Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Що залишилися після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивований тим, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . Спадкоємцем після її смерті був батько позивача [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Спадщину після його смерті прийняв позивач [PERSON] . Про що подав заяву нотаріусу. Проте нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця. Тому позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Судові витрати залишив за собою. Відповідач відзиву на позов не подав. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав та просив його задовольнити. Від Дубечненської сільськоїради до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності їхнього представника. З позовом згідні. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду 12 лютого 2025 року відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд у порядку загального позовного провадження. Запропоновано відповідачеві надати відзив на позовну заяву. В порядку підготовчого провадження витребувано від державного нотаріуса Старовижівської державної нотаріальної контори А.В.Хвещук спадкові справи (належним чином завірені копії документів), заведені після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 09.00 год. 27 березня 2025 року. Витребувано від нотаріального архіву Волинської області спадкову справу (належним чином завірені копії документів), заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідач подав до суду заяву про визнання позовних вимог. Дана обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини встановлені Судом. [INFO] померла матір позивача [PERSON] . Була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Спадщину після її смерті прийняв її чоловік [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння майном. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . До дня смерті в будинку був зареєстрований сам. Заповіт від імені [PERSON] та [PERSON] виконкомом Дубечненської сільської ради не посвідчувався. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги шляхом вступу в управління та володіння майном. Про що подав заяву нотаріусу. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Що підтверджується листом Старовижівської державної нотаріальної контори. 29 липня 2002 року державним нотаріусом Старовижівської державної нотаріальної контори А.В.Хвещук заведено спадкову справу № 128 після смерті [PERSON] . Проте нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння в зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів на спадкове майно. Про що винесена постанова. Позивачем оформлено право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на земельну частку (пай). Про що державним нотаріусом Старовижівської державної нотаріальної контори 02 грудня 2024 року видано свідоцтво. Згідно з виписки з погосподарської книги № Д-5 за 2024-2031 роки Дубечненської сільської ради житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав [PERSON] . Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] судом не встановлено. Позивачем виготовлено Технічний паспорт житлового будинку садибного типу по [ADDRESS] . Вартість нерухомого майна по [ADDRESS] становить 110 419,00 грн. Оцінка Суду Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з пунктом 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України. Відповідно до статі 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з частиною першою статті 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини другої статті 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР (до 01 січня 2004 року), то застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до частини 1 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно з частиною 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно з положеннями статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, із урахуванням зазначених вище вимог, суд вважає, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] . Позивач спадщину після смерті батька прийняв шляхом вступу в управління та володіння майном. Подав заяви нотаріусу. У зв`язку із поданням цієї заяви нотаріальною контрою відповідно до законодавства України було заведено спадкову справу. Однак свідоцтво про право на спадщину за законом на будинковолодіння не було видано в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця. Суд, давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи клопотання позивача, витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Outcome: approved