Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У листопаді 2024 року до Любашівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Любашівський відділ ДРАЦС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про оспорювання батьківства. Позивач зазначає, що з 2016 року він проживав без реєстрації шлюбу із відповідачкою. Коли вони почали проживати разом, вона завагітніла. Згодом відповідачка народила дитину - [PERSON] , [INFO] . В актовому записі про народження та в свідоцтві про народження батьком зазначено його [PERSON] . В подальшому він з відповідачкою спільно не проживає. В листопаді 2024 року відповідач звернулась до суду із заявою про стягнення з нього аліментів. Однак, він вважає, що він не є біологічним батьком дитини, так як дитина нього не схожа, відповідачка до їх спільного проживання, спілкувалась з іншими особами. Тому, просив виключити з актового запису № 85 від 04 травня 2017 року, складеного Любашівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відзиву на позовну заяву не надала. Була повідомлена про день, час та місце слухання справи відповідно до ст.ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується її підписами на поштових повідомленнях про вручення судової повістки. Процесуальні дії у справі. \~ \~ \~Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 19 грудня 2024 року по справі призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу та провадження у справі зупинено. \~ \~ \~ \~28 лютого 2025 року після отримання висновку експерта провадження у справу поновлено. Ухвалою суду від 11 березня 2025 року підготовче провадження по цивільній справі закрито та призначено судове засідання для розгляду справи 28 березня 2025 року. \~ \~ \~Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] видно, що [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 85 від 04 травня 2017 року вчинений Любашівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Його матір`ю вказана [PERSON] , батьком: [PERSON] (а.с. 9). \~ \~ \~ \~З актового запису про народження [PERSON] № 85 від 04 травня 2017 року вчинений Любашівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області видно, що його матір`ю вказана - [PERSON] , батьком - [PERSON] . Відомості про батька та матір внесено у відповідності до їх заяв (а.с. 28) З висновку експерта № 20 від 18 лютого 2025 року видно, що що молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянською [PERSON] (а.с. 42-47). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Статтею 136 СК України\~передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122, 124, 126 і 127 цього\~Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої\~статті 123 цьогоКодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, будь-яких доказів на спростування доводів позивача та відзиву не надала, в судове засідання не з`явилась. З урахуванням наданих позивачем доказів та викладених обставин, а саме висновку експерта № 20 від 18 лютого 2025 року, з якого видно, що молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянською [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про оспорювання батьківства підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після. Позивачем надано заяву про стягнення понесених судових витрат: 121 грн. 40 коп. сплачений судовий збір; 7698 грн. витрат на проведення експертизи;, 5000 грн. витрат на правову допомогу. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч.3\~ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктом 4 ч.1\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом\~ст.26, ч.ч.1,3 вказаного Закону, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Згідно зі\~ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч.4\~ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Витрати, які поніс позивач, підтверджені документально (квитанціями про оплату), тому з огляду на відсутність клопотань відповідача про зменшення судових витрат, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 13909 грн. 40 коп. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: approved