Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

10 червня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4631277 від 17 серпня 2021 року у сумі 28520,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 17 серпня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №4631277. Відповідачу був наданий кредит у сумі 9000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карку відповідача № [NUMBER] . Строк кредиту 30 днів. Процентна ставка становить 1,90 % на день та застосовується: у межах строку, вказаного в п. 1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору. 15 вересня 2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 27,00 грн. В зв`язку з чим, у відповідності до пункту 1.4 та пункту 4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів зі стандартною процентною ставкою 1,90% в день. До того ж, 16 листопада 2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора у розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 1000,00 грн. Кредит було пролонговано ще на 90 днів. У зв`язку з непогашенням відповідачем заборгованості по кредиту в порядку передбаченому договором, несплатою нарахованих за період користування кредитом відсотків у строк встановлений договором, виникла заборгованість, яка станом на 21 червня 2022 року складає 28520,00 грн., яка з них: тіло кредиту 9000,00 грн., сума заборгованості по відсоткам 19520,00 грн. 21 червня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №21-06/2022, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитними договорами, в тому числі за договором, укладеним з відповідачем. До фактора перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором на загальну суму, яка станом на 21 червня 2022 року складає 28520,00 грн., що складається з тіла кредиту 9000,00 грн., суми заборгованості по відсоткам 19520,00 грн. Крім цього, оскільки відповідачем не виконані грошові зобов`язання, Товариством також нараховано інфляційні витрати за період з лютого 2022 року по квітень 2024 року у сумі 8099,68 грн. та 3% річних з 17 березня 2022 року по 20 травня 2024 року 1862,60 грн. Оскільки відповідачем у добровільному порядку не сплачена заборгованість, позивач просить її стягнути у судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. На підставі ухвали суду від 24 березня 2025 року справа розглядається в\~порядку заочного\~провадженняза правилами спрощеного позовного провадження. З огляду на те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. 17 серпня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем був укладений електронний договір № 4631277 про надання споживчого кредиту на суму 9000,00 грн, строком на 30 днів. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому грошові кошти шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до п.1.5 Кредитного Договору стандартна кредитна ставка становить 1,90 % на день та застосовується: у межах строку, вказаного в п. 1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, електронний підпис позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписанням вказаного договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомився на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» Договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Згідно з пунктом 1 статті 9\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. 21 червня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК«ФІНТРАНС УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 21-06/2022, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором з [PERSON] . Згідно з пунктом 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб\~боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п.1.2 Договору перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Акту прийому-передачі реєстру боржників підписаний сторонами договору факторингу 21 червня 2022 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 21-06/2022 від 21 червня 2022 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було відступлено, а ТОВ «ФК«ФІНТРАНС УКРАЇНА» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 4631277 на загальну суму заборгованості 28520,00 грн, з яких: 9000,00 грн. сума кредиту; 19520,00 сума відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини 1 статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. На виконання вказаної вимоги на електронну адресу боржника [PERSON] було направлено повідомлення від 18 жовтня 2021 року № 4631277 про відступлення права грошової вимоги за договором позики №4631277\~від 17 серпня 2021 року. Крім цього, оскільки боржник прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простреленої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем нараховані інфляційні витрати за період з лютого 2022 року по квітень 2024 року у сумі 8099,68 грн. та 3% річних за період з 17 березня 2022 року по 20 травня 2024 рік у сумі 1862,60 грн. Згідно з розрахунком заборгованість становить 38482,28\~грн.,\~з яких:\~9000,00 грн. сума кредиту; 19520,00 грн. сума відсотків за користування кредитом; 8099,68 грн. інфляційні витрати; 3% річних 1862,60 грн. Справа розглядається за поданими Банком доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не подавались. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно зі змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у\~зобов`язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Положеннями статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України). Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Статтею 1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, кредитор зберігає можливість постійно подавати вимоги про стягнення 3% річних, які нараховані на задавнену вимогу. А також зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно з частинами 1-2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до висновків, викладених у Постанові ВП ВС від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, у постанові ВП ВС від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Право та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У висновках Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, зазначено те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статі 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Позивачем нараховані інфляційні витрати за період лютого 2022 року по квітень 2024 року, індекс інфляції: лютий 2022 року ((101.6*28520,00) : 100)-28520,00 = 456,32 грн. березень 2022 року - ((104,5*28520,00) : 100)-28520,00 = 1283,40 грн. квітень 2022 року - ((103.1*28520,00) : 100)-28520,00 = 884,12 грн. травень 2022 року - ((102,7*28520,00) : 100)-28520,00 = 770,04 грн. за червень 2022 року - ((103.1*28520,00) : 100)-28520,00 = 884,12 грн. липень 2022 року - ((100.7*28520,00) : 100)-28520,00 = 199,64 грн. серпень 2022 - ((101.1*28520,00) : 100)-28520,00 = 313,72 грн. вересень 2022 року - ((101.9*28520,00) : 100)-28520,00 = 541,88 грн. жовтень 2022 року ((102.5*28520,00) : 100)-28520,00 = 713,00 грн. листопада 2022 року ((100.7*28520,00) : 100)-28520,00 = 199,64 грн. грудень 2022 року ((100.7*28520,00) : 100)-28520,00 = 199,64рн. за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 ((105.1*28520,00) : 100)-28520,00 = 1449,90 грн. січень 2024 року ((100.7*28520,00) : 100)-28520,00 = 114,08 грн. лютий 2024 року ((101.5*28520,00) : 100)-28520,00 = 85,56 грн. березень 2024 року ((100.2*28520,00) : 100)-28520,00 = 142,60 грн. квітень 2024 року ((100.5*28520,00) : 100)-28520,00 = 57,04 грн. Загальна сума інфляційний витрат становить 8294,70 грн. 3% річних: з 17 березня 2022 року по 31 грудня 2023 року (655 днів): 2852,00 * 3% * 655 /365/100 = 1532,39 грн. з 01 січня 2024 року по 20 травня 2024 року (141 днів): 2852,00 * 3% * 141 /366/100 = 329,62 грн. Всього: 1865,01 грн. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати за вказаний період у сумі 8099,68 грн. та 3% річних 1862,60 грн. Оскільки суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, то саме суми вказані позивачем підлягають задоволенню. Таким чином,\~оскільки суд\~вважає встановленим\~факт неналежного\~виконання відповідачем\~своїх зобов`язань\~щодо погашення\~кредиту та\~визнає достатнім\~порушення істотних\~умов договору,\~відповідно до\~положення ст.ст.\~625,\~1049,\~1054\~ЦК України\~позов в\~частині стягнення\~кредитної заборгованості\~підлягає задоволенню\~у повному\~обсязі.\~Підлягає стягненню\~заборгованість з\~відповідача,\~яка \~складає 38482,28грн.,\~з яких:\~9000,00 грн. сума кредиту; 19520,00 грн. сума відсотків за користування кредитом; 8099,68 грн. інфляційні витрати; 3% річних 1862,60 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на підставі статті 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн. Згідно з частиною 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, пунктом 1 частини 2 статті 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Разом з тим суд враховує, що при вирішенні питання щодо компенсації витрат в порядку частини 5 статті 142 ЦПК України, слід враховувати необґрунтованість дій позивача, ступінь їх неправомірності та його вини, безпідставність позову, докази та обставини, якими позивач обґрунтовував позов, та докази і обставини, які були повідомленні відповідачем в спростування позовних вимог, дії позивача після отримання доводів відповідача. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд повинен враховувати критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Понесені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. (Правові позиції Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16,, від 15 квітня 2020року №199/3939/18-ц, від 09 червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц, від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. В обґрунтування розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, які змушений був здійснити відповідач, внаслідок дій позивача, до матеріалів справи надано наступні документи: копію договору про надання правової допомоги від 07 липня 2022 року, укладений між ТОВ «ФК «ФІНТРАНС УКРАЇНА» та адвокатом Кріковою М.В.; рахунок на оплату по замовленню від 20 травня 2024 року №20/05, відповідно до якого адвокатом надані послуги вартістю 10000,00 грн.; платіжну інструкцію в національній валюті від 20 травня 2024 року № 4899, про оплату адвокату 10000,00 грн. позивачем за надання правничої допомоги. З урахуванням викладеного, відповідно до вимог статей 137, 141 ЦПК України, суд зважає на ступінь складності справи, те що, розгляд справи проведений у письмовому провадженні, і вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 5000\~грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.

Outcome: approved