Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~02.12.2024 року до Центрального районного суду міста Миколаєва звернувся [PERSON] з заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки. \~ \~ \~ \~В заяві [PERSON] вказав, що [PERSON] є його рідною сестрою, зареєстрована та проживає разом з ним. [PERSON] є інвалідом ІІ групи з 2010 року в зв`язку з загальним захворюванням внаслідок психічного розладу, внаслідок чого вона не може висловлювати свої думки, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих. \~ \~ \~ \~У звязку з тим, що [PERSON] не усвідомлює значення своїх дій, не може крувати ними, потребує стороннього догляду, її необхідно визнати недієдатною та призначити опікуна. \~ \~ \~ \~Також заявник посилався на рішення опікунської ради при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради від 14.11.2024 року протокол №10, яким запропоновано призначити [PERSON] опікуном сестри [PERSON] , у разв визнання її недієздатною в судовому порядку. \~ \~ \~ \~З урахуванням наведеного [PERSON] просив суд визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити опікуном [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. \~ \~ \~ \~Згідно протоколу автоматичного визначення присяжних основними присяжними визначено Науменка Є.В. та Щербину Н.Л. \~ \~ \~ \~02.12.2024 року матеріали справи передано для розгляду судді. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 06.12.2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, як орган опіки та піклування, [PERSON] про визнання особи недієздатною та встановлення опіки та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник заінтресованої особи Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, як органу опіки та піклування не з`явився, в матеріалах справи міститься заява від 09.12.2024 року про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради за наявними матеріалами. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав в повному обсязі, додатково зазначив, що його рідна сестра [PERSON] хворіє на психічну хворобу з 2010 року, її поведінка свідчить про наявність псхічного захворювання, вона регулярно проходить лікування в психіатрічній лікарні. Постійний догляд за сестрою здійснює він [PERSON] та командування військової частини де він проходить службу, йде на зустріч надаючи за необхідності можливість догляду за сестрою. Окремо заявник зазначив, що на його думку, поданих до суду з заявою документів про стан здоров`я сестри достатньо для вирішення справи, а тому відмовляється від свого клопотання про призначення в справі судово-психіатрічної експертизи про яку клопотав в заяві, також заперечував проти витребування будь-яких додаткових документів та наполягав на невідкладному розгляді справи на підставі наявних у справі документів. В судовому засіданні заінтересорвана особа [PERSON] вимоги заяви підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, зазначила, що часто забуває речі, буває агресивною, боїться темноти, кожного місяця звертається до лікаря-психіатра. Усвідомлює наслідки ухвалення рішення в справі та визнання її недієздатною. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник заінтересорваної особи [PERSON] - адвокат Кваша С.С. вимоги заяви підтримав в повному обсязі, зазначив про обгрунтованість та доведеність заяви, наголосив на достатності доказів для вирішення заявленого питання, заперечив проти витребування будь-яких доказів та заперечив проти призначення у справі судово-психіатрічної експертизи, при цьому зазначив про наявністю судової практики згідно з якою, така категорія справ може бути розглянута судом без проведення експертизи психічного стану особи. Вислухавши пояснення заявника [PERSON] , заінтересованої особи [PERSON] та її представника адвоката Кваші С.С., вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження ( [NUMBER] від 29.06.2000 року та [NUMBER] від 17.07.1995 року). Мати [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 21.11.2007 року. Батько [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 20.12.2001 року. \~ \~ \~ \~ Як вбачається з довідки до огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ №656405 від 27.06.2023 року [PERSON] , [INFO] визнана інвалідом другої групи за загальним захворюванням на строк до 01 липня 2025 року. Також в пункті 12 зазначеної довідки наведено висновок про умови та характер праці: "Непрацездатна в звичайних виробничих умовах. Спостереження та лікування у психіатра." Також судом досліджено Індивідуальну програму реабілітації інваліда №982 від 27.06.2023 року та довідки про отримання [PERSON] в 2022 році та в 2023 році державної соціальної допомоги інвалідам 2 гр. З досліджених судом подання опікунської ради при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради від 18.11.2024 року № 21489/02.02.01-40/09/9/24 та протоколу №10 від 14.11.2024 року засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради вбачається, що рекомендовано призначити [PERSON] , 1982 року народження, опікуном його сестри [PERSON] , 1984 року народження, у разі визнання її недієздатною в судовому порядку. Також судом встановлено, що заявник [PERSON] з 06.03.2022 року проходить військову службу в військовій частині [NUMBER] НГУ Південного ОТО на посаді командира стрілецького взводу (з охорони об`єкта №333) 9 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону, характеризується позитивно, гідний займаній посаді, до кримінальної відповідальності не притягувався та за станом здоров`я може бути опікуном. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України). Згідно зістаттею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Стаття 63 ЦК України передбачає, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (пункт 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88). Згідно з пунктом 3.2 Правил опіки та піклування піклувальниками не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. У пункті 1 частини другої статті 293 ЦПК України зазначено, що обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в окремому провадженні. Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно з частиною третьою статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України). Таким чином, призначення судово-психіатричної експертизи особи для встановлення її психічного стану, здійснюється судом за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи. При цьому, хоча заявником і зазначено про наявність у [PERSON] психічного захворювання з 2010 року та що вона регулярно проходить лікування в психіатрічній лікарні, натомість не надано жодного доказу про лікування [PERSON] в психіатрічній лікарні, також не надано доказів на підтвердження наявності у [PERSON] психічного розладу здоров`я з 2010 року. З довідки до огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ №656405 від 27.06.2023 року вбачається, що [PERSON] визнана інвалідом другої групи за загальним захворюванням на строк до 01 липня 2025 року, непрацездатна в звичайних виробничих умовах, потребує спостереження та лікування у психіатра. Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає презумпцію психічного здоров`я. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що в заяві про визнання особи недієздатною та встановлення опіки заявником [PERSON] ставилося питання про призначення по справі судово-психіатрічної експертизи на вирішення якої поставити питання чи хворіє [PERSON] на психічну хворобу та чи може [PERSON] внаслідок наявної в неї психічного захворювання розуміти значення своїх дій та керувати ними. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні заявником [PERSON] було однозначно заявлено про відмову від клопотання про призначення експертизи та що, на його думку, ним разом з заявою надано достатні докази на підтвердження психічного стану [PERSON] , також категорично проти призначення в справі судово-психіатрічної експертизи заперечували заінтересована особа [PERSON] та її представник адвокат Кваша С.С., про що надали суду письмову заяву. \~ \~ \~ \~Частинами першою - третьою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. \~ \~ \~ \~З урахуванням наведених норм, встановлених судом обставин та позиції учасників справи, у суду відсутні підстави для призначення судово-психіатричної експертизи для встановлення психічного стану [PERSON] . Таким чином, хоча з наданих заявником та досліджених судом в судовому засіданні доказів і вбачається що [PERSON] є інвалідом другої групи за загальним захворюванням на строк до 01 липня 2025 року, що вона непрацездатна в звичайних виробничих умова та потребує спостереження та лікування у психіатра, це не свідчить про наявність у [PERSON] хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. \~ \~ \~ \~Отже, з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для визнання [PERSON] недієздатною та відповідно для встановлення над нею опіки та призначення опікуном [PERSON] , а за такого в задоволенні заяви [PERSON] про про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, слід відмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed