Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження, у якому просить суд: - встановити факт народження дитини жіночої статі - [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області, Україна. Батько - громадянин України [PERSON] , [INFO] . Мати - громадянка України [PERSON] , [INFO] . - зобов`язати Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснити реєстрацію народження дитини жіночої статі - [PERSON] , [INFO] , та скласти відповідний актовий запис, в який внести наступні відомості про дитину: -прізвище, ім`я, по батькові дитини - [PERSON] , -дата народження дитини - [INFO] , -місце народження дитини - с. Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області, -батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець с. Пуркари, Штефан-Водського району, Республіки Молдова, -мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уродженка с. Молога, Білгород-Дністровського району, Одеської області, та видати свідоцтво про народження з врахуванням даного рішення. Стислий виклад позиції позивача Позовні вимоги позивачки обґрунтовані тим, що її рідна мати - [PERSON] та її батько - [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.03.1978 року Крокмазькою сільською радою Суворівського району МРСР, актовий запис №3. Під час перебування батьків позивачки у шлюбі, народилась позивачка - [PERSON] , [INFO] в с. Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області. Зі слів матері позивачки, вона народилась в половогому будинку с. Шабо, який зараз не існує. У зв`язку з закінченням термінів зберігання лікарського свідоцтва про народження та реєстраційних книг, на зроблені позивачкою запити їй було відмовлено в отриманні документів, які підтверджують факт її народження. Однак, позивачкою [PERSON] було знайдено у себе вдома копію Медичного свідоцтва про народження №346 від 08.10.2010 року, яке підтверджує, що вона народилась в с. Шабо, Білгород-Дністровського району Одеської області. Батько позивачки - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 31 грудня 2024 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1325. Все своє життя позивачка мешкала в с. Молога, Білгород-Дністровського району, Одеської області. Однак не навчалась у школі і не працювала. Перебувала у фактичних шлюбних відносинах та народила дітей. Через те, що батьки позивачки не зареєстрували її народження в органах реєстрації цивільного стану, вона станом на теперішній час не має відповідних документів, які би підтвердили її особу, тому вона звертається з даною позовною заявою до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів. Процесуальні дії у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 березня 2025 року було відкрито провадження по вказаній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення, справу просила розглядати за її відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку. За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Положенням ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини справи, встановлені судом, їх нормативно правове обґрунтування та позиція суду. Судом встановлено, що рідна мати позивачки [PERSON] - [PERSON] та батько позивачки [PERSON] - [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.03.1978 року Крокмазькою сільською радою Суворівського району МРСР, актовий запис №3. Під час перебування батьків позивачки у шлюбі, народилась по зивачка - [PERSON] , [INFO] в с. Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області. Зі слів матері позивачки, вона народилась в половогому будинку с. Шабо, який зараз не існує. У зв`язку з закінченням термінів зберігання лікарського свідоцтва про народження та реєстраційних книг, на зроблені позивачкою запити їй було відмовлено в отриманні документів, які підтверджують факт її народження. Однак, позивачкою [PERSON] було знайдено у себе вдома копію Медичного свідоцтва про народження №346 від 08.10.2010 року, яке підтверджує, що вона народилась в с. Шабо, Білгород-Дністровського району Одеської області. Батько позивачки - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 31 грудня 2024 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1325. Все своє життя позивачка мешкала в с. Молога, Білгород-Дністровського району, Одеської області. Однак не навчалась у школі і не працювала. Перебувала у фактичних шлюбних відносинах та народила дітей. Через те, що батьки позивачки не зареєстрували її народження в органах реєстрації цивільного стану, вона станом на теперішній час не має відповідних документів, які би підтвердили її особу, тому вона звертається з даною позовною заявою до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі, чи поза ним. Факт народження дитини породжує виникнення біологічного та морального зв`язку між нею та її батьком і матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 24.02.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки і діти мають взаємні особисті немайнові та майнові права та обв`язки. Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України. Згідно ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини ; за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі №643/9245/18 (провадження №61-16732св19) зроблено висновок по застосуванню статті 130 СК України та вказано, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України». Однак, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-текст є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, параграф 34, від 07 травня 2009 року). Аналогічні висновки зроблені Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїх постановах у праві №159/3926/18 (у ЄДРСР № 93053415) та у справі №530/1231/16-ц (у ЄДРСР № 88016592). Згідно рекомендацій, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження та, за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно роз`яснень даних у п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою ВРУ № 789-ХП від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved