Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Рафалівської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . На день його смерті, спільно разом із ним проживала співмешканка [PERSON] . Після смерті останнього відкрилася спадщина, що складається із будинку [ADDRESS] з погосподарськими приміщеннями та присадибною земельною ділянкою, також земельні ділянки, які знаходяться на території Лозківської сільської ради Володимирецького (Вараського) району, Рівненської області, площею 2,36 га для ведення особистого селянського господарства. Заповіт відсутній. Після смерті батька, заявниця фактично вступила в управління майном, обробляла земельні ділянки. Однак оформити спадкові права на земельні ділянки через нотаріальну контору не має можливості, оскільки, державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті власника. До правовідносин по спадкуванню майна застосовуються положення Цивільного кодексу 1963 року. Так, згідно із ч.2 статті 524 ЦК 1963 року, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до статті 549 ЦК 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оформити спадщину на земельні ділянки позивач не може, оскільки державний акт видано після смерті власника паїв. На підставі наведеного просить визнати за нею право власності на спадкове майно, оскільки \~підтвердити свої спадкові права, окрім як в судовому порядку, не може. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 січня 2025 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 28 січня 2025 року відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 27 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Належним чином повідомлений представник Рафалівської селищної ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданий 22 лютого 2000 року, актовий запис за №33. Відповідно до довідки №85 від 02.02.2021, виданої виконкомом Лозківської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Згідно довідки №86 від 02.02.2021, виданої виконкомом Лозківської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] склад сім`ї був наступний: [PERSON] , [INFO] , співмешканка. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, серії [NUMBER] ; свідоцтвом про одруження позивачки, серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,36 га на території Лозківської сільської ради Володимирецького (Вараського) району, Рівненської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії IV-РВ №022907 від 17 березня 2004 року. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №80268586 від 27.02.2025 Згідно ч.2 статті 524 ЦК 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до статті 549 ЦК 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Також доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічний паспорт, реєстраційний талон) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються нотаріусом з врахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і за відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Державний акт на право власності на земельні ділянки спадкодавця знаходиться у позивача, що підтверджує факт вступу ним в управління та володіння майном, а отже факт прийняття спадщини. У відповідності до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до листа №1059/01-16 від 04.11.2024, виданого завідувачем Володимирецької державної нотаріальної контори Рівненської області, Державний акт на право власності на земельну ділянку, серіїIV-РВ\~№022907, виданий після смерті [PERSON] , а тому останній за життя не міг набути право власності на вказані земельні ділянки і виданий державний акт є недійсним. Рекомендовано звернутися до суду. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно статті 78\~ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81\~ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125\~Земельного кодексу\~України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак,\~видача державного\~акту після\~смерті спадкодавця\~не спростовує\~факту наявності\~у нього\~права власності\~на ці\~земельні ділянки\~і не\~може бути\~підставою позбавлення\~права спадкоємця\~на спадкове\~майно.\~Спадкодавецьфактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно абзацу 17 п.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відтак, таким є відповідач у спорах про спадкування. Отже, способом захисту прав та інтересів позивача у даному випадку є визнання за ним права власності на спірне нерухоме майно. З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , однак у встановленому законом порядку її не оформила, а тому позовні вимоги [PERSON] до Рафалівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, слід задовольнити . На підставі наведеного,

Outcome: approved