Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Представник позивача адвокат Ковтун\~ О.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] та Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Черняхівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Позов обґрунтовано тим, що 04.05.2000 матір`ю позивачки [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого вона заповідала право на 2 земельні частки (паї) двом зі своїх чотирьох дітей [PERSON] та [PERSON] , а також заповідала будинок та інше належне їй майно (крім права на земельні частки) чотирьом своїм дітям у рівних частинах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] відмовився від своє частки у спадщині на користь [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. На момент складання заповіту спадкодавець отримала право на земельні ділянки, яке посвідчувалось сертифікатами ЖТ0179552 та ЖТ0179551, тобто набула майнових прав на земельні ділянки. У подальшому [PERSON] замінила сертифікати на державний акт про право власності 11-ЖТ042643 від 23.08.2002. Державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії 11-ЖТ №042643 складається з земельних ділянок площею 5,6238 га, кадастрові номери: 1821180200:04:001:0058, 1821180200:04:001:0059, 1821180200:04:002:0071, 1821180200:04:002:0072, розташовані на території Березівської сільської ради Хорошівського району Житомирської області. 12.02.2019 позивачка звернулась до державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, державним нотаріусом було відкрито спадкову справу 19/2011 і видано свідоцтво про право на спадщину, яке згодом було скасоване рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20.05.2021 по справі №276/461/21. 10.10.2023 державний нотаріус Черняхівської державної нотаріальної контори виніс постанову, якою відмовив позивачу, як спадкоємцю у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії була оскаржена позивачем, проте рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 23.09.2024 по справі №293/848/24 у позові відмовлено, оскільки оскаржувана постанова не порушує спадкових прав позивача, адже відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України, а видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена згідно з ч.11 ст.67 Закону України «Про нотаріат», а лише свідчить про законність оскаржуваної постанови державного нотаріуса на дату її прийняття. Також, згідно позову позивачка вчиняла дії, які свідчать про фактичне прийняття спадщини здійснювала обробку частини земельної ділянки, яку отримала у спадок. В свою чергу спадкоємець [PERSON] ніколи не вчиняла жодних дій стосовно земельних ділянок, спадкоємець [PERSON] прийняв свою частину спадщини частину житлового будинку та земельну ділянку (на час подання позову [PERSON] помер). Таким чином існують перепони для визнання за позивачем права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 1821180200:04:001:0058, 1821180200:04:001:0059 та оформлення спадкових прав на ці ділянки у нотаріальному порядку. Представник позивача адвокат Ковтун\~ О.О. у позовній заяві просить суд визнати право власності у порядку спадкування за [PERSON] на земельні ділянки, розташовані на території Хорошівської територіальної громади у с.Березівка Хорошівського району Житомирської області, кадастрові номери 1821180200:04:001:0058 та 1821180200:04:001:0059. Ухвалою судді Збаражського А.М. від 11.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання\~на 03.12.24. Ухвалою суду від 27.12.2024 задоволено самовідвід судді Збаражського А.М. від участі у розгляді даної справи, справу\~передано до канцелярії суду для визначення головуючого судді в порядку, встановленому\~ст.33 ЦПК України. Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2024 новим суддею визначено Семенюка А.С. Ухвалою судді Семенюка А.С. від 31.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду (у зв`язку із зміною складу суду) у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 22.01.2025. Ухвалою суду від 22.01.2025 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 12.02.2025, задоволено клопотання представника позивача адвоката Ковтун О.О. про витребування доказів, зобов`язано Черняхівську державну нотаріальну контору надати суду належним чином завірену копію спадкової справи №19/2011, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 12.02.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.02.2025. Ухвалою суду від 26.02.2025, постановленою в судовому засіданні із зазначенням у протоколі судового засідання та без оформлення окремого документа, у судовому засіданні оголошено перерву до 06.03.2025, за клопотанням представника позивача адвоката Ковтун\~ О.О. для надання часу для подання суду додаткових пояснень. Ухвалою суду від 06.03.2025, постановленою в судовому засіданні із зазначенням у протоколі судового засідання та без оформлення окремого документа, судом не прийнято до розгляду та повернуто заяву представника позивача адвоката Ковтун\~ О.О. про зміну предмету позову у зв`язку із неподанням доказів направлення копій такої заяви та доданих до неї документів усім учасникам справи, заяву подано з порушенням строків на її подання. Ухвалою суду від 06.03.2025, постановленою в судовому засіданні із зазначенням у протоколі судового засідання та без оформлення окремого документа, у судовому засіданні оголошено перерву до 19.03.2025 за клопотанням представника позивача адвоката Ковтун\~ О.О. для можливості подання доказів про користування землею позивачкою. 19.03.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та враховуючи складність справи, на підставі абз.2 ч.1 ст.244 ЦК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 27.03.2025. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала відповідно до зазначених у позові обставин, просила його задовольнити. У судових засіданнях представник позивача адвокат Ковтун\~ О.О. позовні вимоги підтримала, звернула увагу суду, що у позовній вимозі допущено помилку, - спірні земельні ділянки розташовані саме на території Хорошівської територіальної громади у с.Березівка Хорошівського району Житомирської області. В останнє судове засідання 19.03.2025 представник позивача адвокат Ковтун\~ О.О. не з`явилася, подала до суду заяву про можливість проведення засідання без її участі, позивач [PERSON] не заперечувала проти продовження розгляду справи без участі її представника. 05.03.2025 представник позивача адвокат Ковтун\~ О.О. подала до суду додаткові письмові пояснення у справі, у яких звернула увагу на лист Відділу у Хорошівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №97-6-0.23-50/170-21 від 02.03.2021, з якого слідує, що спадкодавець [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЖТ №0179552, а також на неї було переоформлено сертифікат серії ЖТ №0179551 та взамін даних сертифікатів видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №042643. Також, 05.03.2025 представник позивача адвокат Ковтун\~ О.О. подала до суду заяву про зміну предмету позову, яку на підставі ч.ч.3,5 ст.49 ЦПК України судом не прийнято до розгляду та повернуто у зв`язку із неподанням доказів направлення копій такої заяви та доданих до неї документів усім учасникам справи, заяву подано з порушенням строків на її подання. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про час, дату і місце судових засідань. Від неї до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона визнає позов та просить його задовольнити. Також, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, позов визнають. Представник третьої особи Черняхівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, заяв або клопотань до суду від третьої особи не надходило. Третю особу було належним чином повідомленою про час, дату і місце судових засідань. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Суд встановив, що 04.05.2000 [PERSON] склала заповіт, який посвідчила секретар Березівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, згідно якого заповіла\~ право на земельну частку (пай) згідно сертифікату ЖТ №0179552 [PERSON] ; право\~ на земельну частку (пай) згідно сертифіката ЖТ №0179551 [PERSON] ; належний їй будинок, господарські будівлі та інше майно (крім права на земельні частки (паї), заповіла в рівних частках своїм дітям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.110-111). Судом встановлено, що [PERSON] за життя, 23.08.2002 видано Володарсько-Волинської районною державною адміністрацією Житомирської області Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №042643, на підставі якого [PERSON] отримала земельні ділянки загальною площею 5,6238га з кадастровими номерами: 1821180200:04:001:0058, 1821180200:04:001:0059, 1821180200:04:002:0071, 1821180200:04:002:0072, розташовані на території Березівської сільської ради Хорошівського району Житомирської області (а.с. 111-122) [INFO] [PERSON] померла (а.с.89). Відповідно до копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 12.02.2019 спадщину після смерті [PERSON] , до якої увійшли земельні ділянки площею 5,6238 га. кадастрові номери 1821180200:04:001:0058, 1821180200:04:001:0059, 1821180200:04:002:0071, 1821180200:04:002:0072, розташовані на території Березівської сільської ради Хорошівського району Житомирської області прийняли в 1/4 частці [PERSON] та [PERSON] та в 2/4 частках [PERSON] (а.с.122-123). [PERSON] від своєї частки у спадщині відмовився на користь [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному (а.с.97). Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20.05.2021 ухваленого у справі №276/461/21, свідоцтва про право на спадщину за заповітом видані державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори на спадкове майно [PERSON] 12.02.2019 на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що складається із часток на земельні ділянки площею 5,6238 га, кадастрові номери: 1821180200:04:001:0058, 1821180200:04:001:0059, 1821180200:04:002:0071, 1821180200:04:002:0072, визнано недійсними та скасовано державну реєстрацію права власності спадкоємців на зазначене спадкове майно. Рішення суду є чинним\~ (а.с.140-142). Листом Відділу у Хорошівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №97-6-0.23-50/170-21 від 02.03.2021 до позивачки [PERSON] повідомлено, що Державний акт на право приватної власності на землю\~ серії ІІ ЖТ №042643 від 23.08.2002 на ім`я [PERSON] був виданий взамін одразу за два сертифікати на право на земельну частку (пай) ЖТ №0179551 та ЖТ №0179552. Постановою від 10.10.2023 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Хорошівської державної нотаріальної контори Житомирської області відмовлено [PERSON] , як спадкоємиці за заповітом у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 2,5821 га, кадастровий номер: 1821180200:04:001:0058, та 0,2296 га., кадастровий номер: 1821180200:04:002:0072, що належали її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що заповідач не зробила розпорядження щодо вказаних земельних ділянок на ім`я спадкоємиці [PERSON] (а.с.143). Відповідно до листа за підписом в.о. старости Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області [PERSON] №24 від 17.03.2025 позивачка [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] фактично прийняла у спадок земельні ділянки з кадастровими номерами 1821180200:04:001:0058 (площею 2.5821 га), 1821180200:04:002:0072 (площею 0,2296 га), розташовані на території Березівського старостинського округу Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, - здійснювала їх використання та обробку відповідно до цільового призначення вказаних земельних ділянок - ведення сільського господарства та сіножаті. Таке використання здійснюється [PERSON] від 2010 року і дотепер. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорено відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року в справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Приватноправовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду від 08 листопада 2023 року в справі №761/42030/21 (провадження № 61-12101св23). Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно зі статтею 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст.1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Судом встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю\~ серії ІІ ЖТ №042643 від 23.08.2002 на ім`я [PERSON] був виданий на земельні ділянки площею 5,6238га (4 земельні ділянки з кадастровими номерами: 1821180200:04:001:0058, 1821180200:04:001:0059, 1821180200:04:002:0071, 1821180200:04:002:0072), розташовані на території Березівської сільської ради Хорошівського району Житомирської області, взамін одразу за два сертифікати на право на земельну частку (пай) ЖТ №0179551 та ЖТ №0179552, що підтверджується копією листа Відділу у Хорошівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №97-6-0.23-50/170-21 від 02.03.2021. В свою чергу, відповідно до п.16, п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачою державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Враховуючи викладене, вказані сертифікати на право на земельну частку (пай) перестали бути дійсними ще за життя спадкодавця [PERSON] при виділенні їй у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі Державного акту на право приватної власності на землю\~серії ІІ ЖТ №042643 від 23.08.2002. Тому, у відповідності до ст.1218\~ЦК України, права на земельну частку (пай) згідно вказаних сертифікатів не увійшли до складу спадщини після смерті [PERSON] , адже відповідні сертифікати перестали бути дійсними на момент її смерті. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] \~ на випадок своєї смерті\~ зробила розпорядження\~ у заповіті саме щодо права на земельну частку (пай) згідно сертифікатів ЖТ №0179551 [PERSON] та ЖТ №0179552 [PERSON] , а розпорядження щодо земельних ділянок, що належали [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю\~ серії ІІ ЖТ №042643 від 23.08.2002 до дня смерті не зробила.\~ У свою чергу, спадкоємиця [PERSON] звернулася до нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні [PERSON] земельні ділянки площею 2,5821 га, кадастровий номер: 1821180200:04:001:0058, та 0,2296 га., кадастровий номер: 1821180200:04:002:0072, однак земельні ділянки заповідач не заповідала. Крім того, відсутній правовий зв`язок саме сертифіката на право на земельну частку (пай) ЖТ №0179551, право на земельну частку (пай) згідно якого заповідалося позивачці [PERSON] , з окремими конкретними земельними ділянками з усіх чотирьох земельних ділянок згідно відповідного державного акта. Так, згідно листа Відділу у Хорошівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №97-6-0.23-50/170-21 від 02.03.2021, Державний акт на право приватної власності на землю\~ серії ІІ ЖТ №042643 від 23.08.2002 був виданий на земельні ділянки площею 5,6238га (4 земельні ділянки з кадастровими номерами: 1821180200:04:001:0058, 1821180200:04:001:0059, 1821180200:04:002:0071, 1821180200:04:002:0072), розташовані на території Березівської сільської ради Хорошівського району Житомирської області, взамін одразу на два сертифікати на право на земельну частку (пай) ЖТ №0179551 та ЖТ №0179552. Пояснення позивача та представника позивача про те, що позивачка [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] фактично прийняла у спадок земельні ділянки з кадастровими номерами 1821180200:04:001:0058 та 1821180200:04:002:0072, адже здійснювала їх використання та обробку відповідно до цільового призначення з 2010 року, як на підставу для задоволення позову врахуванню не підлягають, адже наявність таких обставин не може бути підставою для задоволення позову. Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Судом не було встановлено чи порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. За приписами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Зважаючи, що за наслідком розгляду справи у задоволенні позову відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed