Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

30.01.2025 до Воловецького районного суду Закарпатської області звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 10.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 477063-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 17000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Однак, відповідачка, в порушення умов вищевказаного договору отримані грошові кошти в передбачені строки не повернула, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість зі сплати основного боргу, процентів та комісії. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у [PERSON] станом на 14.01.2025 утворилась заборгованість за договором № 477063-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 68 119,00 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 17 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 49 320,25 грн; суми прострочених платежів за комісією 1 798,75 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 68 119,00 гривень та 2422,40 гривень судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, просив їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце\~розгляду справи\~була належним\~чином повідомлена, що підтверджується оголошенням про виклик на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до ч. 1 ст.\~278\~ЦПК України відзив щодо позову не подавала. Відповідно до\~вимог ч.1 п.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне\~рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзиву на позов і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 10.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 477063-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 10.01.2024 направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 477063-КС-002 про надання кредиту. 10.01.2024 [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 477063-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3082, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий нею було введено/відправлено. Таким чином, 10.01.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та [PERSON] було укладено договір № 477063-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 кредитного договору, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 17000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 17000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Згідно з п.п. 4.4.4. Правил про надання грошових коштів у кредит, позичальник підтверджує, що вказаний ним (з метою отримання кредиту) поточний (картковий) рахунок належать саме йому і треті особи не мають до нього доступу. Із матеріалів справи вбачається, що до теперішнього часу відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором № 477063- КС-002 належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за кредитним договором № 477063-КС-002, позичальника [PERSON] , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №477063-КС-002 позичальника [PERSON] , відповідачка на виконання умов договору здійснила часткову оплату за кредитним договором № 477063-КС-002 на загальну суму 3680,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідачка [PERSON] вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Також в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Відповідно до пункту 2 кредитного договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Згідно до п.5.1. Правил про надання грошових коштів у кредит, які у відповідності до пункту 10 кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №477063-КС-002 від 10.01.2024, [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у відповідачки станом на 14.01.2025 утворилась заборгованість за договором № 477063-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 68 119,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 17 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 49 320,25 грн; суми прострочених платежів за комісією 1 798,75 грн. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Уст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зст.6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1ст.627 ЦК України). Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У ч.1ст.1049\~ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст.526\~ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). Згідно ч.1 ст.530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.\~598\~ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до положень ст. ст. 12,81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи, що доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань відповідачкою [PERSON] суду не надано, факт отримання кредиту та розмір заборгованості відповідачкою не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності з ст.141\~ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved