Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.09.2001 позивач був прийнятий до АТ «Одеський припортовий завод», наказ №614-к від 24.09.2001. 08.12.2023 позивач був звільнений з займаної посади за угодою сторін за п.1 ст.36 КЗпП України, наказ №607-к від 07.12.2023. В день звільнення 08.12.2023 позивачу була видана трудова книжка та повідомлено про відсутність розрахунку, оскільки відсутні кошти у товариства. З серпня 2023 року по листопад 2023 року АТ «Одеський припортовий завод» не сплачувало заробітну плату, ця сума складає 41547,04 грн, яку позивач просить суд стягнути на його користь. 24.03.2025 від представника відповідача до суду надійшло клопотання, в якому зазначено, що АТ «ОПЗ» намагається погасити заборгованість позивачу у розмірі 65087,30 грн, з метою врегулювання спору, але станом на дату розгляду справу інформація щодо погашення заборгованості у суду відсутня. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 24.01.2025 відкрито провадження у даній цивільній справі, справа призначена у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 24.03.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду даної цивільної справи. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з АТ «Одеський припортовий завод» з 27.09.2001 по 08.12.2023 та був звільнений 08.12.2023 на підставі наказу №607-к від 07.12.2023 за угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.6). Згідно повідомлення АТ «Одеський припортовий завод» від 10.01.2025 заборгованість по виплаті заробітної плати відповідача перед [PERSON] за період з серпня 2023 року по листопад 2023 року складає 41547,04 грн (а.с.8). \~ \~ \~ \~ Згідно із ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до ч.1 ст.21 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Статтею 233 КЗпП зазначено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Конституційний Суд України в Рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст.233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за ст.47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст.116 Кодексу, а саме - в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, порушене право підлягає захисту шляхом стягнення з АТ «Одеський припортовий завод» на користь позивача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період\~з серпня\~2023\~року по\~листопад 2023\~року у\~розмірі 41547,04 грн.

Outcome: approved