Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Бровко Р.М., звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 22.04.2022 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є те, що вони мають різні погляди на права та обов`язки подружжя, між ними відсутнє взаєморозуміння. Примирення та збереження шлюбу неможливе. Донька залишилась проживати з позивачкою; наразі вони мешкають за адресою: [ADDRESS] , за місцем проживання матері позивачки [PERSON] . На утримання спільної дитини відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В період з 31.10.2023 по 11.11.2024 позивачкою понесені додаткові витрати на лікування та обстеження дитини в розмірі 41 310,70 грн, які мають бути стягнуті з відповідача в повному обсязі з огляду на те, що за цей період аліменти не стягувались і жодної компенсації таких витрат він не здійснював. Враховуючи наявні захворювання у дитини, встановлену групу інвалідності та пов`язану з цим необхідність постійного лікування, необхідним є стягнення додаткових витрат на дитину щомісячно. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить: - розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №302 від 22.04.2022; - після розірвання шлюбу прізвище позивача, яка змінила його під час державної реєстрації шлюбу, залишити « [PERSON] »; - присудити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вже понесені додаткові витрати на дитину [PERSON] , що викликані її хворобою, в розмірі 41310,70 грн; - присудити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на дитину [PERSON] , що викликані її хворобою, які будуть понесені періодично в розмірі 1721 грн в розрахунку на місяць; - стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 7 тис. грн. Ухвалою суду від 27.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначене судове засідання на 10:00 26.02.2025. 26.02.2025 судове засідання було відкладене за клопотанням представника відповідача [PERSON] ; 10.03.2025 судове засідання було відкладене за клопотанням представника позивачки Бровка Р.М. ; 21.03.2025 судове засідання було відкладене в зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні №592/4565/25. В судове засідання 25.03.2025 відповідач не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином; відзив на позовну заяву не надав. Представник відповідача [PERSON] подала клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи, що у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні; судовий розгляд неодноразово відкладався, в тому числі за клопотанням представників відповідача; строк розгляду даної справи сплинув; наявних у справі матеріалів достатньо для ухвалення рішення; суд вважає за можливе судовий розгляд провести у відсутність сторони відповідача. Заслухавши пояснення адвоката Бровка Р.М. на підтримку позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності та співставленні, судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 22.04.2022, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис за №302 (а.с. 12). Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). На даний час сторони не підтримують подружні відносини, фактично сім`я розпалася, примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зареєстрований між сторонами шлюб необхідно розірвати. Дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою за місцем мешкання її матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Дитина перебуває на утриманні позивачки. З долученої до позову виписці по картці/рахунку на ім`я [PERSON] за період з 01.01.2024 по 11.11.2024 вбачається, що відповідачем періодично здійснювались перерахування грошових коштів на загальну суму 10 000 грн, а також з вказівкою про призначення платежу «повернення боргу» були перераховані грошові кошти на загальну суму 32 200 грн. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За нормами ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що відповідач є батьком дитини, яка на даний час перебуває на утриманні позивачки, добровільно систематично матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, є особою працездатного віку, отже має об`єктивну можливість виплачувати аліменти, щомісячний розмір яких становить 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.01.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України). Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Вказаних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 29.04.2022 у справі № 761/27222/20, які відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є дитиною з інвалідністю; клініко - функціональний діагноз: вроджена вада розвитку ЦНС у вигляді шизенцефалії з частими епілептичними нападами, резистентними до антиконвульсивної терапії, грубою затримкою стато-кінетичного та психомовленнєвого розвитку; супутні захворювання: плоско-вальгусні стопи (а.с. 19, 64, 66). Дитина [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 14.03.2022 по 31.03.2022, з 04.08.2022 по 19.08.2022, з 28.09.2022 по 14.10.2022, з 22.11.2022 по 30.11.2022, з 06.03.2023 по 07.03.2023, з 17.07.2023 по 04.08.2023, з 12.09.2023 по 03.10.2023, з 12.11.2024 по 26.11.2024 (а.с. 49-51, 52, 53, 54, 55-56, 57-58, 59, 60). Долученими до позову копіями фіскальних чеків підтверджено придбання медичних препаратів за призначеннями лікарів на суму 9 090,76 грн (а.с.47, 48). Витрати на проведені медичні обстеження [PERSON] підтверджені актами про надані медичні послуги ТОВ «Лікарська практика» на суму 5 780 грн (а.с. 61-62), консультативним висновком дитячого невролога та випискою з банківського рахунку, вартістю 1090 грн (а.с. 41, 68). В той же час виписка по картці/рахунку на ім`я [PERSON] за період з 01.01.2024 по 11.11.2024, яка містить відомості щодо операцій в різних аптеках, не є допустимим доказом понесених позивачкою додаткових витрат на лікування дитини, оскільки з виписки неможливо встановити, що в аптечних закладах придбавались лікарські засоби саме для Злати. Отже суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки понесених додаткових витрати на лікування доньки на суму 15 960,76 грн. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості про незадовільний матеріальний стан відповідача, з огляду на його незначну фінансову участь в попередньому утриманні дитини, відсутність доходу у позивачки через необхідність постійно доглядати дитину з інвалідністю, суд вважає за можливе компенсувати понесені нею витрати за рахунок відповідача в повному обсязі. Крім того, враховуючи стан здоров`я дитини [PERSON] , наявні у неї захворювання та встановлену інвалідність, а також пов`язану з цим потребу постійного лікування та специфічного догляду, та відповідно значні матеріальні втрати, які буде нести позивачка, суд вважає необхідним стягувати з відповідача в якості додаткових витрат на дитину по 1 500 грн щомісячно. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки позивачка при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст.141ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 3 875,84 грн (1211,20 х 4 х 0,8) - за чотири позовні вимоги з застосуванням коефіцієнту 0,8 при поданні позову до суду в електронній формі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати по оплаті правничої допомоги адвоката (платіжна інструкція №@2PL572444 від 25.11.2024, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН №000157, ордер на надання правничої допомоги серії ВМ №1061071, договір про надання правової (правничої) допомоги №02/25-11-24 від 25.11.2024, рахунок-фактура №01 від 25.11.2024); пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 5 401,4 грн, що складається з: 1 750 грн - вимога про розірвання шлюбу, 1 750 грн - вимога про стягнення аліментів, 676,13 грн - вимога про понесені додаткові витрати (1750 х 15960,76 : 41310,70), 1525,27 грн - вимога про майбутні додаткові витрати (1750 х 1500 : 1721). На підставі викладеного та

Outcome: partial