Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивач ТОВ «Цикл Фінанс»» звернувся до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 22033000127515 від 21.05.2019 у розмірі 54890 грн. 43 коп., а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 7570 грн. На обґрунтування позову зазначив, що 21.05.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22033000127515, відповідно до якого [PERSON] отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 21.05.2022. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу № 15/12/202, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість у розмірі 53117 грн. 16 коп., яка складається з : суми боргу по тілу кредиту 43107 грн. 13 коп., суми боргу по відсоткам 2387 грн. 03 коп. та боргу по комісії 7623 грн. Окрім того відповідачці нараховані за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 3 % річних у розмірі 248 грн. 01 коп. та інфляційні у розмірі 1525 грн. 26 коп. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та договором позики, заборгованість за договорами не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ «Цикл Фінанс». Представник позивача ТОВ «Цикл Фінанс» свого представника у судове засідання не направив, згідно матеріалів справи позовні вимоги банку підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань, в тому числі про застосування строку позовної давності, до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 21.05.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22033000127515. За умовами договору відповідач отримала кредит у розмірі 46200 грн. із нарахуванням процентів за користування у розмірі 0,001% річних на строкову заборгованість, 56 % річних на прострочену заборгованість, зі строком кредитування 36 місяці (п. 1.2 договору). Кредит надався шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта № [NUMBER] , відкритий у АТ "Банк Кредит Дніпро". Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта. Згідно з п.2.1 кредитного договору відповідач зобов`язувалася вносити плату з погашення заборгованості за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредиту. 15.12.2021 між ТОВ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу № 15/12/21, за яким первісний кредитор ТОВ «Банк Кредит Дніпро» передав ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників. За п. 6.2.2. договору факторингу право вимоги переходить до фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання акту приймання-передачі прав вимоги, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовної заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання акту приймання-передачі права вимоги у відповідності до додатку 3 до даного договору в день підписання договору та набрання ним чинності. Копією платіжної інструкції від 15.12.2021 підтверджено оплату коштів згідно договору факторингу. Акт приймання-передачі прав вимоги за договором факторингу між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» підписано сторонами 15.12.2021. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 15/12/21 від 15.12.2021 ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 22033000127515 від 21.05.2019 у розмірі 53117 грн. 16 коп., з яких: 43107 грн. 13 коп. сума боргу за тілом кредиту; 2387 грн. 03 коп. сума боргу за відсотками та 7623 грн. борг по комісії. Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень частини 1 статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. В силу ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст.611 ЦК України). У відповідності до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів порушила, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитним договором у розмірі 43107 грн. 13 коп., нарахованих відсотків у розмірі 2387 грн. 03 коп. та комісії у розмірі 7623 грн., та яка підлягає стягненню на користь позивача. Правомірність переходу прав вимоги до позивача відповідачем не оспорювалася. Відповідно до\~ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За викладених обставин з відповідача підлягає стягненню також 3 % річних у розмірі 248 грн. 01 коп. та інфляційні у розмірі 1525 грн. 26 коп. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором, не надала суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості та її розміру, не надав суду доказів, що прострочення виконання\~грошового зобов`язання сталося не з його вини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 2422 грн. 40 коп. З приводу розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Цикл Фінанс» понесені витрати на правову (правничу) допомогу адвоката у загальному розмірі 7570 гривень. На обґрунтування зазначених витрат представником позивача надані суду наступні докази: договір про надання правничої допомоги № 16/05 від 16.05.2023, укладений між адвокатом Дорошенко М.А. та ТОВ «Цикл Фінанс»; акт приймання-передачі наданих послуг; копія платіжної інструкції від 08.10.2024, згідно якої ТОВ «Цикл Фінанс» перерахувало [PERSON] 7570 грн. в рахунок оплати за юридичні послуги. Відповідач заперечень щодо розміру судових витрат не висловив. За таких обставин, за відсутності заперечень відповідача, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7570 гривень.

Outcome: approved