Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою, про усиновлення [PERSON] , [INFO] [PERSON] , зміну прізвища та по батькові з [PERSON] на [INFO] , зміну запису про батька з [PERSON] на [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що заявник 03.07.2020 уклав шлюб із [PERSON] , сином якої являється [PERSON] . [PERSON] родила [PERSON] у шлюбі з батьком дитини - [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник зазначає, що хоче стати батьком дитини, [PERSON] вважає його батьком та бажає мати його прізвище, належні умови проживання ним забезпечені, дружина - мати дитини надала згоду на усиновлення ним дитини, він є фізичною особою-підприємцем та має стабільний дохід, здоровий, до кримінальної чи іншої відповідальності не притягувався, відповідає всім вимогам, які передбачені законом для усиновлювачів. Ухвалою від 13.09.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження. [PERSON] в судовому засіданні підтримав подану заяву та просив її задовольнити. Надав пояснення аналогічні доводам заяви. Вказав, що з [PERSON] матір`ю [PERSON] довгий час перебував у цивільному шлюбі, офіційно одружилися у 2020 році. Заявник вважає [PERSON] своїм сином, вони разом проводять час, мають близькі стосунки, він піклується про нього, також як про власну дитину та бажає його усиновити. Наслідки усиновлення дитини йому відомі та зрозумілі Заінтересована особа: [PERSON] в судовому засіданні вказала, що не заперечує щодо усиновлення сина її чоловіком - заявником у справі, пояснила, що заявник та [PERSON] мають теплі стосунки, [PERSON] не знав біологічного батька, оскільки останній помер ще до народження [PERSON] , фактично заявник з малого віку ростить [PERSON] . [PERSON] вважає заявника батьком, кличе його батьком, вони мають родинні стосунки. Представник заінтересованої особи: органу опіки та піклування Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради вказує, що представники Служби обстежували житло та умови проживання малолітнього [PERSON] , в ході спілкування з дитиною було встановлено, що останній прив`язаний до заявника, вважає його своїм батьком. У судовому засіданні за участю психолога Дніпровського центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді неповнолітній - [PERSON] не заперечив щодо свого усиновлення заявником та сказав, що називає заявника батьком, вони разом проводять дозвілля, нещодавно народилася сестричка, Суд, заслухавши пояснення та доводи заявника, думку заінтересованих осіб, дослідивши письмові матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.07.2020, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого Центральним районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Діпро), актовий запис 225 (а.с. 14). До шлюбу з заявником [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 14.07.2012, актовий запис 380 (а.с. 11). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 29.11.2012, актовий запис 1821 (а.с. 13). [PERSON] народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 12.04.2016, актовий запис № 498, в графі батько зазначено [PERSON] (а.с. 12). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 02.08.2024 Службою у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради обстежено умови проживання в квартирі [ADDRESS] та встановлено, що заявник проживає в квартирі загальною площею 94,6 кв.м., яка складається з двох спалень, гостьової кімнати, санвузла. В квартирі зроблено новий ремонт, вона простора, чиста та світла. Житло оснащене належною побутовою технікою, меблями. [PERSON] має окрему кімнату, облаштовану для відпочинку, навчання та особистих речей. Санітарний стан житла відповідає нормам. В Кімнатах чисто, затишно. За адресою: [ADDRESS] проживають: -заявник [PERSON] , [INFO] , являється фізичною особою-підприємцем; -дружина [PERSON] , [INFO] , перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років; -донька [PERSON] , [INFO] ; -пасинок [PERSON] , [INFO] , навчається в 6 класі НВК-ліцей №100. Взаємовідносини в сім`ї добрі та гармонічні. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. [INFO] в них народилася донька [PERSON] . [PERSON] бажає усиновити пасинка [PERSON] , якого виховує, утримує та проживає з ним спільно. Зі слів [PERSON] , [PERSON] і самого [PERSON] , він вважає вітчима батьком, бо вини спільно проживають з п`ятирічного віку дитини. Заявник бажає виховувати дитину на правах рідної. Служба у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради дійшла висновку, що в квартирі [ADDRESS] створені необхідні умови для проживання, виховання дітей. (а.с. 32) У квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи та витягом з реєстру територіальної громади від 27.05.2024 (а.с. 16-17). Власниками квартири за вищевказаною адресою є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено Договором дарування квартири від 26.12.2013, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Договором дарування 1/3 частки квартири від 26.02.2020 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.02.2020 (а.с. 18-22). Заявник є фізичною особою підприємцем. Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку за 2023 рік має загальний дохід у сумі 1348304,41 грн., за 2024 рік загальний дохід заявника становить 2809247,21 грн. (а.с. 23-24, 47-48). До кримінальної відповідальності [PERSON] не притягався, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявні судимості» (а.с. 29). За висновком про стан здоров`я від 17.06.2024, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дніпровської міської ради, [PERSON] може бути усиновлювачем. [PERSON] надано згоду на усиновлення її сина [PERSON] , [INFO] , її чоловіком - [PERSON] , а також згодну на зміну прізвища та по батькові сина, що підтверджується заявою [PERSON] від 28.05.2024. Заява посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазур Я.В. та зареєстрована в реєстрі № 2130 (а.с. 25). Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Згідно зі ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, і усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно частини першої ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина (правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття). Частинами 1,2 ст. 211 СК України визначено, що усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Відповідно до ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Згода батьків на усиновлення може бути надана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 223 СК України визначено, що особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що обов`язок суду при вирішенні заяви про усиновлення перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.ч.1-3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємо відповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Частиною другою вищевказаної статті передбачено, що при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Відповідно до ст. 225 СК України, усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини. Відповідно до ст. 229 СК України, суд задовольняє таку заяву усиновлювача, у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. У відповідності до ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24.04.1967 в Страсбурзі, яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до вимог ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до ч. 1-3 статті 314 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до ст.ст. 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Суд також враховує, що в контексті положень про усиновлення та батьківство, усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися питаннями її виховання та розвитку таким чином і обсягом, яке в мінімальному значенні закріплено у законодавстві та диктується загальними уявленнями про батьківство. При цьому зовнішньо також прослідковується те, що дитина відчуває, що вона перебуває в такому оточенні, яке забезпечить їй у необхідному випадку допомогу, зокрема і на її прохання у звичайних побутових обставинах. Суд, беручи до уваги те, що заявник [PERSON] перебуває у шлюбі з матір`ю дитини [PERSON] , проживає разом з ними за однією адресою та однією сім`єю, заявник [PERSON] відповідає встановленим вимогам законодавства, що ставляться до усиновлювача, зокрема він: не молодший 21-го року (заявнику на дату звернення до суду 30 повних років); дієздатний; до кримінальної відповідальності не притягувався; старший за дитину, яку він бажає усиновити, більш як на п`ятнадцять років; особисто подав до суду заяву про усиновлення дитини; здоровий та не має медичних протипоказань щодо усиновлення; має стабільний та достатній заробіток, офіційно працевлаштований, а також: матір`ю дитини надано нотаріально засвідчену згоду на усиновлення дитини; біологічний батько дитини, яку планують усиновити помер; дитина [PERSON] прихильно ставиться до заявника та вважає його батьком, бажання самої дитини щодо усиновлення її заявником, суд вважає, що [PERSON] здатен забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя і розвитку [PERSON] . Підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено, а отже усиновлення буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Суд також дійшов висновку, що відповідно до ст. 229, 230 СК України слід внести до актового запису про народження дитини зміни щодо прізвища та по батькові дитини. Згідно з частиною четвертою статті 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved