Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

28 січня 2025 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Баштанського районного суду Миколаївської області, у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, надійшла позовна заява ТОВ "Юніт Капітал" до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В позові зазначено, що 11 грудня 2019 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем укладено кредитний договір № 347579344, відповідно до умов якого первісний кредитор надав позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до положень договору сума кредиту складає 13250,00 гривень, процентна ставка 47,45 % річних та застосовується у межах строку кредиту, а строк кредиту 126 днів. ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" виконало зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, однак останній зобов`язання за договором не виконав, грошові кошти не повернув. 28 листопада 2018 року було укладено договір №28/1118-01 та додаткові угоди до нього, відповідно до яких ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило на користь ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №347579344. 05 серпня 2020 року було укладено договір №05/0820-01, відповідно до якого ТОВ "Таліон Плюс" відступило на користь ТОВ ФК "Онлайн Фінанс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №347579344. Крім того 02 грудня 2024 року було укладено договір №02/12/24-У, відповідно до якого ТОВ ФК "Онлайн Фінанс" відступило на користь позивача права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №347579344. Таким чином ТОВ "Юніт Капітал" наділено правом вимоги до відповідача за договором №347579344. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №347579344 від 11 грудня 2019 року, що підлягає стягненню з відповідача відповідно до розрахунку заборгованості, становить 13341,15 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 11847,35 грн. та заборгованість за нарахованими процентами 1493,80 грн. На підставі зазначеного, просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Юніт Капітал" заборгованість за кредитним договором №347579344 від 11 грудня 2019 року, в розмірі 13341,15 грн., понесені витрати на сплату судового збору, у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу, у розмірі 6000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних\~вимог в\~повному обсязі та не заперечення проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11 грудня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем в електронній формі, згідно ЗУ «Про електронну комерцію», було укладено договір про надання споживчого кредиту №347579344, за яким первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в розмірі 13250,00 грн., строком на 126 днів, зі сплатою процентної ставки 47,45 % річних за весь час користування грошовими коштами. Вказаний договір підписано одноразовим ідентифікатором (а.с.23-27). Також відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, де сторонами детально визначено умови кредитування, що зазначені в договорі (а.с.20-22). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти, про що свідчить копія платіжного доручення від 11 грудня 2019 року та довідка ПАТ КБ «ПриватБанк» від 18 листопада 2024 року, однак останній не виконав\~взятих на\~себе за\~договором зобов`язань,\~грошові кошти\~та відсотки\~за їх\~користування не\~повернув,\~у зв`язку\~з чим\~йому нараховано\~заборгованість,\~в розмірі\~13341,15\~грн.,\~яку за\~договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та додаткових угод до нього від 28 листопада 2019 року та 31 грудня 2020 року, було передано ТОВ «Таліон Плюс», яке в свою чергу за договором факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року передало її ТОВ ФК «Онлайн Фінанс», яке за договором факторингу №02/12/24-У від 02 грудня 2024 року передало її позивачу (а.с.55-58,59-80,84,87-101,102-115). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачу нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором, у розмірі 13341,15 грн., з яких: 11847,35 грн. заборгованість за тілом кредиту та 1493,80 грн. заборгованість за відсотками (а.с.116-120). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно\~до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Частина 1\~ст.530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та не в повному обсязі розрахувався за отримані грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, в розмірі 13341,15 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2422,4 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 6000,00 грн., то згідно п.1 ч.3 ст. 113 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3\~ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №03/13/2024-01 від 03 грудня 2024 року, укладеного з адвокатським бюро "Тараненко та партнери" з протоколом погодження вартості послуг, додаткову угоду до вказаного договору від 03 грудня 2024 року та акт приймання-передачі послуг від 03 грудня 2024 року, в якому зазначено про надані послуги позивачу за позовом до [PERSON] : за вивчення матеріалів справи 1000,00 грн. та за складання позовної заяви 5000,00 грн. (а.с.121-129). Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу, у розмірі 6000,00 грн. не відповідають засадам розумності, співмірності, характеру наданої правової допомоги та реальності таких витрат, а тому вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача лише 3000,00 грн. як витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Outcome: approved