Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

представник позивача подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за договором надання коштів у позику № 3952930524 від 12 травня 2024 року в розмірі 18150,00 гривень. В обґрунтування\~заявлених вимог\~посилався на\~те,\~що 12\~травня 2024\~року між\~ТОВ «Іннова\~Фінанс» та\~відповідачем укладено\~договір про\~надання грошових\~коштів у\~позику №\~3952930524,\~який разом\~із Правилами\~надання споживчих\~кредитів складають\~єдиний договір,\~в якому\~визначаються всі\~його істотні\~умови та\~з яким\~ [PERSON] \~була попередньо\~ознайомлена.\~Відповідно до\~умов договору\~позики №\~3952930524\~позивач надав\~відповідачу позику\~у розмірі\~5000,00\~гривень шляхом\~перерахунку на\~поточний рахунок\~ [PERSON] ,\~уключаючи використання\~реквізитів платіжної\~картки на\~умовах строковості,\~зворотності,\~платності,\~а відповідач\~зобов`язалася повернути\~позику у\~погоджений умовами\~Договору строк\~або достроково\~та сплатити\~проценти за\~користування позикою\~за стандартною\~процентною ставкою\~у розмірі\~1,5%\~в день.\~Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 5000,00 гривень, а відповідач свої зобов`язання відповідно умов договору позики не виконала, в результаті чого станом на 09 грудня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 18150,00 гривень, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2024 року відкрито провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві справу просив розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи неявку належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 12 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір надання грошових коштів у позику № 3952930524, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на споживчі (особисті) потреби в розмірі 5000,00 гривень строком на 360 днів, та зобов`язалася повернути кошти кредиту шляхом сплати платежів кожні 30 днів, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п. 2.6. договору про надання грошових коштів у позику № 3952930524, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1.5% в день та застосовується у межах строку кредиту 360 днів. В якості доказів позивач надав договір надання грошових коштів у позику № 3952930524 від 12 травня 2024 року, графік платежів та паспорт споживчого кредиту, підписані відповідачем електронним підписом. ТОВ «Іннова Фінанс» повністю виконало свої зобов`язання за договором № 3952930524 від 12 травня 2024 року та надало відповідачу кредит у розмірі 5000,00 гривень, відповідач кредит отримала, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала, в результаті чого станом на 09 грудня 2024 року виникла заборгованість, яка згідно з викладеним позивачем у позовній заяві розрахунком складає 18150,00 гривень з яких: - сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000,00 гривень; - сума заборгованості за процентами в розмірі 10650,00 гривень; - пеня в розмірі 2500,00 гривень. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку; умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою\~статті 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання за договором надання грошових коштів у позику № 3952930524 від 12 травня 2024 року, суд вважає що сума заборгованості за тілом кредиту та за процентами в загальному розмірі 15650,00 гривень (5000,00 гривень + 10650,00 гривень) підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, при цьому виходить з того, що отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Товариству з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» не повернуті, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості за договором № 3952930524 від 12 травня 2024 року в добровільному порядку, відповідач з умовами договору ознайомлена, підписала договір, а беззаперечних доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, суду не надано. Щодо стягнення з відповідача пені, суд приходить до наступного. Згідно з ч. ч. 1, 3\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому неодноразово продовжений, останній раз з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб. Враховуючи, що договір надання грошових коштів у позику № 3952930524 укладений 12 травня 2024 року, тобто в період дії воєнного стану в Україні, відповідач звільнена від обов`язку сплати пені, тому суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення з відповідача нарахованої пені у розмірі 2500,00 гривень. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача, та питання про розподіл судових витрат вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial