Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~18 лютого 2025 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] (треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дулик Мирослава Богданівна, Львівська міська рада) про визнання договору довічного утримання недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності ухвалено: позов задовольнити; визнати недійсним договір довічного утримання укладений, 05 лютого 2016 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дулик М.Б., зареєстрований в реєстрі за № 197; скасувати рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дулик Мирослави Богданівни, індексний номер: 28140509 від 09 лютого 2016 року 11:23:19, про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 2147 гривень 20 коп. судового збору. У той\~же день,\~18\~лютого 2025\~року до\~суду надійшла\~заява представника\~позивача \~адвоката Літовченко\~Л.Р.\~про ухвалення\~додаткового рішення\~щодо розподілу\~судових витрат\~увиді\~витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14000 гривень 00 коп. /Т- 2 а.с.37/. 28 лютого 2025 року до суду надійшло клопотання представника відповідачки адвоката Заремби Ю.І. про залишення заяви без розгляду, з мотивів того, що адвокат Літовченко Л.Р. не подала заяву про судові витрати до закінчення судових дебатів /Т-2 а.с.49,50/. У судовому засіданні позивач та його представник заяву про ухвалення додаткового рішення підтримали, просять її задовольнити. У судовому засіданні відповідачка та її представник проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення заперечили, просять залишити її без розгляду. Суд, заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Згідно з\~пунктом 3\~частиною 1статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частино. 1 статті 133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~частини 8\~статті 141\~ЦПК України\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи, належать витрати\~на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 3 статті 133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно із нормами частин 1- 6\~статті 137 ЦПК України\~витрати,\~пов`язані\~з правничою\~допомогою адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави;\~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат:\~1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини 8\~статті 141 ЦПК України\~\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази\~подаються до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі або\~протягом п`яти\~днів після\~ухвалення рішення\~суду за\~умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Суд зазначає, що позовна заява містить вимогу стягнення з відповідача судових витрат, зокрема, у ній зазначається, що попередній розрахунок судових витрат складається зі судового збору в розмірі 1073,60 грн. Крім цього, з технічного запису судового засідання за 18 лютого 2025 року чітко вбачається, що адвокат Літовченко Л.Р. у судових дебатах зробила усну заяву про те, що нею протягом п`яти днів будуть подані докази витрат позивача на професійну правничу допомогу. При цьому, заява про стягнення судових витрат у виді професійної правничої допомоги була подана відразу після ухвалення рішення у справі, тобто, 18 лютого 2025 року. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до вищевказаної заяви долучені : договір про надання правової допомоги № 26, укладений 30 жовтня 2023 року між адвокатом Котельником Ю.В. та адвокатом Літовченко Л.Р. /Т-2 а.с.28-40/; додаток до договору про надання правової допомоги, підписаний 30 жовтня 2023 року [PERSON] та адвокатом Літовченко Л.Р., відповідно якої сторони визначили вартість робіт адвоката, зокрема, розрахунок оплати здійснюється в розмірі 1000,00 грн. за судодень /Т-2 а.с.41,42/; акт виконаних робіт від 14 лютого 2025 року, відповідно якого підписанти ствердили, що адвокатом були надані, а клієнтом прийняті та оплачені наступні юридичні послуги: надання правничої допомоги в суді 18 грудня 2023 року, 19 січня 2024 року, 08 квітня 2024 року, 30 квітня 2024 року, 07 червня 2024 року, 01 червня 2024 року, 18 вересня 2024 року, 31 жовтня 2024 року, 05 листопада 2024 року, 17 грудня 2024 року, 23 січня 2025 року, 14 лютого 2025 року, тобто загальна кількість становить 14 днів; квитанції до прибуткового касового ордеру № 26/23 від 30 жовтня 2023 року та № 26/23-1 від 14 лютого 2025 року про сплату [PERSON] 14000,00 гривень за договором про надання правової допомоги № № 26 від 30 жовтня 2023 року /Т-2 а.с.44,45/. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2021 року у справі № 161/20630/18 (провадження № 61-12221св20) зазначено, що «на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц). Обґрунтованих доводів щодо неспівмірності витрат на правову допомогу відповідачем не наведено. Суд вважає надані докази достатніми та такими, що підтверджують дійсні витрати позивача на правничу допомогу, сума судових витрат не є завідомо перевищеною або неспівмірною із виконаною адвокатом роботою. Враховуючи наведене, суд дослідивши докази по справі, прийшов до висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволенню у повному обсязі, а відтак є всі підстави для ухвалення додаткового рішення у справі.

Outcome: approved