Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

позивач звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з позовом, в якому просить розірвати шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 20.10.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб. 30.05.2014 року позивач змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зазначає, що вже тривалий час у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, тривалий час вони проживають окремо, вони втратили відчуття любові та поваги один до одного. Також вказує на те, що з відповідачем вони спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить спільним інтересам. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27.12.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Залізничного\~районного суду\~м.\~Львова від\~10.02.2025\~рокуздійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією. Відповідач у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подав, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомив, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала. Позивач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у відсутності учасників, які не з`явилися, на підставі наявних у ній даних та доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 20.10.2012 року у Виконкомі Микуличинської с/ради Яремчанської м/ради Івано-Франківської області, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 33. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON] , дружини: [PERSON] /а.с. 32 /зворот/. Згідно свідоцтва про зміну імені виданого повторно від 15.04.2020 року серії [NUMBER] , актовий запис № 17, [PERSON] , [INFO] , змінив ім`я. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: [PERSON] /а.с. 5/. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, по`вязані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який той сплатив при подачі позову до суду.

Outcome: approved