Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У липні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог вказує, що з 2007 року перебувала у шлюбі із відповідачем. Від шлюбних відносин в них народилися дві донечки [PERSON] і [PERSON] . Рішенням суду від 28 березня 2024 року шлюб розірвано. Відповідач, ніколи не цікавився життям та здоров`ям дітей, не відвідував школу, батьківські збори, не приймає участі у вихованні та утриманні, не цікавиться їх життям та потребами. Відповідач вчиняє домашнє насильство, щодо нього приймався обмежувальний припис. Відповідач зловживає наркотичними речовинами впродовж тривалого часу, є синдром залежності, що впливає на його психіку та поведінку по відношенню до позивача та дітей. Старша донька боїться батька, він її лякав, через що відвідує психолога. Відповідач притягувався до відповідальності за насильство в сім`ї та позбавлений права керування транспортним засобом. Неодноразово позивач зверталась до правоохоронних органів з метою захисту від погроз відповідача. Відповідач ніяким чином не піклується про доньок, не проявляє заінтересованості в їх розвитку, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, навчанням старшої доньки, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, лікуванням, не спілкується, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. З метою захисту та інтересу дітей, позивач просить задовольнити позов. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 липня 2024 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою суду 29 липня 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого розгляду. Від представника відповідача - адвоката Одінцова Е.В. 20 серпня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Надав квитанції про переказ грошових коштів та реєстрацію відповідача ФОП. 28 серпня 2024 року від представника позивача - адвоката Єрмака О.В. надійшла відповідь на відзив. 26 вересня 2024 року від Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 02 жовтня 2024 року за клопотанням представника відповідача у справі призначено судова молекулярно-генетична експертиза. Провадження у справі зупинено. 26 листопада 2024 року на адресу суду надійшов висновок експерта №103-202-2024 вірогідність батьківства [PERSON] щодо [PERSON] складає 99,99%. Ухвалою суду 09 січня 2025 року відновлено провадження у справі та призначено на 18 лютого 2025 року. Ухвалою 18 лютого 2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 19 березня 2025 року. Від відповідача [PERSON] 18 березня 2025 року надійшла заява про визнання позову. В якій просить позов задовольнити та позбавити його батьківських прав відносно доньок [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні визнав позов. Представник третьої особи служби у справах дітей підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2007 року. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва 28 березня 2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбних відносин у сторін народилось дві донечки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження яких, відповідач [PERSON] зазначений батьком. Постановою Оболонського районного суду містаКиєва від 09 липня 2024 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, через те, що він 31 травня 2024 року перебуваючи біля освітнього закладу школи по вул. В. Івасюка, 39-г нецензурно висловлювався у відношенні [PERSON] , чим порушував громадській порядок та спокій громадян. Постановою Оболонського районного суду містаКиєва від 07 травня 2024 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, через те, що 22 березня 2024 року [PERSON] за місцем проживання по [ADDRESS] учинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно дружини [PERSON] , ображав нецензурною лайкою, принижував,кричав, внаслідок чого заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Неодноразово [PERSON] за 2024 рік притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані сп`яніння та (або) відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Згідно довідки Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб від 17 червня 2024 року [PERSON] та [PERSON] отримують послуги психолога на базі Центру з 09 квітня 2024 року по теперішній час. Згідно висновку психолога, щодо дослідженого психоемоційного стану дитини [PERSON] після пережитих конфліктів та сімейних подій, агресивної та неадекватної поведінки батька у зв`язку із вживанням наркотичних засобів, спілкування є небажаним та наносить шкоду розвитку дитини. [PERSON] неодноразово зверталась зі заявами до відділів національної поліції з приводу погроз життю та здоров`ю чоловіка [PERSON] 08 квітня 2024 року у відношенні [PERSON] винесений тимчасово-заборонний припис терміном на 10 дів за вчинення домашнього насильства. З медичної карти стаціонарно хворого 7773 від 20 грудня 2023 року встановлено, що [PERSON] має психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин. Синдром залежності. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 164 Сімейного кодексу України, законодавчо визначає, що підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Бездіяльність батьків повністю співпадає з ознаками, викладеними у положеннях ст. 164 СК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», оскільки вона не бере участі у вихованні своєї дитини, не виявляє турботи щодо дитини, не підтримує її матеріально, нехтує обов`язком батьків утримувати дитину. Частина четверта статті 5 Сімейного кодексу України закріплює, що держава бере під свою охорону кожну дитину-сироту і дитину, позбавлену батьківського піклування. Згідно з статтею 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 3 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що у порядку, встановленому законодавством, держава гарантує всім дітям рівний доступ до безоплатної юридичної допомоги, необхідної для забезпечення захисту їх прав. Згідно пункту 5 абзацу 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», однією з основних засад державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування є захист особистих прав та інтересів таких дітей. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В контексті приписів ч. 6 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами. Суд погоджується з висновком Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , 2009 року народження й малолітньої - [PERSON] ,2022 року народження. В ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків щодо доньок, а також доведений факт застосування домашнього насильства у сприсутності дітей до їх матері [PERSON] з приводу чого приймалися обмежувальні приписи. Суд звертає особливу увагу на агресивну поведінку відповідача як по відношенню до колишньої дружини так і до дитини [PERSON] . З текстів досліджених переписок суд встановив, що відповідач неодноразово погрожував фізичною розправою, позбавленням життя позивача, використовуючи нецензурну лексику, ображав, принижував. Доведеність факту агресивної поведінки відповідача щодо позивача відображено в судовому рішенні про притягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства (пункт 2 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (пункт 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Під час розгляду судом про позбавлення батьківських прав, обов`язково беруться до уваги факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності (частина четверта статті 22 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). У разі посилання учасників сімейного спору на факти вчинення одним із учасників домашнього насильства обов`язково слід перевіряти чи відбувалося домашнє насильство щодо дитини або за її присутності ( постанови Верховного Суду від від 22 червня 2022 року в справі № 757/33742/19-ц, від 14 грудня 2023 року в справі № 127/20368/21, від 04 квітня 2024 року в справі № 553/449/20). Дослідженими доказами доводиться факт притягнення відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї та прийняття обмежувального припису. У рішенні "Хант проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Так, суд констатував, що факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. У постанові Верховного Суду від 01 листопада 2023 року у справі № 941/314/22 зазначено, що «позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, проте у цій справі з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, а також із встановлених судами попередніх інстанцій обставин на підставі досліджених та оцінених доказів у справі, які вказують на нехтування матір`ю своїм батьківським обов`язком, обґрунтованими є висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо позбавлення відповідача батьківських прав. У справі «Ilya Lyapin v. Russia» (Ілля Ляпін проти Росії) ЄСПЛ зазначив, що, якщо батько не підтримує стосунків з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантоване Конвенцією. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав». На підставі досліджених судом доказів, наявних в матеріалах справи, суд приходить до переконання про доведеність факту свідомого, винного, нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками та ухилення його від виконання обов`язків по утриманню, вихованню двох доньок; також доведений факт застосування психологічного насильства в сім`ї, а також зловживання відповдачем наркотичними засобами, що спричинило розлад його психічного здоров`я, а також з урахуванням позиції відповідача, який визнав заявлені вимоги, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд на підстав і положення ст. 141 ЦПК України, також враховує положення ст. 142 ЦПК України те, що відповідач визнав позов, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн. та повернути [PERSON] з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору при зверненні до суду з позовом у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved