Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 20 серпня 2024 року до Томашпільського районного суду Вінницької області з цією позовною заявою, посилаючись на ст. 199 СК України, звернулася [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] до [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , в якій просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі частина від заробітку (доходу) на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] посилаючись на те, що вона продовжує навчання. Даний позов обґрунтовано наступним. 11 травня 1997 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, який було розірвано 19 квітня 2022 року. Від спільного проживання у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . Позивачка вказує, що на даний час дочка [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. На даний час дочка сторін [PERSON] навчається в Українському державному університеті імені Михайла Драгоманова, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а також необхідного матеріально-побутового забезпечення. У зв`язку з тим, що матеріальної допомоги батько дитини, тобто відповідач не надає, хоча має таку можливість, є працездатним, а тому позивачка з даним позовом вимушена звернутися до суду. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 28 серпня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, судове засідання призначено на 24 вересня 2024 року з викликом сторін. Ухвалою Томашпільського районного суду від 24 вересня 2024 року розгляд справи відкладено на 8 жовтня 2024 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 8 жовтня 2024 року розгляд справи відкладено на 30 жовтня 2024 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 30 жовтня 2024 року розгляд справи відкладено на 7 листопада 2024 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 7 листопада 2024 року розгляд справи відкладено на 3 грудня 2024 року, за клопотанням представника відповідача витребувано докази. Ухвалою Томашпільського районного суду від 3 грудня 2024 року розгляд справи відкладено на 23 грудня 2024 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 23 грудня 2024 року розгляд справи відкладено на 14 січня 2025 року, витребувано докази. Ухвалою Томашпільського районного суду від 14 січня 2025 року розгляд справи відкладено на 30 січня 2025 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 30 січня 2025 року розгляд справи відкладено на 19 лютого 2025 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 19 лютого 2025 року розгляд справи відкладено на 4 березня 2025 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 4 березня 2025 року розгляд справи відкладено на 27 березня 2025 року. Доводи учасників справи. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Семко В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, за обставин зазначених в позові, просили їх задоволити в повному обсязі. Зокрема позивачка зазначила, що відповідач працює на залізниці та має постійний дохід, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Крім цього відповідач як батько зобов`язаний сплачувати аліменти. Відповідач [PERSON] \~та його\~представник адвокат\~Самар В.О.в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Представник відповідача зокрема зазначив, що стороною позивача не доведено, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання. Крім цього відповідач сплачував кошти за навчання дитини [PERSON] . Вказав, що позивачка, як мати дитини також зобов`язана утримувати її. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з дитиною [PERSON] він не спілкується з незалежних від нього причин, не заперечив проти того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно ч. 9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Відповідно до п.11 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року, суд, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторін, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, має мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Судом установлено, що у сторін [PERSON] та [PERSON] є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки № 527 від 6 серпня 2024 року виданої Вапнярською селищною радою Тульчинського району, [PERSON] , 1978 року народження зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї входить дочка [PERSON] , [INFO] , дитина [PERSON] перебуває на утриманні матері. Згідно довідки № 285/24 від 19 серпня 2024 року, виданої Українським державним університетом ім. Михайла Драгоманова, [PERSON] дійсно є студенткою 2 курсу 2П групи, спеціальність 053 «Психологія», факультет психології Українського державного університету імені Михайла Драгоманова, освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавр, денна форма навчання з 1 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року (контракт). Згідно відповіді Українського державного університету ім. Михайла Драгоманова, [PERSON] дійсно є студенткою університету та навчається на факультеті психології за спеціальністю 053 Психології. Відповідно до копії договору про навчання № 40/23 від 1 вересня 2023 року який укладено між Українським державним університетом ім. М. Драгоманова та вступником [PERSON] , законний представник [PERSON] , предметом договору є навчання в Українському державному університеті ім. М. Драгоманова, університет бере на себе зобов`язання зарахувати вступника на навчання на 1 курс після виконання вимог Умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладання цього договору, здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою Психологія врегулювання конфліктів, спеціальність 053 Психологія для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр, освітня програма є акредитованою строком до 1 липня 2024 року. Згідно договору про надання платної освітньої послуги № 40/23 (к) від 1 вересня 2023 року, який укладено між Українським державним університетом ім. М. Драгоманова та замовником освітньої послуги [PERSON] , який діє для здобувача вищої освіти [PERSON] та який є невід`ємним додатком до договору про навчання в університеті від 1 вересня 2023 року № 40/23, предметом договору є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, вартість платної освітньої послуги навчання становить 2023-2024 навчальний рік 29400 грн, 2025-2026 навчальний рік 29400 грн, 2026-2027 навчальний рік 29400 грн. Як вбачається з рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 22 липня 2024 року у цивільній справі № 146/414/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, судом ухвалено припинити стягнення аліментів з [PERSON] , 1978 року народження на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що стягуються з [PERSON] на підставі судового наказу виданого Томашпільським районним судом Вінницької області 12 лютого 2024 року у справі № 146/200/24, починаючи з 13 березня 2024 року (з дати звернення до суду). Також судом встановлено, що позивачка [PERSON] 14 серпня 2024 року здійснила оплату в сумі 15300 грн за навчання студентки [PERSON] , отримувач коштів УДУ ім. М. Драгоманова, що підтверджується копією квитанції РМ-20935 від 14 серпня 2024 року. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~ \~ \~ \~Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд вказав, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. \~ \~ \~ \~Як встановив суд, [PERSON] , [INFO] , є дочкою сторін, на день розгляду справи досягла вісімнадцяти років, тобто є повнолітньою, однак ще не досягла двадцяти трьох років. Крім цього було встановлено, що [PERSON] є студенткою 2 курсу 2П групи, спеціальність 053 «Психологія», факультет психології Українського державного університету імені Михайла Драгоманова, освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавр, денна форма навчання з 1 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року (контракт). Суд вважає,\~що [PERSON] , у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яка полягає у витратах на харчування, проживання, придбання навчальної літератури та інших витратах, що виникають у зв`язку з навчанням. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я платника аліментів. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини сторін, яке у зв`язку з навчанням не може бути достатньо задовільним. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст. ст. 199, 200 СК України бере до уваги те, що обов`язок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Висновки суду за результатом розгляду справи. Відповідно ч.\~1-5\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим.\~ Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі\~і застосуванні\~норми права\~до спірних\~правовідносин суд\~враховує висновки\~щодо застосування\~відповідних норм\~права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Таким чином,\~виходячи із\~засад розумності\~та справедливості,\~

Outcome: partial