Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 19 липня 2021 року між Широківською РССТ (орендодавець) та ФОП [PERSON] (орендатор) укладено договір №41 оренди об`єкта нерухомості, відповідно до якого орендодавець передав, а орендатор прийняв у тимчасове платне користування частини нежитлової будівлі літ. А-2 кафе «Сатурн» площею 82,9 кв.м, у тому числі: торговий зал 80,9 кв.м, вбиральня №50 площею 2,0 кв.м, розташовані у будівлі кафе « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] . На виконання умов договору орендодавцем передано, а орендарем прийнято в оренду об`єкт оренди. Відповідно до п.5.1 договору оренди, починаючи з 01 листопада 2021 року загальний розмір місячної орендної плати за користування об`єктом оренди за домовленістю сторін становить 10 000,00 грн, витрати за комунальні платежі розраховуються окремо. Відповідно до п.5.1.3 договору орендар здійснює повну оплату орендної плати за місяць до 15 числа поточного місяця, в якому здійснюється користування об`єктом оренди, на розрахунковий рахунок орендодавця, а оплату комунальних послуг та інших платежів у триденний строк після отримання рахунків від орендодавця. Строк дії договору оренди по 31 грудня 2022 року. У зв`язку з несвоєчасною сплатою орендної плати та комунальних платежів з березня 2022 року по грудень 2022 року виникла заборгованість на загальну суму 76 479,00 грн, яка складається із заборгованості зі сплати орендної плати в сумі 55 000,00 грн, заборгованості зі сплати комунальних платежів 21 479,00 грн. Рахунки для зручності також направлялись [PERSON] за допомогою додатка «Вайбер». 14 жовтня 2022 року відповідачу надіслано лист №537002381850 з описом вкладення (акт звірки, рахунки), але [PERSON] суму боргу не повернула. 10 грудня 2022 року надіслано лист №5370002391287 про наявність заборгованості та розірвання договору, проте він повернувся за закінченням терміну зберігання. [PERSON] припинила підприємницьку діяльність та продовжувала орендувати нежитлове приміщення до 31 грудня 2022 року. Зазначають що заяви про надання пільг у зв`язку з воєнним станом від відповідача не надходило. Про припинення відповідачем підприємницької діяльності позивачу відомо не було. Крім того, магазин в орендованому приміщенні працював, використовувалася електроенергія, вода. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає. Свої заперечення аргументує тим, що орендодавцем систематично допускались порушення. Трансакції по сплаті оренди приміщення здійснювались: 13 січня 2022 року 10 000,00 грн, 14 лютого 2022 року 10 000,00 грн, 07 вересня 2022 року 10 000,00 грн; оплата комунальних послуг на рахунок Широківської спілки споживчих товариств вносилася: у січні 2022 року 3 748,00 грн, у лютому 2022 року 2 300,00 грн, у березні 2022 року 1 296,00 грн, у червні 2022 року 4 294,00 грн, у грудні 2022 року 4 499,00 грн. В інші періоди кошти надавалися готівкою особисто [PERSON] . Зазначає, що умовами договору не передбачено направлення розрахунків на «Вайбер». Відповідно до п.9.2 договору до форс-мажору відноситься воєнні дії. На усне звернення голова правління Широківської районної спілки споживчих товариств Деркач В.М. повідомила, що місце розташування магазину дозволяє працювати та не погодилась на перегляд умов договору чи застосування норми «Форс мажор», передбаченого розділом 9 договору оренди. 08 вересня 2022 року відповідач припинила підприємницьку діяльність. Укласти додаткову угоду про припинення співпраці у зв`язку із втратою відповідачем статусу ФОП їй запропоновано не було. Зазначає, що оскільки договір укладався з відповідачем як з ФОП, орендар не має права використовувати приміщення з комерційною метою. Додає, що до закінчення строку дії договору, без складання акту приймання орендованого приміщення, 30 грудня 2022 року укладено наступний договір оренди з [PERSON] . Не визнає позовні вимоги про нарахування суми боргу за комунальні платежі за січень 2023 року. У судовому засіданні представник позивача та представник відповідача надали пояснення, аналогічні викладеним в заявах по суті. 13 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до свого провадження; розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 16 жовтня 2024 року постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18 лютого 2025 року витребувано докази. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 19 липня 2021 року між Широківською районною спілкою споживчих товариств та ФОП [PERSON] укладено договір № 41 оренди об`єкта нерухомості, за умовами якого відповідач прийняла у строкове платне користування окремо визначене нерухоме майно: частину нежитлової будівлі літ. А-2 кафе «Сатурн» площею 82,9 кв.м, у тому числі: торговий зал 80,9 кв.м, вбиральня №50 площею 2,0 кв.м, розташовані у будівлі кафе « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.5.1 договору загальний розмір орендної плати за користування об`єктом оренди становить: з 19 липня 2021 року по 31 липня 2021 року 10\~000,00 грн, з 01 серпня 2021 року по 31 жовтня 2021 року 9\~000,00 грн, з 01 листопада 2021 року по 31 грудня 2022 року 10 000,00 грн. Строк дії договору оренди до 31 грудня 2022 року. 19 липня 2021 року сторонами підписано акт приймання-передачі орендованого об`єкта нерухомості. 08 вересня 2022 року зареєстровано припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] за її рішенням. Відповідачем вносилася оренда плата та комунальні платежі, проте не у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 31 грудня 2022 року та 31 січня 2023 року проведено звірки розрахунків між відповідачем та позивачем за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року та станом на 31 січня 2023 року. Заборгованість відповідача перед позивачем за період з березня 2022 року по січень 2023 року становить 76\~479,00 грн: заборгованість зі сплати оренди 55\~000,00 грн, заборгованість з комунальних платежів 21\~479,00 грн. При цьому судом враховується, що заборгованість у сумі 2\~753,00 грн, визначена позивачем як заборгованість з комунальних платежів за січень 2023 року, фактично є комунальними платежами за попередній місяць грудень 2022 року. Відповідачем не спростовано факт наявності заборгованості, свого розрахунку не надано. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із зобов`язань за договором оренди, недопустимості односторонньої відмови від виконання договірних зобов`язань. Відповідно до вимог ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно зі ст.ст.\~525,\~526 ЦК України,\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. (ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України). Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1\~ст. 611 ЦК України\~передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно із\~статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. \~Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). На підставі ст.ст.12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК). Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз встановлених у судовому засіданні обставин та норм чинного законодавства дозволяє суду дійти висновку, що між сторонами укладено договір, умови якого відповідачем не виконані. Так, позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладення правочину між позивачем та відповідачем. Підписавши договір, відповідач погодилася на всі його умови. Відповідачем не надано доказів протилежного, умови договору нею не оспорювалися, вимоги про визнання договору недійсним або його розірвання нею не пред`являлося. Відповідач належним чином умови договору щодо сплати орендної плати та комунальних платежів не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. При цьому суд не бере до уваги обставини, на які посилається відповідач як на підставу своїх заперечень, вважає їх безпідставними та такими, що не стосуються предмету спору. Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі у зв`язку з тим, що встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору. Суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; ) у разі відмови в позові - на позивача. Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.

Outcome: approved