Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Представник ТОВ "СВЕА ФІНАНС" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором оренди з правом викупу № 1144210419002 від 19.04.2021 р. у розмірі 43 975,00 грн.. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 19.04.2021 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та [PERSON] в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210419002, за яким ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» надав [PERSON] у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, а [PERSON] прийняв об`єкт оренди у строкове платне володіння та користування, а також зобов`язання сплачувати ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» орендну плату. ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, передавши [PERSON] у володіння та користування погоджений об`єкт оренди. У свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання зі сплати орендних платежів належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за договором. 03.07.2023 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») було укладено договір факторингу № 01.02-28/23, за яким ТОВ «СВЕА ФІНАНС» отримало від ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» право вимоги до [PERSON] за договором оренди майна з правом викупу № 1144210419002 від 19.04.2021 р., що складається з права вимоги заборгованості за договором у загальному розмірі 43 975 грн 00 коп, з яких: 17 590 грн 00 коп заборгованість за простроченими орендними платежами; 8 795 грн 00 коп нарахована пеня та 17 590 грн 00 коп заборгованість за вартістю орендного майна, донарахована Позивачем. З урахуванням вищевикладеного, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» просило стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості та вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 27.01.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з малозначністю. 11.03.2025 від відповідача засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до якого просить зменшити розмір заборгованості до 17 590 грн Посилаючись на ч. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" вважає, що він як військовослужбовець, має право на списання штрафних санкцій, пені та відсотків по кредиту. На підтвердження доводів надано копію військового квитка та посвідчення УБД. Представник позивача в позовних вимогах просила розгляд справи проводити за її відсутністю, проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, до суду подано відзив на позовну заяву. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19.04.2021 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та [PERSON] в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210419002 (а.с. 9), відповідно до п. 1 якого ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» зобов`язалося передати [PERSON] у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди (Smart/tel Xiaomi Redmi Note 8 Pro 6/128GB Blue), з наступним переходом права власності на такий об`єкт до [PERSON] на визначених правилах та умовах, а [PERSON] зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність на визначених умовах, а також сплачувати ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» орендну плату. Відповідно до п. 3 договору передбачено, що передача об`єкту оренди здійснюється за товарно-транспортною накладною або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі та отримання об`єкта оренди. Підписанням документа про передачу у користування [PERSON] підтверджує факт отримання об`єкту оренди у належному стані. Умовами договору оренди сторонами погоджено, що розмір орендної плати становить 1 759 грн 00 коп, які сплачуються [PERSON] до 219-го числа кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, останнім днем внесення платежу є 19.04.2022 року. Відповідно до п. 4 договору сторони погодили застосування способу забезпечення виконання зобов`язання у виді неустойки, а саме право ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» право нараховувати пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором. Таким чином, судом підтверджено, що 19.04.2021 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та [PERSON] було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210419002, на підставі якого між сторонами виникло зобов`язання на вищезазначених умовах. З експрес-накладної № 20450376172486 від 19.04.2021 року (а.с. 21) судом підтверджено, що ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу виконало у повному обсязі, передавши у встановлений в договорі строк [PERSON] визначений об`єкт оренди. З розрахунку заборгованості за договором оренди (а.с. 22) судом підтверджено, що [PERSON] свої зобов`язання зі сплати орендних платежів у повному обсязі не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 43 975 грн. 00 коп., з яких: 17 590 грн. 00 коп. заборгованість зі сплати орендних платежів; 8 795 грн. 00 коп. нарахована сума пені та 17 590 грн. 00 коп. сума заборгованості за вартістю неповернутого об`єкту оренди. 03.07.2023 р. між ТОВ "БУДИНОК КОМФОРТУ" та ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" (після перейменування ТОВ "СВЕА ФІНАНС") було укладено Договір факторингу № 01.02.-28/23, відповідно до умов якого ТОВ "БУДИНОК КОМФОРТУ" передає Фактору, а Фактор набуває Прав вимоги Клієнта за Договорами та сплачує Клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки встановлені цим Договором (а.с. 27-32). Плата за Договором факторингу №01.02-28/23 ВІД 03.07.2023 р. в сумі 7200000,00 грн. підтверджується платіжною інструкцією № 9196 від 10.07.2023 р. (а.с. 37). Згідно з підпунктом 3.1.3 Договору факторингу сторони погодили, що право вимоги переходить до Фактора (Позивача) з моменту підписання Договору факторингу після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договорами оренди. Разом з правами вимоги Фактору (Позивачу) переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували у Клієнта (Орендодавця) на момент переходу цих прав та передбачених Договором оренди. Відповідно до п. 2.2 Договору факторингу передбачено, що загальний розмір Заборгованостей складаєтся з: заборгваності зі сплати сум орендної плати за Договорами оренди, сум неустойки, обов`язок сплати яких виникає у зв`язку з невиконанням умов Договорів оренди та сум вартості викупу орендованого майна, що Фактор матиме право самостійно нарахувати Боржникам за Договорами оренди у зв`язку із розірванням Договорів оренди внаслідок прострочення сплати Боржниками орендної плати за Договорами оренди. Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу погоджений перелік Боржників, їх Договорів оренди, Права вимог за якими відступаються зв цим Договором Факторингу, особистих даних і розмірів грошових зобов`язань ожного з них із зазначенням суми особистих даних і розмірів грошових зобов`язань кожного з них із зазначенням суми заборгованості, а також інших даних у разі їх наявності у Клієнта, за формою, наведеною в Додатку № 1 до цього Договору (Реєстр Боржників). Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 03.07.2023 р. № 01.02-28/23 загальна заборгованість [PERSON] за договором оренди з правом викупу складала загальну суму вимог за договором 26 385,00 грн., з яких: 17 590,00 грн. - загальна сума вимог за договором без штрафних санкцій та 8 795,00 грн. - сума штрафних санкцій. 27.06.2024 року за вих. № 18604844 позивачем надіслано на адресу відповідача сповіщення про розірвання договору № 1144210419002 оренди майна з правом викупу від 19.04.2021 року та зазначено можливість врегулювання заборгованості в досудовому порядку, а саме погашення заборгованості за договором в строк до 12.07.2024 року, яка станом на 28.06.2024 року становить 43 975,00 грн, і складається із: простроченої заборгованості за орендними платежами в розмірі 17 590,00 грн; заборгованості за пенею у розмірі 8 795,00 грн; заборгованості зі сплати вартості неповерненого Об`єкту оренду за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення Договору оренди майна з правом викупу Орендних платежів у розмірі 17 590,00 грн (а.с. 25). Відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив на позовну заяву в якому заборгованість за простроченими орендними платежами не заперечував, проте заперечував щодо нарахування штрафних санкцій, вказуючи, що є військовозобов`язаним та має право на їх списання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як вбачається з матеріалів справи, всі дії [PERSON] при укладенні Договору оренди майна з правом викупу № 1144210419002 від 19.04.2021 р. підтверджувалися та підписувалися електронним підписом за допомогою одноразових ідентифікаторів, які направлялися на мобільний номер телефону відповідача. Таким чином, встановлено, що договір між позивачем та ТОВ "Будинок Комфорту" укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Ураховуючи викладені обставини, суд вважає, що Договір № 1144210419002 від 19.04.2021 р. укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цих договорів сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Крім того, фак укладення між сторонами кредитного договору не заперечується. Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності га справедливості. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання виконав, передав вказане майно у тимчасове користування відповідачу, що підтверджується Експрес-накладною «Нова пошта» № 20450376172486 від 19.04.2021 р. (а.с. 21). Відповідно до п. 6.4.6. Правил - у разі припинення Договору оренди майна з правом викупу, в тому числі і в разі одностороннього його розірвання за ініціативи орендодавця, орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані, у якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а також штрафу у розмірі, визначеному в пункті 8.5 даних правил, та сплати вартості об`єкту оренди за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення Договору оренди майна з правом викупу орендних платежів. [PERSON] не виконував належним чином свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 43 975,00 грн. Ці обставини підтверджуються письмовим розрахунком заборгованості. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] виконав свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу та сплатив повністю грошові кошти. Отже, враховуючи строки дії договору № 1144210419002 від 19.04.2021 р. оренди майна з правом викупу та відповідно строк оренди 12 місяців та обов`язок відповідача сплачувати щомісячні платежі у розмірі 1 759,00 грн., то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за простроченими орендними платежами в розмірі 17 590 грн 00 грн та заборгованість за вартістю орендного майна, донараховна Позивачем в розмірі 17 590,00 грн, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині у повному обсязі. Щодо стягнення заборгованості за пенею суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Водночас, відповідно до п.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Крім цього, згідно п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вищезазначені норми звільняють позичальника від відповідальності за порушення грошового зобов`язання за особливих обставин. При цьому, норма п.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є спеціальною і поширюється на кредитні правовідносини, учасниками в яких є військовослужбовці, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Відповідно до листа від 02.09.2014 року № 18-112/48620 Національний банк України надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142, відповідно до якого: «За результатами розгляду інформуємо, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки". Форма військового квитка визначена Указом Президента України від 25.05.94 № 263/94 "Положення про військовий квиток рядового, сержантського і старшинського складу" та "Положення про військовий квиток офіцера запасу". Також документами, які підтверджують призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, можуть бути довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною». Тобто, документами, які підтверджують призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджують призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною. Наданими відповідачем письмовими доказами підтверджується, що він є військовослужбовцем, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, що підтверджується копією військового квитка на його ім`я ( а.с. 85-86) Отже, наявні у справі докази підтверджують факт призову відповідача на військову службу під час мобілізації на особливий період, що дає підстави для висновку про те, що на спірні правовідносини поширюється дія пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Тобто, вимога про стягнення з відповідача заборгованостіза пенею не може бути задоволена. Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню заборгованості за простроченими орендними платежами в розмірі 17 590 грн 00 грн та заборгованість за вартістю орендного майна в розмірі 17 590,00 грн, знайшов своє підтвердження. Водночас, правових підстав для стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору у частині нарахованої пені в розмірі - 8795,00 грн, немає. А тому, в цій частині позовних вимог Товариства, слід відмовити. Оскідьки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~ [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1937 грн 92 коп (35180 грн х 100 : 43975 = 80 %, 2422,40 х 80 % = 1937 грн 92 коп.).

Outcome: partial