Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 08 листопада 2013 року рішенням суду розірвано шлюб між сторонами, від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . До досягнення повноліття доньки стягувались аліменти на утримання дітей. Наразі донька досягла повноліття та продовжує навчання у професійно-технічному навчальному закладі на 3 курсі КЗПО «Київського професійного коледжу сфери послуг» і отримує ступінь молодшого спеціаліста. Оскільки донька навчається і не має змоги працювати, необхідно стягнути аліменти з відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , батьком якої є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 08 листопада 2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12 жовтня 2004 року Глушковецькою сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, актовий запис №3. Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 07 липня 2017 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) [PERSON] , але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 10.04.2017 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до довідки директора Комунального закладу професійної освіти «Київський професійний коледж сфери послуг» від 26 вересня 2024 року №684/1, [PERSON] дійсно навчається у комунальному закладі професійної (професійно-технічної) освіти «Київський професійний коледж сфери послуг» з 01 вересня 2022 року по 30 червня 2025 року за професією кухар, офіціант, група №314, денна форма навчання. Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України). Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Як роз`яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі №644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Відтак, з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи надані матеріали та докази, а також встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст.191 СК України). Враховуючи викладене, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211.20 грн. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved