Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2025 року позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Котельня північного промислового вузла» про визнання наказу про звільнення незаконним, його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористану відпустку та заробітної плати задоволено частково. Визнано незаконним наказ № 352/к від 21 листопада 2022 року «Про звільнення [PERSON] ». Поновлено [PERSON] на посаді заступника директора ТОВ «Котельня північного промислового вузла» з 22 листопада 2022 року. Стягнуто з ТОВ «Котельня північного промислового вузла» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 листопада 2022 року по 04 березня 2025 року в сумі 1066989 грн. 00 коп. При виплаті суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснити утримання податків та інших обов`язкових платежів. Стягнути з ТОВ «Котельня північного промислового вузла» на користь держави судовий збір в розмірі 11743 грн. 49 коп. Рішення суду в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню. В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовлено. 21 березня 2025 року від представника позивачки [PERSON] адвоката Мазнєвої С.Г. надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення, в якому зазначає, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачене звернення до негайного виконання судового рішення в разі присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Позивачка, звертаючись до суду, у прохальній частині позову просила суд у разі стягнення середнього заробітку. виплату за один місяць звернути до негайного виконання. Оскільки згідно рішення суду стягнуто на користь позивачки з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 листопада 2022 року по 04 березня 2025 року в сумі 1066989 грн. 00 коп., то виплата за один місяць становить 39385 грн. 50 коп. Посилаючись на вказане, просить ухвалити додаткове рішення у зазначеній справі, яким стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 39385 грн. 50 коп. і звернути в цій частині рішення до негайного виконання. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2025 року вказана заява про ухвалення додаткового рішення призначена до розгляду в судовому засіданні 27 березня 2025 року о 15 год. 20 хв. В судове засідання з`явився представник відповідача, який заявив відвід головуючому судді. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 березня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді. Після перерви для постановлення ухвали суду за заявою про відвід судді на проголошення ухвали в судове засідання учасники справи не з`явилися. У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Отже, у відповідності до вимог ст. 270 ЦПК України законодавством врегульовано можливість ухвалення додаткового рішення у справі, зокрема, у випадку, коли стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, а також у разі якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається зі змісту рішення суду від 04 березня 2025 року у вказаній справі, судом вирішено допустити негайне виконання рішення про поновлення позивача на роботі, виходячи з вимог ч. 5 ст. 235 КЗпП України, а також п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. В той же час під час при постановленні рішення судом не вирішено заявлене позивачкою згідно позовних вимог клопотання про звернення до негайного виконання в частині виплати за один місяць судового рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку, невиплаченої заробітної плати з урахуванням її індексації. У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Згідно правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 середній заробіток за частиною другою\~статті 235 КЗпП України\~за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах. За таких обставин на підставі п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць, а саме в розмірі 39385 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved