Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

03.05.2024 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій позивач просить суд визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а також після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 14.03.2025 вирішено у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, а судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покласти на позивача. 18.03.2025 від представника відповідача Мидзки Р.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування такої заяви представник відповідача посилається на те, що такі витрати підтверджуються копією договору про надання правничої допомоги, копією протоколу узгодження гонорару, актом приймання-передачі послуг, розрахунком на оплату послуг. Для вирішення питання про судові витрати, призначено судове засідання на 25.03.2025 та 31.03.2025. В судове засідання, яке було призначене на 31.03.2025 учасники судового процесу не прибули, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За таких умов, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи без участі осіб, які не прибули. Вирішуючи питання ухвалення додаткового рішення, суд виходив з наступних мотивів та положень закону. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що 14.03.2025 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Львівського РНО Робак Лариси Андріївни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено повністю. Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладено на позивача. Як зазначає представник відповідача у заяві про ухвалення додаткового рішення, у вказаному рішенні суду від 14.03.2025 не вирішено питання судових витрат, а саме питання щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу. Так, судом встановлено, що представництво інтересів відповідача [PERSON] у даній справі здійснював адвокат Мидзка Роман Володимирович (свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю №1915 від 31.08.2012) відповідно до договору про надання правничої допомоги від 25.06.2024 №11/24. Як видно з протоколу узгодження гонорару до договору про надання правничої допомоги від 25.06.2024 №11/24, сторони погодили, що вартість надання адвокатом правничих послуг у справі становить 1000 грн/год. Також, сторони зокрема погодили вартість сплати авансу, надання послуг в одному судовому засіданні, вартість підготовки та подачі запитів, прибуття адвоката до місця проведення представництва. Актом приймання-передачі виконаних робіт від 06.03.2025 сторони погодили прийняття за цим договором робіт щодо консультації, вивчання справи, підготовку позовної заяви, участь у судових засіданнях, підготовки та подання заперечення та ознайомлення з матеріалами справи на загальну суму 21500,00 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №4, 11 від 26.06.2024 та 06.03.2025, відповідачем Шереметою М.Б. здійснено оплату за надані адвокатом послуги згідно договору про надання правничої допомоги від 25.06.2024 №11/24 на суму 21500,00 грн. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 цієї статті визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Верховний Суд у постанові від 20.11.2018 № 910/23210/17 вказав, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Беручи до уваги, що у задоволенні позовних вимог у даній справі відмовлено, та враховуючи, що відповідачем доведено факт надання йому послуг професійної правничої допомоги, такі витрати пов`язані з розглядом даної справи та є співмірними зі складністю справи, затраченим часом адвоката, обсягом роботи, то суд вважає, що такі витрати підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved