Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання за період з 01.03.2023 р. до 01.01.2025 року у розмірі 100285(сто тисяч двісті вісімдесят п`ять) грн. 58 коп., вказуючи, що відповідачу на праві власності, згідно договору купівлі-продажу Р.№ 363 від 25.11.2019 р. належать нежитлові приміщення на 1-му поверсі №1-:-8,І в літ. «А-2» загальною площею 94,0 кв.м., що розташоване у багатоповерховому будинку [ADDRESS] . 01.03.2021 року між відповідачем та КП «Харківські теплові мережі» було укладено Договір №18115 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, який є чинним на момент подачі позову. Відповідач є абонентом КП «Харківські теплові мережі», однак, в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з постачання теплової енергії відповідач належним чином не здійснює, внаслідок чого у неї перед позивачем утворилась вказана заборгованість. Позивач просить також стягнути судовий збір. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 06.02.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач не надавав клопотань про розгляд справи в загальному порядку. Надав заяву в просив винести по справі заочне рішення. Відповідач відзиву на позов або клопотань до суду не подала. Копію ухвали від 06.02.2025 року про відкриття провадження у справі разом та позовну заяву з доданими до неї документами було надіслано відповідачу за адресою реєстрації, про що свідчить зворотнє повідомлення що повернулося на адресу суду. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. З врахуванням вказаного, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачу [PERSON] , [INFO] , на праві власності, згідно договору купівлі-продажу від 25.11.2019\~року Р.№ 363 належать нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-8,І в літ. «А-2» загальною площею 94,0 кв.м., що розташоване у багатоповерховому будинку [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 01.03.2021 року між відповідачем та КП «Харківські теплові мережі» було укладено Договір №18115 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. 17.11.2017 р. у житловому будинку [ADDRESS] було встановлено теплолічильник, що підтверджується відомостями обліку споживання теплової енергії. Згідно Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі - продажу. Правилами користування тепловою енергією №1198, затвердженими постановою КМУ від 03.10.2007р. (далі- Правила), що конкретизують норми права загального характеру з метою регулювання поведінки суб?єктів правовідносин у певній галузі. Відповідно до статті 24 ЗУ «Про теплопостачання» основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. 01.03.2023 року було здійснено розрахунок нарахувань за спожиту теплову енергію у нежитловому приміщенні 1-го поверху №1-:-8,І в літ. «А-2» загальною площею 94,0 кв.м., що розташоване у багатоповерховому будинку [ADDRESS] , та належить відповідачу на праві власності У розумінні статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Згідно пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об?єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Проведення нарахувань виконується згідно з Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих в будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315. У відповідності\~до\~п.\~14\~Правил\~надання\~послуги з\~постачання\~теплової\~енергії,\~затвердженими\~постановою\~Кабінету Міністрів\~України\~від\~21.08.2019\~№830\~(в\~ред.\~від.\~08.09.2021р.)\~відокремлення\~(відключення)\~від\~мереж\~(систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами. Таким чином, з відповідачем, якому по договору купівлі-продажу від 25.11.2019 Р.№363 належать нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-8,І в літ. «А-2» загальною площею 94,0 кв.м., що розташоване у багатоповерховому будинку [ADDRESS] , укладений індивідуальний Договір №18115 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення/відключення вбудованого споживача до джерела теплової енергії від 25.10.2022 року, №177/15314, від 06.04.2023 №177/13578, від 28.03.2024 №177/1207, від 30.10.2024 №177/1714. Станом на 01.01.2025\~заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії по о/р [NUMBER] та 17701-9271 складає 98273,24 грн., яка утворилась за період з 01.03.2023\~року до 01.01.2025\~року. Відповідачу направлялися рахунки-фактури за спожиту теплову енергію. На виконання вимог пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» (далі - Закон) Урядом прийнято постанову від 01 вересня\~2021 року №928 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня\~2019\~р. № 808» (далі - Постанова). Законом внесено зміни до Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Про метрологію та метрологічну діяльність». Згідно з внесеними змінами, змінено концепцію застосування до споживачів комунальних послуг плати за абонентське обслуговування та змінено склад витрат, які включаються до плати за абонентське обслуговування. Так, статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач оплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов?язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги. Зокрема, абонентська плата включає такі витрати: з укладення договору про надання комунальної послуги; з здійснення розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами; з нарахування та стягнення плати за спожиті комунальні послуги; з обслуговування та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), а також за виконання інших функцій, пов?язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідачу направлялися рахунки-фактури за абонентську плату. Станом на 01.01.2025\~\~абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складає 365,64 грн., яка утворилась за період з 01.03.2023\~року до 01.01.2025\~\~року (розрахунок проведений без урахування витрат по обслуговуванню вузлів комерційного обліку). Станом на 01.01.2025\~року вартість технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання складає 1646,70 грн за період з 01.03.2023\~року до 01.01.2025\~року. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу У країни зобов`язанням має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача, складає 100\~285,70 грн, з яких: 98273,24 (вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором), 365,64 грн (абонентська плата), 1646,70 грн.(вартість технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання). Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, позовні вимоги КП «Харкові теплові мережі» про стягнення із відповідача заборгованості у сумі 100\~760,70 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved