Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

14.02.2025 представниця позивача [PERSON] адвокат А.О.Шерстюк звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом в електронній формі до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" (далі ТОВ "ДВК Агро") про стягнення з відповідача на користь позивача 9822,15 грн, що зумовлені невиконанням відповідачем договору оренди землі б/н від 23.12.2020 щодо належної відповідачеві земельної ділянки площею 2,0 га, кадастровий номер 5324582000:00:007:0218, з яких: 9742,28 грн заборгованість з несплаченої і проіндексованої орендної плати 8700,00 грн за 2024 рік, 43,84 грн пеня, 36,03\~грн 3 % річних. В обґрунтування позову зазначено, що щорічна орендна плата сплачується у грошовій формі у сумі 8700,00 грн і підлягає щорічній індексації, сплачується не пізніше 31 грудня поточного року. У разі несвоєчасної сплати орендної плати орендар сплачує орендодавцеві 0,01 % пені за кожен день прострочення. Відповідач не сплатив позивачеві орендну плату за користування землею у 2024 році. Ухвалою суду від 17.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачеві, зокрема, у 15-денний строк подати відзив на позов. Відповідач копію ухвали суду від 17.02.2025, інформацію щодо розгляду справи, копію позовної заяви з додатками отримав у свій електронний кабінет 17.02.2025 і 19.02.2025, що є їх належним врученням (а.с. 27, 28). В\~установлений судом строк письмовий відзив на позов з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надав. Станом на 31.03.2025 суд не отримував відзив на позов чи будь-яких заяв, клопотань тощо від відповідача. Відповідно до ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК). Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи (позовну заяву), вивчивши наявні у справі дані і докази, суд встановив таке. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №\~238380414 від 23.12.2020 позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,0 га на території Рокитівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, кадастровий номер 5324582000:00:007:0218 (а.с. 11). Згідно договору оренди землі б/н від 23.12.2020 позивач передав вказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення в оренду відповідачеві на строк 15 років; орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 8700,00 грн за рік і складає 12,98 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки 33505,78 грн; орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше 31 грудня поточного року, крім оплати орендної плати за перший рік використання; нормативна грошова оцінка земельної ділянки, пропорційно до якої здійснюється визначення розміру орендної плати, підлягає щорічній індексації; у разі несвоєчасної сплати орендної плати у визначені строки справляється пеня у розмірі 0,01 % від несплаченої суми за кожен день прострочення (а.с. 9, 10). Отже між сторонами укладено договори оренди землі. Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 24.12.2024 з відповідача ТОВ "ДВК Агро" стягнуто 20372,95 грн несплаченої орендної плати за 2022 і 2023 роки за договором оренди землі від 23.12.2020 та відмовлено у стягненні 7697,09 грн орендної плати за 2024 рік. Також стягнено з ТОВ "ДВК Агро" на користь позивача [PERSON] 5000,00 грн моральної шкоди. Розірвано договір оренди землі б/н від 23.12.2020, що укладений між [PERSON] та ТОВ "ДВК Агро", щодо оренди земельної ділянки площею 2,0га. кадастровий номер 5324582000:00:007:0218 на строк 15 років (а.с. 16-19). Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України "Про\~оренду землі"). Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 1 Закону України "Про оренду землі"). Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч.ч. 1-3 ст. 21 Закону України "Про оренду землі"). Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч. 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі"). Орендна плата справляється у грошовій формі (ч. 2 ст. 22 Закону України "Про\~оренду землі"). Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про оренду землі"). У разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором (ст. 36 Закону України "Про\~оренду землі"). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст.\~526\~Цивільного кодексу України далі\~ЦК). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. (ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)\~доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не\~передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.ч. 1-3 ст. 22\~ЦК). Неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків,\~завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч.\~1 ст. 550 ЦК). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.\~2\~ст.\~625 ЦК). Щодо орендної плати та пов`язаних з цим розрахунків інфляційних втрат, 3\~% річних та пені Позивач 15.10.2024 на адресу відповідача надіслав звернення у якому запропонував скласти угоду про дострокове припинення договору оренди землі (за згодою сторін) у зв`язку невиконанням вимог договору, а також не сплату на протязі 2,5 років орендної плати за користування землею згідно до\~пунктів 9, 10, 11 договору та згідно зі статтею 32 Закону України "Про оренду землі", яке отримане відповідачем 19.10.2024 (а.с.\~13). За умовами договору оренди землі розмір річної орендної плати, який має бути сплачений за 2024 рік не пізніше 31.12.2024 складає 8700,00 грн і підлягає щорічній індексації. Спір між сторонами виник внаслідок стверджуваної позивачем несплати відповідачем до 31.12.2024 орендної плати за 2024 рік у сумі 9742,28 грн, що є проіндексованою річною орендною платою за 2024 рік у сумі 8700,00 грн. Судові не надано доказів здійснення будь-якого платежу відповідачем позивачеві за користування земельною ділянкою у 2024 році. Відповідач не оспорив розрахунок у частині обрахунку сплати боргу з орендної плати позивачеві у сумі 9822,15 грн за 2024 рік з урахуванням 8700,00 грн заборгованість з орендної плати за 2024 рік, встановленого індексу інфляції у сумі 1042,28 грн, 43,84 грн як 0,01 % пені щодо несплаченої 8700,00 грн орендної плати за 2024 рік та у частині обрахунку 3\~% річних у сумі 36,03 грн. Відтак позовні вимоги у цій частині є законними і обґрунтованими. Суд задовольняє цю частину позовних вимог і стягує заборгованість з орендної плати за 2024 рік у сумі 8700,00 грн, яка з урахуванням індексації складає 9742,28 грн, а також вказані 43,84 грн пені і 36,03 грн як 3 % річних. Всього суд стягує з відповідача на користь позивача 9822,15 грн. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач є особою з ІІ групою інвалідності, що підтверджено посвідченням серія [NUMBER] від 11.11.2022 (а.с. 16). Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - особи з інвалідністю I та II груп у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про\~судовий збір"). Отже позивач звільнений від сплати судового збору. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн. Згідно п. 1 п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка\~подана фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5\~розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Отже належна до сплати сума судового збору із позовної вимоги майнового характеру на суму 9822,15 грн, від сплати якої звільнено позивача, складає 968,96 грн ((1,0 % 9822,15 ? 3028,00 0,4) 0,8)). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК). Відтак, з огляду на повне задоволення позовних вимог суд стягує з відповідача на користь держави усі судові витрати, від сплати яких звільнено позивача, у сумі 968,96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved