Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася\~з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 29 січня 1921 року з відповідачем зареєструвала шлюб у Хмельницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблений актовий запис № 116. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позич просить шлюб розірвати, оскільки у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Спільне проживання вони припинили у лютому 2024 році, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, тому на даний момент сім`я остаточно розпалась, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї суперечить їхнім інтересам. Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 17 лютого 2025 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про слухання справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 20 січня 2021 року сторони зареєстрували шлюб у у Хмельницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблений актовий запис № 116, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 січня 2021 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Сімейне життя у сторін не склалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, шлюбні відносини між подружжям фактично припинено, шлюб існує формально, тому примирення між ними виключається. Відповідно до ст.ст. 110,\~112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і суд має підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Спору про майно між ними немає. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29 січня 2021 року позивач після одруження своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Позивач бажає відновити дошлюбне прізвища « [PERSON] ». Враховуючи вказані обставини, суд має підстави після розірвання шлюбу відновити позивачу її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується\~статтею 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з викладеним, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 605,60 грн. судового збору, а атож стягнути з відповідача на користь позивача 605,60 грн. судового збору.

Outcome: approved