Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які влаштовані під опіку бабусі [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , яка влаштована під опіку [PERSON] .. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 30.09.2024 року повторно розглянуто висновок ССД щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у зв"язку із невиконанням ними батьківських обов"язків. Зазначає, що згідно рішення Свалявського районного суду від 15.08.2023 року від батьків [PERSON] та [PERSON] було відібрано дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , без позбавлення їх батьківських прав строком на один рік. Рішенням виконавчого комітету Свалявської міської ради від 27.09.2023 року дітям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Свалявської міської ради від 27.09.2023 року призначено дитині [PERSON] , [INFO] опікуна [PERSON] , дитині [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] призначено опікуна [PERSON] . Вказує, що за час перебування дітей в сім"їх опікунів, ані мати, ані батько до дітей не навідувалися, не цікавилися життям, здоров"ям та навчанням дітей, не намагалися зв"язатися з ними. До служби не надходило заяв від [PERSON] та [PERSON] щодо бажання повернути собі дітей. На засідання комісії з питань захисту прав дитини відповідачі повторно не з"явилися, хоча були належним чином повідомлені, що свідчить про неналежне виконання ними батьківських обов"язків. Тому просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стягувати з відповідачів на користь опікуна [PERSON] , аліменти в рівних частинах на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягувати з відповідачів на користь опікуна [PERSON] аліменти в рівних частинах на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні (а.с.74). Відповідачі в судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.63,65, 71,72). Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.69,70). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Згідно\~статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства, батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 3 та чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке розлучення може бути необхідним, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , відповідний актовий запис № 150 від 19.07.2011 року), копії свідоцтва\~ про\~народження\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~(серія\~ [NUMBER] , відповідний актовий запис № 110 від 05.06.2014 року), копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , відповідний актовий запис №100 від 12.05.2015 року), копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , відповідний запис №65 від 23.03.2019 року), копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , відповідний актовий запис №246 від 16.11.2021 року вказано у графі "батько" - [PERSON] (відповідач), у графі мати - [PERSON] (відповідач) (а.с.13-17). Чинним рішенням Свалявського районного суду від 15.08.2023 року справа№306/1492/23, від батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відібрано дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] без позбавлення їх батьківських прав строком на один рік (а.с.18-20). Рішеннями виконавчого комітету Свалявської міської ради від 27 вересня 2023 року №309, №310, №311, №312, №313, «Про надання дитині статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», дітям [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.33-37). Згідно рішення виконавчого комітету Свалявської міської ради від 27.09.2023 року №314 «Про призначення опікуна над дитиною, позбавленою батьківського піклування», малолітній [PERSON] , [INFO] , призначено опікуна [PERSON] , мешканця [ADDRESS] . Згідно рішення виконавчого комітету Свалявської міської ради від 27.09.2023 року №315 «Про призначення опікуна над дітьми, позбавленими батьківського піклування», малолітнім [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] призначено опікуна [PERSON] , мешканку [ADDRESS] (а.с.26,31). Відповідно до довідки від 03.09.2024 року лікаря-педіатра [PERSON] , догляд за дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] здійснює бабуся [PERSON] ; довідки Свалявської початкової школи №1 з дошкільним підрозділом Свалявської міської ради від 04.09.2024 р. за №20, [PERSON] активно займається вихованням онуків [PERSON] , [INFO] , учня 4-го класу та [PERSON] , [INFO] , випускника 4-го класу, стежить за їх успішністю у навчанні; довідки Свалявського закладу дошкільної освіти №4 Свалявської міської ради Закарпатської області від 03.09.2024 року №18 [PERSON] , [INFO] відвідує даний заклад в м. Свалява; довідки Свалявського ЗСО№1 Свалявської міської ради від 04.09.2024 року №01-26/278, [PERSON] , [INFO] навчається у 8-В класі Свалявського ЗСО "1 Свалявської міської ради Закарпатської області (а.с.22-25). За приписами ст. 164 СК України\~батьки, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Правовою підставою\~для позбавлення\~відповідачки батьківських\~прав є\~висновок Свалявської\~міської ради\~від 15.10.2024\~року №\~02-14/4306\~про доцільність\~позбавлення батьківських\~прав [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] \~щодо \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] \~ (а.с. 6-8). Відповідачі повідомлялися про дату розгляду питання про доцільність позбавлення їх батьківських прав (а.с. 38). Обгрунтовуючи вищевикладене\~суд дійшов\~висновку,\~що оскільки\~відповідачі не\~піклуються про\~фізичний та\~духовний розвиток\~дітей,\~не забезпечують\~їх належного\~догляду,\~ухиляються від\~виховання,\~тобто свідомо\~нехтують своїми\~обов`язками,\~таких необхідно\~позбавити батьківських\~прав щодо\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~ Щодо стягнення аліментів суд дійшов наступного висновку. За приписами ч. 2 та 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За ст. 150 СК України - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовим змістом вказаної норми закону, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком є особистим, індивідуальним, а не солідарним. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За статтею 193 СК України влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За правовим змістом згаданої норми закону з батьків, які не беруть участі в утриманні дитини, що перебуває у державному або комунальному закладі, аліменти можуть бути стягнуті на загальних підставах. Батьки не можуть перекласти свій обов`язок по утриманню дитини на інших осіб або державу. Перебування дитини у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі не припиняє обов`язку батьків щодо її утримання. Якщо матір, батько добровільно не надають дитині утримання, з них можуть бути стягнені аліменти в судовому порядку. За ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства, батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 3 та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7-8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 256-6 СК України батьки-вихователі - подружжя або окрема особа, що не перебуває у шлюбі, які взяли дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, для виховання та спільного проживання. Батьки-вихователі є законними представниками дітей і діють без спеціальних на те повноважень як опікуни або піклувальники. Зважаючи на вищевикладене, виходячи з принципів розумності та справедливості аліменти необхідно встановити в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь опікуна [PERSON] , [INFO] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття та опікуна [PERSON] , [INFO] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Outcome: approved