Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

19.02.2025\~ [PERSON] звернулася до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , про стягнення грошових коштів за договором позики на загальну суму 124000 грн, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення позики у визначений строк. Судові витрати просить покласти на відповідача. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачкою та [PERSON] було укладено договір позики від 01 лютого 2023 року, що посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько В. Д.. зареєстровано в реєстрі за № 102. Відповідно до п. 1 договору позичальник отримав від позикодавця, а позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти в сумі 206 000,00 грн (двісті шість тисяч гривень) 00 копійок, строком на шість місяців до першого серпня дві тисячі двадцять третього року або на її першу вимогу. Передачу грошей було здійснено до підписанім договору. Відповідно до п. 2.2 Договору остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 01 серпня 2023 року. Позивачка вказує на те, що вона неодноразово зверталася до Відповідача з листами: 01 серпня 2023 року та 70.1 1.2024 року (лист отриманий Відповідачем 05.12.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення) про повернення коштів в розмірі 124 000 грн. Станом на дату подання позову відповідач заборгованість не повернув в розмірі 124 000\~грн (сто\~двадцять чотири\~тисячі гривень),в наслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Ухвалою суду від 20.02.2025 провадження по справі було відкрито та постановлено справу слухати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.03.2025 постановлено справу слухати заочно. Позивач просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.3 ч. 8 ст 128 ЦПК України), заяв про розгляд справи у його відсутності суду не надавав. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.02.2023 між [PERSON] , (позичальник), та [PERSON] (позикодавець) було укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] отримала від [PERSON] у позику 206000 грн строком на 6 місяців, до 01.08.2023 або на її першу письмову вимогу, (п. 1 договору). Остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 01.08.2023 (п. 2.2. договору) Факт одержання повернутої позики підтверджується заявою позикодавця (або особи, яка нею уповноважена на це позикодавцем), складеною у письмовій формі та нотаріально засвідченою. Без заяви борг вважається таким, що не повернутий. (п. 2.6) Своїм підписом під цим договором позичальник підтверджує факт отримання ним грошей в сумі 206000,00 (двісті шість тисяч) гривень 00 копійок, від позикодавця. \~ \~ \~ \~Договір позики посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько В. Д. та зареєстровано в реєстрі за № 102. 01.08.2023 та 30.11.2024 позивачем на адресу відповідача було направлено листи-вимоги про повернення боргу за договором позики з вимогою сплатити заборгованість у сумі 206000 грн та 124000 грн відповідно. У встановлений строк відповідач позику не повернув, в результаті чого між сторонами виник спір, для вирішення якого позивач звернувся до суду з позовом. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Норми права, застосовані судом при вирішенні спору Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. (ст. 1047 ЦК України) Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України) Позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. (ст. 1051 ЦК України) Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового\~документа у\~боржника підтверджує\~виконання ним\~свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. (ст. 545 ЦК України) Щодо позики суд зазначає таке. Дослідивши зміст договору позики, суд встановив, що гроші були фактично передані позичальнику, про що зазначено у договорі позики (п. 4 договору) та засвідчено підписами сторін договору. Доказів повернення позичених коштів матеріали справи не містять. За таких обставин, з урахуванням пояснень сторін, проаналізувавши зміст договору позики, у суду не виникає обгрунтованих сумнівів у тому, що між сторонами виникли відносини позики. Свої зобов`язання за договором позики, укладеним 01.02.2023, відповідач належним чином не виконав. Отже, позов слід задовольнити повністю, стягнути із відповідача заборгованість за договором позики у сумі 124000,00 грн. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: 1240,00 грн.

Outcome: approved