Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 26.03.2025 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 31.03.2025. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КЕЙКОЛЕКТ" звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2024 вказана позовна заява залишена без руху із зазначенням виявлених недоліків. 20.11.2024 представником позивача подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 22 листопада 2024 року у вказаній справі відкрито провадження та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Позов мотивовано тим, що 11.08.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11027819000 відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит у розмірі 20000 доларів США, що на дату укладення договору еквівалентно 101000,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,80 % на рік з кінцевим терміном погашення 11.08.2021. 12.12.2011 року ПАТ „УкрСиббанк" та ТОВ "КЕЙ КОЛЕКТ" уклали договір факторингу, у зв' язку з чим, право вимоги кредитної заборгованості ПАТ „УкрСиббанк" за договором № 11027819000 від 11.08.2006 року відступлені ТОВ "КЕЙ КОЛЕКТ". 10 лютого 2014 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області розглянуто справу № 2-7459/11 за позовом ТОВ «Кей Колект» до [PERSON] про стягнення заборгованості та ухвалено рішення, яким позов задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором у розмірі 22766,86 доларів США, що еквівалентно становить 181782 (сто вісімдесят одну тисячу сімсот вісімдесят дві) гривні. На сьогоднішній день Відповідачем рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2014 року по справі 2-7459/11 не виконано. Позивач звертає увагу на те, що заборгованість відповідача за Кредитним договором було стягнуто в доларах США і саме на цей розмір заборгованості позивачем здійснено нарахування 3 % річних, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 23.10.2019 р. по справі № 723/304/16-ц (14-360цс19). У позовній заяві вказано на те, що: 1) нарахування 3 % річних є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора; 2) ст. 625 ЦК України не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу, оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків; 3) у ст. 625 ЦК України, визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення, в тому числі рішення суду; 4) Вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою у будь-якому випадку не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних витрат; 5) 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Крім того, позивач покликаючись на те, що Постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 211 від 11.03.2020 (зі змінами та доповненнями) та Постановою КМУ "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 (зі змінами та доповненнями), Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами), Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) зазначає: то таким чином, якщо закінчення строку позовної давності за вимогами позивача припадає на час дії карантину або воєнного стану, то він продовжується на строк їх дії. Враховуючи, що залишок заборгованості станом на сьогодні становить 22 766,86 доларів США, у зв`язку з чим, сума 3 % річних нарахована на суму простроченого зобов`язання зі сплати заборгованості визначеної рішенням за період з «02» квітня 2017 року по «23» лютого 2022 року становить: 3347,66 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України розміщеному на офіційному сайті (https://bank.gov.ua) станом на 07.11.2024 р. (1 долар США = 47,3001 грн.) складає 138 781,26 грн. (розрахунок додається). Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved