Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач-\~ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулося до\~суду з\~позовною заявою,\~зазначивши,\~що є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 870 від 28.02.2017 року, видане Національним банком України. Також, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка була видана розпорядженням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.03.2017р. № 756. 19.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5566772 про надання споживчого кредиту (далі Кредитний договір). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022 року, та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Сума кредиту (загальний розмір) складає 13300,00 грн (п. 1.3. Кредитного договору), строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту- 03.07.2024 року, вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. (п. 1.4. Кредитного договору). ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 13300,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.5.1 Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день. Підпунктом 3 п. 4.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 25.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 25.09/23-Ф (далі Договір Факторингу), згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило [PERSON] шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає: 13300,00 грн.- тіло кредиту та 31582,43 грн. - нараховані проценти, 15880,20 грн.- нараховані проценти за 60 календарних днів, а всього- 60762,63 грн. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 28.04.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заочним рішенням\~Полтавського районного\~суду Полтавської\~області від\~07.10.2024\~року позовні\~вимоги ТОВ\~«ФК «Фінтраст\~Україна» до\~ [PERSON] \~задоволені та\~стягнута з\~останньої заборгованість\~в сумі\~60762\~(шістдесят\~тисяч сімсот\~шістдесят дві)\~грн.\~63\~коп.,\~яка складається\~з:\~13300\~(тринадцять\~тисяч триста)\~грн.\~00\~коп.-\~тіло кредиту,\~31582\~(тридцять\~одна тисяча\~п`ятсот вісімдесят\~дві)\~грн.\~43\~коп.-\~нараховані проценти,\~15880\~(п`ятнадцять\~тисяч вісімсот\~вісімдесят)\~грн.\~20\~коп.-\~нараховані проценти\~за 60\~календарних днів, сплачений судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн. Ухвалою суду від 06.01.2025 року заочне рішення скасоване та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. У судове засідання сторони не з`явилися. «ФК «Фінтраст Україна» у позові зазначило про розгляд справи без участі представника позивача на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Пістряк М.С. надав заяву про слухання справи у відсутність сторони відповідача. Позовні вимоги визначає частково, з урахуванням доводів, викладених у письмових поясненнях щодо застосування зменшеного розміру пені. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5566772 про надання споживчого кредиту (далі Кредитний договір) (а.с. 12-13, 18-23). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022 року, та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Сума кредиту (загальний розмір) складає 13300,00 грн (п. 1.3. Кредитного договору), строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту- 03.07.2024 року, вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. (п. 1.4. Кредитного договору). ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 13300,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] (а.с. 49-50). Відповідно до п. 1.5.1 Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день. Підпунктом 3 п. 4.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 25.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 25.09/23-Ф (далі Договір Факторингу), згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило [PERSON] шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення (а.с. 78-82). Як зазначає сторона позивача, станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає: 13300,00 грн.- тіло кредиту та 31582,43 грн.- нараховані проценти, 15880,20 грн.- нараховані проценти за 60 календарних днів, а всього- 60762,63 грн., про що суду надано розрахунок заборгованості за період з 19.02.2022 року по 24.09.2023 року (а.с. 26-40). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.\~549\~ЦК України,\~неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Штрафом є\~неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Дослідивши розрахунок заборгованості, судом встановлено наступне. Договір кредиту укладений 19.02.2022 року строком на 360 днів, тобто до 14.02.2023 року. Згідно укладеного договору визначено процентну ставку як за користування кредитом, так і в якості відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов договору. З 19.02.2022 року по 24.02.2022 року застосовувалася знижена процентна ставка у розмірі 79,40 грн. щоденно (1.99% в день), розмір якої згідно склав 476,41 грн. (а.с. 26). У період з 01.05.2022 року по 12.07.2022 року застосована стандартна процентна ставка у розмірі 264,67 грн. (0.597% в день), яка була списана стягувачем 12.07.2022 року в сумі 19320,91 грн. (а.с. 29 звор. бік). У період з 13.07.2022 року по 18.11.2022 року також застосовувалася стандартна процентна ставка у розмірі 264,67 грн. (0.597% в день). 29.07.2022 року [PERSON] в рахунок оплати процентів було перераховано 50,00 грн. (а.с. 30). 18.11.2022 року нарахування відсотків за процентною ставкою припинено. Таким чином, на вказану дату заборгованість по відсоткам склала 34092,43 грн. (з розрахунку: 47392,43 грн. (загальний розмір заборгованості)- 13300,00 грн. (сума основного боргу) (а.с. 32 звор. бік). 07.02.2023 року [PERSON] в рахунок оплати процентів було перераховано 2510,00 грн., а тому розмір заборгованості по відсоткам склав 31582,43 грн. (з розрахунку: 47392,43 грн. (загальний розмір заборгованості)- 13300,00 грн. (сума основного боргу)= 34092,43 грн. (борг по відсоткам)- 2510,00 грн.) (а.с. 34 звор. бік). Таким чином, станом на 07.02.2023 року, з урахуванням оплати, загальний розмір заборгованості склав 44882,43 грн., з якої: 13300,00 грн.- сума основного боргу, 31582,43 грн.- борг по відсоткам за стандартною ставкою. Отже, беручи до уваги зміст картки обліку Договору (розрахунку заборгованості), суд прийшов до висновку, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за Договором № 5566772 від 19.02.2022 року склав: 45358,84 грн., до складу якої входить: 13300,00 грн.- сума основного боргу, 31582,43 грн.- борг по відсоткам за стандартною ставкою, 476,41 грн.- борг по відсоткам за зниженою процентною ставкою. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) вказано, що за частиною третьою статті 509\~ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627\~ЦК України визначено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. Суд зауважує, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Несправедливість цього підходу стає особливо очевидною у випадках, коли ринковий розмір процентів за «користування кредитом» за час після укладення кредитного договору істотно знизився. У таких випадках кредитор стає навіть більше зацікавлений у невиконанні договору, ніж у задоволенні своїх вимог. За такого підходу кредитор може продовжувати нарахування процентів за «користування кредитом» (який при цьому навіть не надавався на новий строк) у розмірі, якого вже не існує на ринку. Цим самим створюються штучні передумови для банкрутства підприємств та збільшення кількості фізичних осіб, які не мають надії повернутися до нормального життя інакше, як через банкрутство, що негативно відбивається на економіці та підвищує соціальну напруженість. Такий підхід вочевидь не відповідає балансу інтересів сторін кредитного договору та призводить до того, що кредитор не використовує ефективні способи захисту своїх прав одразу після порушення боржником умов договору. Згідно з умовами Кредитного договору, факт укладення якого не заперечується відповідачем, процентна ставка за користування кредитом становить- 1,99% від суми кредиту за кожен день (стандартна процентна ставка за весь строк користування кредитом становить 29653,85%) користування кредитом, що на переконання суду є непомірним тягарем для споживача фінансових послуг. Відповідно до матеріалів справи стверджується, що позивач просить суд стягнути відсотки у розмірі, що значно перевищують розмір заборгованості за тілом кредиту, а отже змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційний, а в каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Конституційний Суд України зазначив, що з огляду на ч. 4 ст.\~42\~Конституції участь у договорі споживача як слабшої сторони, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту (рішення КСУ від 11.07.2013 року № 7-рп/2013). А тому, враховуючи наведені обставини, суд при вирішенні питання щодо стягнення відсотків, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків по невиконаному зобов`язанню відповідача та враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважає за необхідне зменшити розмір відсотків до 13000,00 грн. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом». Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Таким чином, суд прийшов до висновку про стягнення з [PERSON] на корить «ФК «Фінтраст Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 26600,00 грн. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2021 року у справі № 922/3812/19, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Зважаючи на викладені правові висновки Верховного Суду, суд вправі самостійно з власної ініціативи, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Стороною позивача наданий суду ордер (а.с. 46 звор. бік), акт прийому-передачі виконаних робіт від 06.08.2024 року до Договору № 17/07-2024 від 17.07.2024 року (а.с. 41), згідно якого сума витрат складає 10000,00 грн. (а.с. 41 звор. бік). Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд враховує складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними у Постанові КЦС ВС від 23 червня 2022 у справі 607/4341/20. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін, що узгоджується з висновком ВП ВС, викладеним у постанові від 19 лютого 2020 року, справа № 755/9215/15-ц. Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд ураховує розумність розміру витрат на професійну правову допомогу, а також пересвідчується, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності витрат. За таких обставин суд прийшов до висновку про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., оскільки вони є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Оскільки вимоги позивача задоволено частково, то з [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1074,90 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial