ті обставини, що на теперішній час у сторін відсутні спільні інтереси ,відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Відносини між подружжям зіпсувалися і відновленню не підлягають. Фактично шлюбні відносини припинилися у жовтні 2023 року, сторони мешкають окремо. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає разом з матір`ю. Спір про місце проживання дитини та поділ майна між подружжям відсутній. За переконанням позивача, збереження та подальше існування шлюбних відносин неможливе і є таким, що суперечить інтересам сторін, а також негативно впливатиме на дитину, тому позивач бажає розірвати шлюб. А також просить стягнути з відповідачки судовий збір у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025 року справа розподілена та передана в провадження головуючого судді Чирського Г.М. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.02.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явився надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги прохав задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] » та вирішити питання розподілу судових витрат у відповідності до ст. 142 ЦПК України. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 23 квітня 2021 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 222, що вбачається та підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження, виданого Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 26.03.2022 року. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Під час судового розгляду встановлено, що сторони, про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спору про визначення місця проживання дитини та поділ спільного майна не мають, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та інтересам їхньої малолітньої дитини. Позивачем при звернення до суду з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., який вона просила стягнути на її користь з відповідача. Відповідно до вимог ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн., інша частина судового збору в розмірі 605,60 грн. компенсується позивачу за рахунок державного бюджету, оскільки відповідач визнав позов. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved