Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

Стисливий виклад позиції заявника та заінтересованої особи. 18.03.2025 до суду надійшла заява [PERSON] про видачу обмежувального припису стосовно заінтересованої особи [PERSON] . [PERSON] \~мотивувала заяву\~тим,\~що її\~чоловік [PERSON] \~систематично в\~межах місця\~їх спільного\~проживання м.Берегово\~Закарпатської області\~вчиняв щодо\~неї діяння\~фізичного та\~психологічного насильства,\~зокрема висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, внаслідок чого заявниця вимушено змінила місце проживання з м.Берегово на м. Ужгород Закарпатської області. Посилаючись на\~викладене,\~просить суд\~видати обмежувальний\~припис відносно\~ [PERSON] \~на строк\~6\~місяців із\~заборонами перебувати в місці проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; наближатися на визначену відстань 200 метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування [PERSON] . Заінтересована особа відзив на заяву не надав. Процесуальні дії по справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2025 справу передано на розгляд судді Голяни О.В. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 15:40 год. 19.03.2025. Розгляд справи о 15:40 год. 19.03.2025 не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті для ухвалення судового рішення у справі 308/6187/20, що розглядалася в порядку кримінального судочинства. Розгляд справи відкладено на 10:30 год. 20.03.2025. Ухвалою, постановленою судом без оформлення окремого документа в судовому засіданні 20.02.2025, відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] \~про виклик\~свідка [PERSON] ,\~так як\~у заяві\~всупереч вимогам\~ч.2\~ст.\~91\~ЦПК України не зазначено обставин, які може підтвердити свідок. В цьому ж судовому засіданні судом задоволено заяву [PERSON] про допит свідків неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] , втім допит свідка [PERSON] судом не проводився з тих підстав, що останній є неповнолітнім, а тому в силу вимог ст. 232 ЦПК України допит такого свідка має проводитися (при умові заінтересованості батьків, які в даному випадку є учасниками справи, в результаті її розгляду) в присутності представників органів опіки та піклування, а також служби у справах дітей, які в судовому засіданні були відсутні та з огляду на терміновість розгляду справи в судовому засіданні не оголошувалася перерва для їх виклику. Заяви та клопотання. 19.03.2025 [PERSON] подано до суду заяву про виклик свідка [PERSON] , [INFO] . 19.03.2025 [PERSON] подано до суду заяву про долучення до матеріалів справи доказів згідно переліку. 19.03.2025 [PERSON] , а також її представником адвокатом Корбин М.М. подані до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутності, заяву просили задовольнити. 20.03.2025 заінтересованою особою [PERSON] подано до суду заяву про виклик та допит свідків неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] 20.03.2025 року заінтересованою особою [PERSON] подано до суду заяву про приєднання до матеріалів справи доказів згідно переліку. Позиції учасників справи в судовому засідання. Заявник та її представник в судове засідання не з`явились. Заінтересована особа [PERSON] заперечував проти задоволення заяви, вказавши, що заявницею не наведені обставини, які б свідчили про існування фактів домашнього насильства, і докази, наданні заінтересованою собою, спростовують доводи, викладені в заяві. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2009, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2009. За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 544598 від 23.08.2024 [PERSON] обвинувачувався в тому, що 23.08.2024 о 23:31 год. в [ADDRESS] , він вчиняв насильство в сім`ї «психологічне» стосовно своєї дружини [PERSON] , втім постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 09.10.2024 року /справа №297/3634/24/, яка набула законної сили 22.10.2024 року, справу про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 544653 від 26.08.2024 року [PERSON] обвинувачувався в тому, що 03.07.2024 о 21:00 год. в [ADDRESS] , він вчиняв конфлікт з своєю дружиною [PERSON] , в ході якого наніс їй один удар рукою, чим вчинив фізичне насильство. Також за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 544657 від 03.09.2024 року [PERSON] обвинувачувався в тому 28.08.2024 о 23:00 год. в [ADDRESS] , він вчинив сварку з своєю дружиною [PERSON] , в ході якої ображав її, чим вчинив «психологічне» насильство в сім`ї. Адміністративні матеріали у відношенні [PERSON] під номерами №297/3626/24 та №297/3789/24 об`єднано в одне провадження 297/3626/24. Постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 16.10.2024 року /справа №297/3626/24/, яка набула законної сили 29.10.2024 року, справу про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 246253 від 13.10.2024 [PERSON] обвинувачувався в тому, що 12.10.2024 року о 19:40 год. він прийшов до своєї жінки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без її відома та попередження, через що вона злякалася; вказаними діями [PERSON] наніс [PERSON] психологічну шкоду її здоров`ю. Постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 18.11.2024 /справа №297/4350/24/, яка набула законної сили 29.11.2024 року, справу про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. В провадженні сектору дізнання Берегівського РВП ГУНП Закарпатській області знаходились матеріали досудового розслідування №12024078060000348 від 22.12.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Досудове розслідування здійснювалося за фактом того, що 19.12.2024\~біля 19:00\~год.\~в [ADDRESS] ,\~гр.\~ [PERSON] \~в ході\~сутички,\~яка виникла\~на ґрунті\~особистих неприязних\~відносин,\~умисно спричинив\~тілесні ушкодження\~своїй дружині\~ [PERSON] . Постановою старшого дізнавача СД Берегівського РВП ГУНП Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Сап`яна Д. кримінальне провадження №12024078060000348 від 22.12.2024 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України. Відповідно до талону повідомлення з ЄО №424 від 06.03.2025 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, прийнято заяву від [PERSON] про те, що 06.03.2025\~року о\~15:20\~год.\~до ч/ч\~ГУНП в\~Закарпатській області\~надійшла заява\~від гр.\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~мешк.\~ [ADDRESS] ,\~в якій\~просить прийняти\~міри до\~свого чоловіка\~(з\~яким триває\~процес розлучення)\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~мешканця [ADDRESS] ,\~який близько\~півроку,\~починаючи з\~вересня 2024\~року,\~вчиняє психологічне\~насильство відносно\~неї та\~її дитини,\~які супроводжуються\~погрозами позбавлення\~батьківських прав\~на дітей,\~а також\~переслідує її,\~що в\~свою чергу\~змушує її\~часто міняти\~місце проживання,\~а також\~впливає на\~її стан\~здоров`я. Постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 25.09.2024 року /справа №297/3788/24/, яка набула законної сили 08.10.2024 року, з врахуванням постанови суду про виправлення описки від 30.09.2024, [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого.1 ст.173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення за те, що 28.08.2024 о 23:00 в [ADDRESS] [PERSON] вчинила сварку, в ході якої ображала свого чоловіка [PERSON] , чим вчинила психологічне насильство. Постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 01.10.2024 року/справа №297/4135/24/, яка набула законної сили 12.10.2024 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого.1 ст.173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення за те, що 29.09.2024 о 23:30 год. [PERSON] знаходилась за місцем свого проживання, за адресою: в [ADDRESS] /, вдарила свою малолітню доньку [PERSON] , 2013 р.н., рукою по обличчю. Рішенням виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області №21 від 29.01.2025 надано дозвіл батьку [PERSON] приймати участь у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , та встановлено час для спілкування: щосереди з 15:00 год. до 19:00 год.,щоп`ятниці з 15:00 год. до 19:00 год. та кожну другу неділю з 10:00 год. до 08:00 год. ранку понеділка, починаючи з 09.02.2025. В провадженні Берегівського району суду Закарпатської області перебуває цивільна справа №\~297/4395/24 за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей. 05.02.2025 року [PERSON] звернулась із заявою постраждалої особи про зарахування в соціальний проект «Будинок Сховище» та влаштування до притулку для безпечного, тимчасового, безоплатного перебування в ньому. Того ж дня між СП «Будинок Сховище» та [PERSON] укладено договір №050225 про надання послуг для жінок, які постраждали від домашнього насильства. На дослідженому судом відеозаписі зафіксовані конфлікти подружжя [PERSON] з приводу участі у вихованні дітей та з інших причин. Заявниці [PERSON] , [INFO] , поставлені певні медичні діагнози, які з огляду на недопустимість розголошення медичної таємниці в рішенні суду не відображаються. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, що зі слів його колеги [PERSON] йому відомо про конфлікти, що виникли між подружжям [PERSON] . З [PERSON] свідок особисто не знайомий. Вивчивши та дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини є Закон № 2229-VIII, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 вказаного Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Інститут обмежувального припису призначений для невідкладного захисту прав осіб, постраждалих від домашнього насильства, шляхом покладення на кривдника певних обмежувальних заходів на визначений судом строк, незалежно від притягнення кривдника до адміністративної чи кримінальної відповідальності за правопорушення, пов`язане з домашнім насильством. Розгляд судом справ про видачу і продовження обмежувального припису врегульовано Главою 13 ЦПК. \~Статтею 350-6 ЦПК передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом № 2229-VIII або Законом України від 8 вересня 2005 року № 2866-IV «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин Суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК). Щодо правової природи обмежувального припису Верховний Суд робив висновок, що він за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК), а є тимчасовим заходом, що виконує захисну та запобіжну функцію і спрямований на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб з огляду на наявність ризиків, передбачених Законом № 2229-VIII, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях (див. постанови Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) та від 20 травня 2020 року у справі № 673/1607/19 (провадження № 61-1432св20)). Важливим для спірних правовідносин є висновок про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних стосунків, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод. Тоді як під конфліктом потрібно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнього загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони. Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких потрібно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту (див. постанову Верховного Суду від 07 листопада 2023 року у справі № 676/265/23 (провадження № 61-9498св23)). Далі суд наголошує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК). Докази, що додають до заяви про видачу обмежувального припису, мають стосуватись місця вчинення домашнього насильства, ризиків безпеки постраждалої особи, вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, тобто докази мають стосуватись обґрунтованих побоювань з приводу того, що особа (кривдник) здатний вдатися до небезпечних проявів домашнього насильства у будь-якому його вигляді - психологічному, фізичному, економічному, тощо. Це можуть бути докази застосування психологічного насильства, приниження гідності, жорстокого поводження з боку заінтересованої особи до заявника, катування, нелюдського поводження, що передбачає спричинення сильних фізичних та душевних страждань, тривалість та системність протиправної поведінки кривдника та докази того, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії по відношенню до заявника, не бажає змінювати свою поведінку, а тому існує ризик продовження кривдником таких дій, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими. На думку суду, в даній ситуації відсутні ознаки домашнього насильства, які б стали підставою для видачі обмежувального припису. Так, судом встановлено, що між подружжям склалися неприязні стосунки та існує цивільний спір щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, що автоматично не свідчить про застосування домашнього насильства. Надані заявницею докази, зокрема постанови суду по справам про адміністративні правопорушення, відповідно до яких встановлено відсутність вини [PERSON] у фактах вчинення домашнього насильства відносно дружини [PERSON] ; постанова органу досудового розслідування, відповідно до якої кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, не підтверджують факт вчинення заінтересованою особою [PERSON] домашнього насильства, з таких неможливо визначити ризики продовження чи повторного вчинення насильства та чинники і умови, які створюють або можуть створювати небезпеку для заявника, що є необхідною умовою для застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Поряд з тим притягнення заявниці до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства по відношенню до чоловіка [PERSON] разом із встановленими судом фактами неодноразового звернення заявниці в свою чергу до правоохоронних органів з заявами про вчинення щодо неї домашнього насильства, з врахуванням знаходження в провадженні суду спору про визначення місця проживання дітей, свідчить про наявність між подружжям невирішеного конфлікту. Заявниця не надала суду будь яких вагомих доказів на підтвердження факту домашнього насильства. Влаштування заявниці до притулку не являється беззаперечним доказом вчинення щодо неї домашнього насильства. Посилання на тяжкі захворювання заявниці не відносяться до предмету спору. Отже,\~за відсутності доказів вчинення домашнього насильства, вірогідності продовження чи повторного вчинення такого [PERSON] по відношенню до заявниці, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, у суду відсутні правові підстави для застосування до [PERSON] спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed