Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивач, в особі свого представника адвоката Рогозіна О.В. звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 14 липня 2018 року позивач з відповідачем уклали шлюб. У шлюбі у позивача з відповідачем народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2024 року шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , за місцем його проживання. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована з позивачем. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням\~ ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено такі фактичні обставини справи. 14 липня 2018 року зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 17.07.2024 р.). Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2024 року шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , за місцем його проживання. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрований з позивачем. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 158/1638/18. У відповідності до\~ ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи інтереси малолітньої дитини, забезпечуючи надійний захист інтересів дитини та отримання ним надійного стабільного матеріального утримання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі\~ ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved