Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

07.11.2024 [PERSON] подала до суду вказану позовну заяву. Позивачка просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються із відповідача на її користь на утримання двох синів до 4000 грн на кожну дитину щомісячно. Позов обґрунтовано тим, що на підставі рішення Виноградівського районного суду від 29.08.2016 із відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання двох синів у розмірі по 1000 грн на кожну дитину щомісячно. На даний час ці кошти є недостатніми для утримання та виховання хлопчиків. Відзиву не подано. Позивачка просила розглядати справу без її участі. Відповідач не з`явився у судове засідання. Судова повістка, надіслана за вказаною у заяві адресою, повернута без вручення із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою». Демографічний реєстр не містить даних про адресу реєстрації місця проживання відповідача. Суд опублікував оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті Судової влади України. У зв`язку з цим, суд, згідно вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти розгляду справи на підставі наявних у справі доказів не заперечила. Вивчивши доводи позовної заяви, та дослідивши подані позивачкою докази, суд вирішив наступне. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29.08.2016 у справі №299/2083/16-ц з відповідача стягуються аліменти на утримання двох синів у твердій грошовій сумі по 1000 грн на кожну дитину щомісячно. Рішення набрало законної сили. Діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із позивачкою. Позивачка самостійно їх виховує, забезпечує та організовує їх побут та життя, сама несе додаткові витрати на їх утримання. Зі слів позивачки, та що суд вважає об`єктивно вірогідним, за вісім років з часу стягнення аліментів у розмірі по 1000 грн на одну дитину щомісячно, - витрати на утримання дітей значно зросли, зокрема і тому, що діти подорослішали, а отже зросли витрати на забезпечення їх харчування, придбання одягу та інших речей повсякденного вжитку, необхідних дітям шкільного віку. Рівень споживчих цін суттєво зріс, що не потребує доведення. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не має інформації про працевлаштування відповідача, про характер та розмір його активних доходів, наявність пасивних доходів, інформації про його стан здоров`я та наявність інших утриманців. Проте, при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу врахував права та інтереси дітей:\~ аліменти є власністю дитини, а батьки основним, якщо не єдиним, джерелом матеріального існування. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З огляду на те, що діти проживають разом із позивачкою, вона одна зайнята організацією їх побуту, забезпеченням умов їх навчання, життя, піклуванням про їх здоров`я, культурний та духовний розвиток, вихованням, проживають у сільській місцевості, тобто можливості позивачки своєю працею отримувати високий дохід є обмеженими, а діти досягли підліткового віку, що зумовлює зростання їх матеріальних потреб, суд вирішує, що позов слід задовольнити. Позивачка звільнена від сплати судового збору за позов про аліменти. На підставі ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви, яку подано 07.11.2024, у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved