Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Володимирецька селищна рада як Орган опіки та піклування звернулася до Володимирецького районного суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування позовних вимог вказують, що до служби у справах дітей Володимирецької селищної ради надійшло усне повідомлення від головного спеціаліста відділу економіки, інвестицій, житловокомунального господарства Володимирецької селищної ради сіл Красносілля, Зелене, Липне, Ковальчук О.В. щодо загрози життю та здоров`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , жителя с. Зелене Вараського району Рівненської області. Службою у справах дітей спільно з поліцейським офіцером громади відділення поліції № 1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області та фахівцем Володимирецького селищного центру соціальних служб було здійснено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] за місцем проживання в [ADDRESS] . Під час обстеження умов проживання та утримання дитини в сім`ї [PERSON] , який проводився 23.07.2024, в будинку було брудно, присутній сторонній запах алкоголю та зіпсованих продуктів. Дитина голодна, неохайна, плакала. Мати, баба та брат матері, що проживають спільно з дитиною, знаходились в стані алкогольного сп`яніння, відсутнє базове харчування. За результатами оцінки рівня безпеки дитини від 23.07.2024, було підтверджено факт безпосередньої загрози життю та здоров`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , та потребу у вжитті невідкладних заходів до забезпечення його безпеки. Виконавчим комітетом Володимирецької селищної ради було прийняте рішення від 23.07.2024 № 128 «Про негайне відібрання дитини», а саме, [PERSON] , [INFO] , в матері - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] було тимчасово влаштовано в родину родичів, сім`ю громадянина [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] . Про відібрання дитини у матері, Володимирецька селищна рада того ж дня письмово інформувала прокуратуру за місцем проживання дитини. Відповідачка не цікавиться життям, здоров"ям сина. Зловживає алкогольними напоями. Не працює. Не приймає участі у його вихованні, матеріальному забезпеченні. Не виконує, покладених на неї законом батьківських обов`язків. Дані обставини вказують на ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, при цьому все це відповідачка здійснює свідомо без жодних для того перешкод. Вище наведені обставини і стали підставою для звернення до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав. Вказаний позов надійшов до суду 07 серпня 2024 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 вересня 2024 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. 10 січня 2025 року від представника відповідача - адвоката Карпач О.М. надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що відповідачка непрацевлаштована, однак у селі більшість людей є непрацюючими, оскільки відсутні робочі місця. Саме тому і матері з малолітньою дитиною на руках тяжко знайти собі роботу, не залишаючи при цьому дитину саму. Така обставина, як зловживання спиртними напоями, вказана виключно з надуманих підстав і зібраних «слухів». Відповідачка не перебуває на обліку в наркологічному диспансері, а тому примінення відносно неї термінів «схильності до вживання спиртних напоїв», «зловживання спиртними напоями» вважають безпідставним та нетактовним. Крім того, у матеріалах справі відсутні будь-які належні докази вживання [PERSON] алкогольних напоїв чи перебування в нетверезому стані. На даний час відповідачка влаштовується на роботу в с.Суховоля та має намір знайти там тимчасове житло, щоб не проживати з матір`ю та братом, які негативно впливають на її життя та життя дитини. Щодо притягнення до адміністративної відповідальності, то є факт зловживання правоохоронними органами своїми повноваженнями щодо відповідачки. Так, протокол про адміністративне правопорушення від 14.08.2024, серії ВАД №158926, складений відносно події, яка відбувалася 23.07.2024. Це, при тому, що згідно ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення має складатися на протязі 24 годин з моменту виявлення особи. Наступний протокол складено 11.12.2024, знову ж таки про подію, яка відбувалася ніби-то 01.12.2024. Відповідачкою не були оскаржені постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності за цими протоколами, в тому числі за браком часу та коштів. Однак, як зазначає позивач у своєму позові, 23.07.2024 було прийняте рішення №128 "Про негайне відібрання дитини" і дитину було забрано у матері. Тому, яким чином [PERSON] могла виконувати свої батьківські обов`язки відносно дитини, яку у неї забрали. Крім того, мати, яка не позбавлена батьківських прав, має право знати, де перебуває її дитина, а також бачити її та спілкуватися з нею. Таке ж право гарантується дитині, для підтримання сімейних зв`язків. Однак, відібравши дитину та помістивши її до відповідного закладу, матері не повідомили про те, де знаходиться її дитина. Повідомили, що дитину вже забирають в іншу сім`ю. На підставі викладеного, представник відповідачки - адвокат Карпач О.М. просить позовні вимоги Володимирецької селищної ради Рівненської області як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , залишити без задоволення. 17.01.2025 від відповідача надійшла відповідь на відзив. Заперечують, щодо аргументів, поданих у відзиві. Зазначили, що малолітнього [PERSON] було віддібрано у матері, у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю дитини. Окрім того, мати не працює. За півроку відповідачка мала достатньо часу аби звернутися до центру зайнятості чи самостійно знайти роботу і тим самим мати дохід для утримання сина та створення необхідних умов для належного догляду. Про те, що відповідачка зловживає спиртними напоями підтверджується доказами, а саме, складеними актами обстеження умов проживання, характеристикою за місцем проживання, а також відвідуванням [PERSON] сімейного лікаря [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, [PERSON] двічі, протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, ч.1 ст.178 КУпАП. [PERSON] , після відібрання дитини, знала, де перебуває її син. Відповідачка не змінилася у кращу сторону, а тому просять позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник Володимирецької селищної ради як органу опіки та піклування - Смолій Г.К. пояснила, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається, за що притягувалася до адміністративної відповідальності. Не працює, проживає з матір`ю і братом, які також вживають спиртні напої. В будинку порушені санітарно-гігієнічні умови проживання, відсутнє гаряче харчування для дитини та необхідний запас продуктів. Сім`я [PERSON] перебувала на обліку сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах, під соціальним супроводом. Рішенням виконавчого комітету Володимирецької селищної ради від 23.07.2024 №128 було вирішено відібрати малолітнього [PERSON] від одинокої матері - [PERSON] , у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю дитини. З листопада 2024 року малолітній [PERSON] перебував у обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Рівненської обласної ради. На даний час влаштований в сім`ю патронатного вихователя. Підтримує висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . У 2025 році обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] не проводили, однак заїжджали до них . В будинку було придбано, [PERSON] була твереза. Дійсно остання відвідувала дитину в реабілітаційному центрі. У судовому засіданні відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали. [PERSON] виховує дитину сама, на обліку в лікарів психіатра, нарколога не перебуває. Усвідомила свої помилки, має бажання та наміри змінитися, виховувати сина. [PERSON] зареєстрована в центрі зайнятості, шукає роботу. В даний час працює в теплицях, на сезонних роботах. Також відповідачка шукає житло, щоб не проживати з матір`ю та братом. Постійно намагалася бачитися з сином. Відвідувала дитину в обласному центрі соціально- психологічної реабілітації дітей і на даний час у патронатного вихователя. Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши обставини справи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , де в графі мати записана - [PERSON] . На підставі наказу №14 від 16.04.2024 «Про взяття на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, малолітнього [PERSON] », виданого начальником Служби у справах дітей Володимирецької селищної ради зазначено, що малолітнього [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухилянням матері від виконання батьківських обов`язків. Рішенням №2 від 24.04.2024, виданого заступником голови комісії з питань захисту прав дитини Володимирецької селищної ради, [PERSON] попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Рекомендовано [PERSON] відмовитися від шкідливих звичок, пройти лікування; підтримувати в належному санітарному стані місце проживання та забезпечити належний догляд за дитиною, малолітнім [PERSON] . Відповідно до акту обстеження умов проживання сім"ї [PERSON] від 23.07.2024, складеного комісією Служби у справах дітей Володимирецької селищної ради, житло складається з однієї спальної кімнати та кухні. Будинок потребує капітального ремонту, меблі базові наявні, але у занедбаному стані. Речі розкидані, постільна білизна брудна. Запасів продуктів харчування не має. Для дитини наявне місце для сну, постільна білизна брудна. Харчування для дитини відсутнє. Дитина занедбана, брудна, має неохайний вигляд, засобами гігієни не забезпечена. Дитина голодна, плаче. Вага та розвиток не відповідає віку. Всі члени сім`ї перебувають в стані алкогольного сп`яніння. Баба поводить себе агресивно, дитина відчуває до неї огиду та плаче. Зі слів сусідів дитину залишають одну, без нагляду, голодну та безпорадну. Існує безпосередня загроза життю та здоров`ю [PERSON] , а тому прийнято рішення про негайне відібрання дитини в матері, батько зазначений відповідно до ст.135 СК України. Малолітній залишений без батьківського піклування. Згідно Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 23.07.2024, за результатами оцінки рівня безпеки дитини було підтверджено факт безпосередньої загрози життю та здоров`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , та потребу у вжитті невідкладних заходів до забезпечення його безпеки. Відповідно до рішення виконавчого комітету Володимирецької селищної ради від 23.07.2024 № 128 «Про негайне відібрання дитини", [PERSON] , [INFO] , було вирішено негайно відібрати в матері- [PERSON] , [INFO] , у зв"язку із загрозою життю і здоров"ю дитини. Згідно Наказу Служби у справах дітей № 43 від 23.07.2024, [PERSON] тимчасово влаштовано в родину родичів, сім`ю громадянина [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] . Відповідно до характеристики Володимирецької селищної ради № 697 від 24.07.2024, [PERSON] , [INFO] , схильна до зловживання алкогольними напоями, батьківські обов`язки виконує не належним чином, попереджена про відповідальність щодо ведення такого способу життя та підстави позбавлення батьківських прав. А як зазначено у характеристиці №1013 від 21.11.2024, виданій Володимирецькою селищною радою, [PERSON] , [INFO] , жителька села Зелене Вараського району Рівненської області, має наступний склад сім`ї: син: [PERSON] [INFO] ; мати: [PERSON] [INFO] ; брат: [PERSON] [INFO] . Не працює, не одружена. Проживаючи на території с. Зелене Вараського району Рівненської області [PERSON] нічим особливо не виділялась. Самостійно виховувала сина, [PERSON] , [INFO] . Працівниками служби у справах дітей, дитина була вилучена із сім"ї у зв`язку із загрозою її життю та здоров`ю і відповідно направлена в сім`ю з належними умовами проживання. Зловживає алкогольними напоями. В будинку антисанітарні умови. В період зловживання алкогольними напоями, батьківські обов`язки не виконує належним чином. Даних про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у селищній раді немає. Не є депутатом Володимирецької селищної ради. Згідно з інформацією Зеленівської гімназії Володимирецької селищної ради № 615 від 26.07.2024, [PERSON] відвідував дошкільний підрозділ з 01 травня по 16 червня 2024 року. На заняттях працював повільно, швидко стомлювався, засвоєння програмових вимог на низькому рівні, непосидючий, увага нестійка, мова не відповідає віку, каже, переважно складами, використовує вербальні засоби спілкування. У дитини відсутнє зв`язне мовлення, лише іноді спостерігаються прояви у повторенні деяких слів, мова невиразна, є труднощі звуковимови. В діяльності потребує постійної допомоги та заохочення. Сім`я матеріально не забезпечена. Вдома не створено необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. Мама з`являлась до гімназії на прохання адміністрації та вихователів. Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного хворого, за інформацією ФОП [PERSON] , сімейного лікаря, від 31.07.2024 № 779 хлопчик [PERSON] народився від недоношеної вагітності, перших пологів у 30 тижнів з вагою 1.490 г, зріст 40 см. Йому було діагностовано вроджену ваду серця ВОВ (відкрите овальне вікно), ДМПП (дефект міжпередсердної перетинки), гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС. Впродовж першого року життя хлопчик оглядався щомісячно, проводилась антропометрія, дитина оглядалась дитячим кардіологом, рекомендовано оперативне втручання. 13.04.2022 дитині зроблено оперативне лікування з приводу вродженої вади серця. Було встановлено затримку фізичного та психомоторного розвитку, гіпотрофію, рахіт, правобічну пахову грижу. Після оперативного лікування знаходився на стаціонарному лікуванні у дитячому відділенні. Відставав у психомовному та фізичному розвитку, вагу набирав недостатньо. Протягом другого та третього року життя хворів простудними захворюваннями. Мама за допомогою зверталась, зловживає алкоголем, побутові умови проживання незадовільні. 10.10.2023 на прийомі перебувала в нетверезому стані, дитину госпіталізовано у дитяче відділення, службу у справах дітей повідомлено. З мамою неодноразово проводились бесіди про шкідливий вплив та зловживання алкоголем, про подальше можливе вилучення дитини з сім`ї при подібному способі життя та догляді за дитиною, але мама продовжувала зловживати, побутові умови не покращила. Згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 23.07.2024, проведеного комісією з питань захисту прав дитини Володимирецької селищної ради , мати ніде не працює. Зовнішній вигляд дитини незадовільний, вигляд занедбаний, одяг брудний, не дотримується особистої гігієни. Гаряче харчування для дитини відсутнє. На момент обстеження дитина не була забезпечена відповідним харчуванням, належним доглядом. У помешканні не дотримано санітарно-гігієнічних норм, брудно, розкидані речі, присутній неприємний сторонній запах, запас продуктів харчування відсутній. Мати перебуває в стані алкогольного сп`яніння, родичі поводяться зухвало та агресивно. Зі слів сусідів дитину часто залишають одну. Дитину тимчасово влаштовано в сім"ю хресного [PERSON] . Згідно Інформації №25917-2024 від 29.11.2024, наданої начальником відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності, а саме: постанова, серії ГБВ № 534318 від 10.01.2024 по ч.1 ст. 178 КУпАП - складена Вараським РВП ГУНП в Рівненській області; електронна постанова, серії ЕГА № 1330745 від 14.02.2024 року по ст. 183 КУпАП - складена ВП № 1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області; протокол, серії ВАВ № 939892 від 09.04.2024 по ч.1 ст. 184 КУпАП, складений Вараським РВП ГУНП в Рівненській області; протокол, серії ВАД № 158926 від 14.08.2024 року по ч.1 ст. 184 КУпАП, складений Вараським РВП ГУНП в Рівненській області. Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 17.02.2025, у справі №556/3670/24, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв"язку з відсутністю в її діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП. Як зазначено у відповіді на адвокатський запит №01-06/10 від 13.01.2025, наданого в.о. директора КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», [PERSON] , [INFO] , з 29 листопада 2024 року перебуває у їх закладі. За час перебування дитини у центрі його відвідувала мати [PERSON] . Згідно довідки №Е170225/02/2025/0002 від 25.02.2025, виданої Вараською філією Рівненсього обласного центру зайнятості, [PERSON] , перебуває на обліку як безробітна у Вараській філії Рівненсього обласного центру зайнятості з 24 лютого 2025 року. Дані факти свідчать про те, що відповідачка дійсно має бажання і наміри змінити свою поведінку, виховувати сина. Відповідно до рішення «Про підготовку висновку про доцільність позбавлення батьківських прав жительки села Зелене [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] » №51 від 31.07.2024, яким погоджено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав жительки села Зелене [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Згідно даного висновку комісія з питань захисту прав дитини вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Рекомендує Володимирецькій селищній раді, як органу опіки і піклування, звернутися до суду з позовною заявою щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як зазначено в ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частинами 8, 9 ст. 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Норми Сімейного кодексу України встановлюють обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 1 ст. 150, ч. 1, 4 ст. 155 СК України). Відповідно до ч. 1, 4 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Так, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тобто перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Питання про позбавлення батьківських прав необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23), вказано, що: «тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19 та від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19». У статті 165 СК України вказується, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, такі наслідки передбачені, зокрема, ст. 166 СК України. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Норма пункту 2 ч.1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків відбувається, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені чинники повинні мати системний та постійний характер як кожен окремо, так і в сукупності, розцінювати їх як ухилення від виховання дитини можна лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Тому зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, а також збір необхідної доказової бази. Як зауважувалося, питання про позбавлення батьківських прав необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При цьому беруться до уваги положення частин 4-6 ст. 19 СК України. Так, цими нормами закону передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У рішенні по справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). А як зазначено у рішенні по справі "Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (§100). За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, з правових висновків, викладених Верховним Судом у постановах від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14 (провадження № 61-8179св19), від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20), від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17 видно, що при вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19 та від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19». З урахуванням принципу забезпечення «якнайкращих інтересів дитини» суд може застосувати до батька дитини крайній захід впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав у разі непідтримання ним стосунків з дитиною протягом тривалого часу, відсутність у батька інтересу до її життя, самоусунення від виконання своїх батьківських обов`язків. (постанова Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 202/7712/18). Як зазначалося у постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі №686/16892/20, права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто демократичне суспільство характеризується плюралізмом, терпимістю, широтою поглядів. Таким чином держави мають позитивне зобов`язання із забезпечення процедурних гарантій від свавілля як умову обґрунтованості втручання в права, що захищаються статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Щоб втручання було визнано необхідним у демократичному суспільстві, воно повинно бути обґрунтовано гострою соціальною необхідністю. Причини, що наводяться внутрішніми судами для обґрунтування оскаржених заходів, повинні бути достатніми і стосуватися справи. Тому позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо. Окрім того, суд зважає на те, що розірвання сімейних зв`язків означатиме позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України", пункт 49). Отже, враховуючи наведене, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами справи є недоведеним. Позивачем не надано належних, достатніх доказів на підтвердження позовних вимог. При цьому поведінка [PERSON] , яка бажає виконувати свої батьківські обов`язки, змінити свою поведінку, та заперечує проти позбавлення її батьківських прав, що в сукупності не спонукає до застосування зазначеного заходу до відповідачки. Водночас суд звертає увагу відповідачки на те, що звернення Володимирецької селищної ради як Органу опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] до суду з позовом про позбавлення батьківських прав свідчить про те, що відповідачка бере недостатньо активну участь в житті своєї малолітньої дитини, що в майбутньому може бути підставою для повторного звернення до суду з таким же позовом у зв`язку з умисним нехтуванням матір`ю своїми батьківськими обов`язками. Тому їй слід змінити свою поведінку щодо дитини в якнайкращий бік. За таких обставин, з урахуванням інтересів дитини, врахувавши, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та за встановлених обставин, відсутності належного підтвердження винної поведінки відповідачки, бажання останньої виконувати свої батьківські обов`язки та заперечення відповідачки проти позбавлення її батьківських прав, суд вважає, що відсутні були підстави для застосування пункту 2 частини першої статті 164 СК України, та позбавлення батьківських прав [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: dismissed