Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 26.03.2025 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 31.03.2025 року. Позивач - Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 20.12.2019 року [PERSON] (надалі - Відповідач) приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг а A-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44.4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у A-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг додаються до позовної заяви/ Банк на боргові зобов`язання за Кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, що підтверджується п. 2.1.7.9 Умовами та правилами надання банківських послуг. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно з п. 1.1.3.1.10. цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. AT "А-БАНК" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав/ У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 16.10.2024 року має заборгованість - 20137.51 грн., яка складається з наступного: 16 809.78 грн. - заборгованість за кредитом; 3327.73 грн. - заборгованість по відсоткам; 0.00 грн. - штрафи. Розрахунок суми заборгованості додається. Позивач просить: Стягнути з Відповідача - [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: , - [NUMBER] ) на користь AT "А-БАНК" заборгованість за кредитним договором Ns б/н від 20.12.2019 року у розмірі 20137.51 UAH грн. станом на 16.10.2024 року, яка складається з наступного: -16809.78 грн. - заборгованість за кредитом; 3327.73 грн. - заборгованість по відсоткам; - 0.00 грн. - заборгованість штрафами. 04.02.2025 від [PERSON] надійшов письмовий відзив. Так відповідач вказує на те, що кредитний договір в розумінні Закону України «Про споживче кредитування», Про електронні довірчі послуги, ст. 634 Цивільного кодексу України між сторонами не укладався та на вказані правовідносини не поширюються положення ст. 207 Цивільного кодексу України. Крім того, представником позивача не доведено наявності письмової форми договору. Що стосується заборгованості в розмірі - 20 137,51 гри., яка відображена у позовних вимогах представника позивача, яка складається з наступного: - 16 809,78 грн. заборгованості за кредитом; - З 327,73 грн. заборгованості по відсоткам, то зі сторони заявника/відповідача наводиться контррозрахунок боргу по кредиту, за яким відповідачем витрачено - 79 059,59 гри. з банківського рахунку, а внесено на рахунок - 81 889,44 грн., що свідчить про відсутність боргу перед банком (переплата складає - 2 829,85 грн.), крім того зі сторони позивача безпідставно списувались відсотки за використання кредитного ліміту на загальну суму - 22 967,36 грн. Також відповідач зазначає, що позивач - AT «АКЦЕНТ-БАНК» не мав права нараховувати та списувати відсотки за користування кредитом протягом періоду, вказаного позивачем у позові, починаючи із 24.02.2022 року та по теперішній час, згідно з ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка передбачає звільнення віл нарахування відсотків за користування кредитом виключно для військовослужбовців, призваних па військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, та для військовослужбовців піл час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів Із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Покликаючись на судову практику відповідач зазначає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплачу відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору банк дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-ХІІ щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Відповідач констатує, що у Апкеті-заяві від 20 грудня 2019 року; заявник/відповідач - [PERSON] просив відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно з додатком до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена. Також вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625,1048 ЦК України, банк не пред`явив. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Розрахунок заборгованості не с документом первинного бухгалтерського обліку, а с одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить піл волевиявлення і дій однієї сторони. [PERSON] зазначає, що у наданій по справі Анкеті-заяві від 20.12.2019 строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то слід визначати правомірним та підставним списання протиправно банком унесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків, замість зарахування таких у тіло кредиту. Як вказано у відзиві, аналізуючи Виписку по картці та Розрахунок заборгованості за договором, с всі передумови в правовій площині вважати твердження відповідача, що саме - Виписка по картці с первинним документом заборгованості по кредитному договору, а відтак знаходять свого підтвердження, що відповідачем при витраті - 79 059,59 грн. банківських коштів, було внесено на рахунок - 81 889,44 грн., що свідчить про відсутність боргу перед банком (переплата складає - 2 829,85 грн.), крім того зі сторони позивача безпідставно списувались відсотки за використання кредитного ліміту на загальну суму - 22 967,36 грн. На підставі вище наведеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог 24.02.2025 від позивача по справі надійшли заперечення в яких вказано на те, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір № Б/Н від 20.12.2019. В A-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, значить ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в A-Банку і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором ОФЕРТИ. Банком, станом на час укладання договору, на виконання відповідних положень Закону України «Про захист прав споживачів», надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законом не встановлений обов`язок кредитора на відібраним підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією та сплата періодичних платежів. Своїм підписом під ретельно прочитаним кредитним договором позичальник підтвердив факт виконання банком усіх переддоговірних формальностей, щодо яких є застереження у чинному на той час законодавстві, в тому числі й постанові правління НБУ № 168 від 10.05.2007, і саме це є доказом обізнаності позичальника з усіма умовами кредитування на момент підписання кредитного договору. Окрім того, позивач звертає увагу на той факт, що Відповідач підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку, сам погодився як з Умовами та Правилами надання банківських послуг так і з необхідністю самостійного ознайомлення на сайті банку з їх оновленими версіями. Наявна у позивача заборгованість нарахована у відповідності до умов кредитування, які складаються із Анкети-Заяви, Тарифів та Умов і Правил (актуальна копія яких була додана до позову). За твердженням позивача, в даному випадку потрібно використовувати не постанову Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17, а на іншу судову практику (яка наявна по справах, де присутній Паспорт споживчого кредиту, якого не було у справі №342/180/17), а саме на постанову Верховного Суду від 02 грудня 2020 року по справі №284/157/20, яка зазначає наступне: «Разом з тим суди не звернули уваги на те, що в матеріалах справи наявний підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування (а. с. 14-15) На підтвердження вірності розрахунку направляли до суду банківську виписку (яка є первинним бухгалтерським документом відповідно до ЗУ "Про бухгалтерський облік"), де в тому числі відображено використання Відповідачем кредитного ліміту. Але також варто зазначити, що відповідно до ст. 89 ч. 2 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Також, позивач зазначає, що надано довідку про видачу картки та довідку про встановлення/зміну кредитного ліміту, та звертаємо увагу суду, що ініціатором встановлення/зміни кредитного ліміту може бути як Банк, так і сам клієнт, та заборгованість виникла в результаті витрачання кредитних коштів, а встановлення кредитного ліміту є лише можливістю їх використання (відповідно до всіх умов договору), а не обов`язком клієнта. У зв`язку з зазначеним та

Outcome: dismissed