Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі\~Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач)\~\~про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 13.07.2007 року до 20.02.2019 року перебувала з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції (актовий запис № 747). Рішенням Уманського районного суду Черкаської області від 20.02.2019 року у цивільній справі № 705/597/19 (провадження 2/705/1229/19) шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Також, разом з позивачем та її дітьми проживає мати позивача, [PERSON] , 1944 року народження, яка перебуває на утриманні позивача та в силу похилого віку, потребує постійної сторонньої допомоги. В період з 24.02.2022 по 29.09.2024 [PERSON] проходила службу в ЗСУ. Позивач вказує, що в цей період діти майже повністю перебували на її утриманні. З моменту її звільнення вона не має можливості самостійно забезпечувати дітей, а наданих коштів від батька дітей не вистачає на покриття витрат за навчання навіть однієї дитини. Сама позивач після участі у бойових діях має хворобливий стан здоров`я, отримує медичну та психологічну допомогу. Відповідач проходить службу в Збройних Силах України на посаді офіцера, має достатнє матеріальне забезпечення, додаткові джерела доходів, не має на утриманні інших осіб. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на кожну дитину. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що перебував з позивачем по справі у зареєстрованому шлюбі і який було розірвано на підставі рішення суду. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей. З заявленим позивачем розміром аліментів [PERSON] не погоджується, оскільки зазначає, що в добровільному порядку сплачує аліменти на дітей. Так лише в січні 2025 ним було перераховано не картку [PERSON] аліментів в розмірі 7000,00 грн. Також вказує, що частиною 2 статті 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Загалом, позивач просить стягнути аліменти в розмірі 1/2 частину, що є 50% від усього заробітку відповідача на утримання двох дітей, вважає, що даний розмір аліментів суперечить закріпленому в статті 183 СК України та п. 4) ч. 1 ст. 161 ЦПК України розміру стягнення аліментів на утримання двох дітей, якими встановлено у такому випадку стягувати 1/3 частину від доходу. [PERSON] вважає, що позивач наводить у позові певні обставини та не підтверджує їх доказами. Вказує, що відсутні підстави для стягнення з нього аліментів в розмірі 1/2 частини від заробітку на утримання двох дітей. В даному випадку розмір аліментів повинен складати 1/3 частину. В наслідок чого не заперечує, щодо стягнення з нього аліментів, саме в розмірі 1/3 частини від заробітку. 2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 03.02.2025 року відкрито провадження у справі, та визначено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засідання підтримала позовні вимоги та просила повністю їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, 18.02.2025 року через підсистему «Електронний суд» надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги [PERSON] вважав необґрунтованими та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку, просив позовні вимоги задовольнити частково. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.02.2019 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає з дітьми за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, шо після звільнення із ЗСУ не має джерел заробітку, не має можливості самостійно забезпечувати дітей, які навчаються у приватній школі, а також вказує, що на утриманні має матір [PERSON] , 1944 року народження, яка потребує постійної сторонньої допомоги внаслідок захворювань та похилого віку. Вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 25 % на кожну дитину від свого доходу, у зв`язку з тим, що останній перебуває на посаді офіцера управління штабу військової частини [NUMBER] , має достатнє матеріальне забезпечення, а також має у власності транспортний засіб та квартиру, інших дітей на утриманні не має. Оскільки позивач наполягає на тому, що в неї погіршився матеріальний стан та стан її здоров`я, джерел доходу не має, а відповідач фактично участі у вихованні та забезпеченні не приймає, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 4. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст.\~141\~СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із роз`яснень, які містяться в пункті 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на кожну дитину, тобто, 1/2 частину від усіх видів доходів відповідача на двох дітей, проте відповідач вважає такий розмір аліментів необґрунтованим і вважає за можливе стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини доходу на двох дітей. При подачі позову позивач [PERSON] посилається на ту обставину, що після розірвання шлюбу діти проживають із нею, також вона має на утриманні матір [PERSON] , джерела доходів немає, діти навчаються у приватній школі, а надані від відповідача кошти не покривають вартість навчання навіть однієї дитини. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Розмір аліментів має забезпечувати гармонійний розвиток дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати ряд обставин, а саме матеріальний та сімейний стан платника аліментів і дітей. Таким чином, поставивши перед судом питання про стягнення аліментів у розмірі частини всіх видів доходів відповідача на кожну дитину, що фактично становить 50% усіх доходів відповідача, позивачу належало доводити передусім наявність у відповідача, тобто платника аліментів, відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів, а також необхідність саме такого розміру аліментів для гармонійного розвитку дітей. Разом з цим, звертаючись до суду з даним позовом, позивач обмежилася наданням суду копій свідоцтва про народження дітей, копії рішення суду про розірвання шлюбу та копій квитанцій про оплату навчання. Будь-яких доказів матеріального стану позивача та відповідача, які б свідчили про необхідність та можливість сплати аліментів на двох дітей у розмірі 1/2 частини заробітку відповідача, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, матеріальних потреб дітей, їх стану здоров`я, позивачем надано не було, хоча це є її процесуальним обов`язком. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову у повному обсязі, оскільки позивачем жодним чином не обґрунтовано необхідність стягнення з відповідача аліментів на двох дітей саме у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. На думку суду, розмір аліментів у вигляді 1/3 частки з усіх видів\~заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховує інтереси обох сторін, і разом з цим відповідає інтересам дітей та враховує законодавчо закріплені засади обов`язкової участі обох батьків в утриманні дитини (ст.51\~Конституції України). Щодо посилання у позові на те, що позивач змушена нести витрати, пов`язані з навчанням дітей, суд зазначає, що позивач має право звернутися до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на навчання дітей. У зв`язку з викладеним суд вважає за доцільне позов задовольнити частково. 5. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно зі\~статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, судовий збір відповідно до вимог статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial