Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

02.12.2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник КП «ХТМ» з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 87\~637,31 грн., інфляційні витрати в сумі 4 525,42 грн., 3% річних у сумі 1\~881,93 грн. та стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що КП «ХТМ» надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. Відповідачі, у свою чергу, не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за ними виникла заборгованість за період з 01.11.2013 року по 31.10.2021 року у сумі 87\~637,31 грн. Також з посиланням на ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховані до стягнення з відповідачів інфляційні витрати в сумі 4 525,42 грн. та 3% річних у сумі 1\~881,93 грн. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.12.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі. Призначено судове засідання. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.07.2022 року позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.11.2013 року по 31.10.2021 року у сумі 87\~637 (вісімдесят сім тисяч шістсот тридцять сім) гривень 31 копійка. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» інфляційні витрати в сумі 4\~525 (чотири тисячі п`ятсот двадцять п`ять) гривень 42 копійки та 3% річних від простроченої суми у сумі 1\~881 (одна тисяча вісімсот вісімдесят одна) гривня 93 копійки. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі по 756 (сімсот п`ятдесят шість) гривень 67 копійок з кожного окремо. 12.02.2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Москаленко І.Б. звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 19.07.2022 року у цивільній справі №639/8187/21 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в якій просила поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду; заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.07.2022 року у цивільній справі №639/8187/21 скасувати, та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 13.02.2024 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2024 року клопотання [PERSON] про поновлення\~процесуального строку\~на подачу\~заяви про\~перегляд заочного\~рішеннясуду від 19.07.2022 року у цивільній справі №639/8187/21 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання \~задоволено. Поновлено [PERSON] процесуальний строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.07.2022 року у цивільній справі №639/8187/21 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Прийнято до провадження заяву представника відповідача\~ [PERSON] \~адвоката Москаленко\~Ірини Борисівни\~про перегляд\~заочного рішення\~суду від\~19.07.2022\~року у\~цивільній справі\~№639/8187/21\~за позовом\~Комунального підприємства\~«Харківські теплові\~мережі» до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~послуги з\~теплопостачання і призначено розгляд заяви в судовому засіданні. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.02.2024 року заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Москаленко Ірини Борисівни про перегляд заочного рішення суду від 19.07.2022 року у цивільній справі №639/8187/21 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено.Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від\~19.07.2022\~року у\~цивільній справі\~№639/8187/21\~за позовом\~Комунального підприємства\~«Харківські теплові\~мережі» до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~послуги з\~теплопостачання скасувано. Цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 05.03.2024 року на адресу суду за вх. №5849 від представника відповідача [PERSON] адвоката Москаленко І.Б. надійшов відзив на позов, в якому остання просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що дійсно, у відповідачів виникла заборгованість за надані позивачем послуги з теплопостачання, разом з цим відповідач [PERSON] не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості, сумою заборгованості та періодом, за який позивач просить суд цю заборгованість стягнути солідарно з відповідачів, а також з розрахунком інфляційних втрат та 3% річних. Відповідно до доданої позивачем до позовної заяви «Відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу» з травня 2014 року по жовтень 2021 року надходили оплати за послуги з теплопостачання за відповідні місяці (колонка № 14 таблиці «Надходження оплат»). Але у колонці № 16 «Сплачено за місяць з урахуванням періоду» з травня 2014 року по жовтень 2021 року зазначені нулі, тобто отримані за цей період грошові кошти або взагалі не були враховані позивачем або були віднесені до оплати заборгованості за попередні періоди. Жодних пояснень з цього приводу позивач не надав. Між тим це тягне за собою збільшення суми боргу за останні 3 роки, яка може бути стягнута з відповідачів з урахуванням строку позовної давності, та на яку позивачем були нараховані інфляційні втрати та 3 % річних. Інфляційні втрати нараховані неправильно, на коефіцієнти замість індексів інфляції, як це повинно бути. З цих підстав представник відповідача вважає, що наданий позивачем розрахунок суми заборгованості відповідачів є недостовірним доказом на підтвердження позовних вимог та вважає, що позивач має надати роз`яснення та уточнення розрахунку заборгованості відповідачів за послуги з теплопостачання та розрахунку інфляційних втрат та 3% річних. Позивач, звернувшись з даним позовом до суду, просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2013 року по 31.10.2021 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Враховуючи той факт, що Законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності, заява про її застосування може бути викладена у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного. Відтак, до позовних вимог позивача слід застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні частини позовних вимог, заявлених з пропуском строку позовної давності. 06.05.2024 року на адресу суду від представника позивача КП «Харківські теплові мережі» надійшли додаткові пояснення, в яких обґрунтовані підстави для застосування строку позовної давності лише до 02.04.2017 року відповідно до чинного законодавства. 21.06.2024 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Москаленко І.Б. надійшли заперечення за додаткові пояснення позивача. Крім того 19.08.2024 року до суду від представника позивача КП «Харківські теплові мережі» надійшли додаткові пояснення, в яких останній зазначив, що в судовому засіданні виникли питання щодо визначення сум основної заборгованості та нарахувань інфляційних втрат та 3% річних з урахуванням фактично стягнутих сум в ході примусового виконання до моменту скасування рішення, що підлягало виконанню. З урахуванням позиції позивача, викладеної у додаткових поясненнях по справі, станом на 19.08.2024 року сума заборгованості за послуги теплопостачання за період з квітня 2017 року по жовтень 2021 року включно складає 61011,31 грн. Грошові кошти, стягнуті з відповідача [PERSON] в ході примусового виконання надійшли до позивача в загальній сумі 4803,45 грн., зараховані та розподілені підприємством позивача наступним чином: 756,67 грн. - судовий збір, 2164,85 грн. - інфляційні втрати, 1881,93 грн. - 3% річних. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, на думку позивача станом на 19.08.2024 стягненню з відповідачів підлягають: 61011,31 грн. за теплопостачання за період з квітня 2017 по жовтень 2021 року включно 2360,57 грн. інфляційних втрат за період з листопада 2018 по жовтень 2021 року включно (4525,42 грн. - 2164,85 грн. = 2360,57 грн.) 0,00 грн. 3% річних за період з листопада 2018 року по жовтень 2021 року включно (1881,93 грн. - 1881,93 грн. = 0,00 грн.) 1513,33 грн. судового збору (2270,00 грн. - 756,67 грн = 1513,33 грн.). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.02.2025 року зобов`язано Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Хаблова Валерія Миколайовича надати суду: розпорядження по ВП №73549035 разом з вказівкою на призначення платежів, їх розмір і копії відповідних квитанцій щодо стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] грошових коштів на користь КП «ХТМ» на виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.07.2022 року у цивільній справі №639/8187/21. Витребувані докази надані на адресу суду. В судовому засіданні 18.03.2025 року представник позивача КП «ХТМ» - Суржан Р.Д. надав вступне слово, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові та додаткових поясненнях обставини, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Москаленко І.Б. надала вступне слово, в якому заперечувала проти позовних вимог позивача, посилаючись на викладені у відзиві та письмових запереченнях обставини, просила у задоволенні позову відмовити та застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог позивача. Додатково представник відповідача зазначила, що [PERSON] не проживає за вказаною адресою, тому не сплачувала за послуги теплопостачання, отже їй невідомо чи зазначали інші відповідачі в квитанціях про часткову оплату таких послуг конкретний період. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзив не надали. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Довідками, що містяться в матеріалах справи, підтверджено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровано місце проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 4, 14-17). За даним особовим рахунком наявна заборгованість по сплаті за послуги теплопостачання за період з 01.11.2013 року по 31.10.2021 року у сумі 87\~637,31 грн. (а.с. 5-6). Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію станом на 19.08.2024 року, сума заборгованості за послуги теплопостачання за період з квітня 2017 року по жовтень 2021 року включно складає 61011,31 грн. (а.с.166-168). Грошові кошти, стягнуті з відповідача [PERSON] в ході примусового виконання заочного рішення, надійшли до позивача в загальній сумі 4803,45 грн., зараховані та розподілені підприємством позивача наступним чином: 756,67 грн. - судовий збір, 2164,85 грн. - інфляційні втрати, 1881,93 грн. - 3% річних, що підтверджується наданими приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Хабловим В.М. по ВП №73549035 даними відповідних квитанцій щодо стягнення із відповідача [PERSON] грошових коштів на користь КП «ХТМ» на виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.07.2022 року у цивільній справі №639/8187/21 (а.с.187-189). Отже судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання, однак мають заборгованість з оплати послуг теплопостачання, що не спростовано відповідачами в судовому засіданні. Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Також згідно зі ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 68 ЖК УРСР закріплено, що наймач зобов`язаний\~своєчасно вносити\~квартирну плату\~та плату\~за комунальні\~послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також згідно з п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, який введено в дію з 01.05.2019 року передбачено, що індивідуальний споживач зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Такий порядок надання послуг з опалення та гарячого водопостачання також передбачений «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року №630. Згідно з п. 18 вищевказаних правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідачі, отримуючи послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, вказані послуги своєчасно не оплачували, у зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість за дані послуги за період з 01.11.2013 року по 31.10.2021 року у сумі 87\~637,31 грн., що не спростовано відповідачами в судовому засіданні жодними доказами. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови КМУ №392 від 20.05.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 року на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенні, території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Окрім того, Законом України від 30.03.2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений Закон України від 30.03.2020 року №540-ІХ набрав чинності 02.04.2020 року. Крім того указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, дію якого неодноразово продовжено. За приписами п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. ст. 257-259, 362, і 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. З огляду на вищевикладене, враховуючи дію встановленого карантину та воєнного стану, який триває і на даний час, суд застосовує строк позовної давності, і приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання частково за період з 01.04.2017 року по 31.10.2021 року в розмірі 61\~011,31 грн., які підлягають стягненню з відповідачів у солідарному порядку. В іншій частині позовні вимоги за період до 01.04.2017 року задоволенню не підлягають у зв`язку зі спливом строку позовної давності і відсутністю поважних причин для поновлення такого строку. Разом з тим, грошові кошти, стягнуті з відповідача [PERSON] в ході примусового виконання заочного рішення, надійшли до позивача в загальній сумі 4803,45 грн., зараховані та розподілені підприємством позивача наступним чином: 756,67 грн. - судовий збір, 2164,85 грн. - інфляційні втрати, 1881,93 грн. - 3% річних. Отже беручи до уваги розрахунок позивача щодо інфляційних втрат та 3% річних (а.с.7), який суд вважає обґрунтованим, враховуючи, що відповідачами прострочено виконання грошового зобовязання, однак відповідач [PERSON] в ході примусового виконання сплатила 2 164,85 грн. в рахунок погашення інфляційних втрат та 1 881,93 грн. в рахунок погашення 3% річних, суд вважає в цій частині позов задовольнити частково і стягнути солідарно лише з відповідачів [PERSON] , [PERSON] інфляційні втрати у розмірі 2\~360,57 грн., і не стягувати вже сплачені 3% річних в розмірі 1881,93 грн. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Задовольняючи позовні вимоги на 70% від заявлених в первісному позові, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд визначає пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в розмірі 1589,00 грн. Однак, беручи до уваги, що відповідач [PERSON] в ході примусового виконання заочного рішення вже сплатила 756,67 грн. судового збору (1589,00 грн. 756,67 грн. = 832,33 грн.), суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] залишок судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 832,33 грн., тобто по 416,17 грн. - з кожного відповідача окремо. В іншій частині суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: partial