Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за Договором № 010/08-112/122849 від 17.09.2007 р. в сумі 27 652,16 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що 05.03.2020 року між Акціонерним товариством РАЙФФАЙЗЕН БАНК (далі - Кредитодавець/АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК») та позичальником, яким є [PERSON] (далі - Відповідач/Позичальник) було укладено Договір № 010/08-112/122849 . Відповідно до умов Договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти відповідно до умов передбачених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 17.09.2009 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 30 %. Вказав, що кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору. Згідно з умовами Договору [PERSON] зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Незважаючи на це відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Договором. Позивач також вказав, що пунктом 17.6 Додаткової угоди до кредитного договору, підписаної сторонами, встановлено, що до правовідносин пов`язаних з укладанням та виконанням умов цього Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю 70 років. Звернув увагу суду на те, що згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 24 лютого 2016 року у справі 6-1824цс15: «…якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам статті 6 і частини першої статті 259 ЦК України, то розрахунок розміру пені та штрафу слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі, ураховуючи періодичність платежів, визначених договором…». Тому вважав, що строки позовної давності для звернення ним до суду не порушені, а вимоги позову є законними. Позивач також вказав, що 30.11.2021 було укладено договір № 114/2-47 відповідно до якого Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/08-112/122849. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/08-112/122849. Таким чином вважав, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 010/08-112/122849. У зв`язку з невиконанням умов договору, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №010/08-112/122849 від 17.09.2007 р., що підлягає стягненню з відповідача (позичальника) станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 27 652,16 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 20 682,46 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6 969,70 грн. Ухвалою суду від 04.12.2024 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 17.09.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем [PERSON] підписаний Кредитний договір №010/08-112/122849. Згідно з цим договором Кредитор відкрив на ім`я відповідача картковий рахунок у національній валюті, випускає та надає платіжну/і Картки (згідно Заяви], а також забезпечує розрахунки за операціями з Картками відповідно до Правил ведення поточних карткових рахунків фізичних осіб та користування платіжними картками, які затверджуються Кредитором, (далі - Правила), Тарифів Кредитора, та вимог чинного законодавства України. Всі операції, здійснені з використанням Картки із застосуванням ПІН-коду та/або реквізитів Картки, безумовно визнаються Позичальником як такі, що ним здійснені свідомо, особисто підписані, та спрямовані Позичальником на вчинення правочину на запропонованих Кредитором умовах. В цей же день між Відкритим акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем [PERSON] підписана Додаткова угода до кредитного договору № 010/08-112/122849 від 17.09.07. В ній сторони визначили, що розмір поточного ліміту Кредиту на дату початку кредитування складає 5000,00 гривень, в подальшому встановлюється та визначається відповідно до статті 10 Договору. Строк, протягом якого Клієнт користується та здійснює погашення Кредиту складає 48 місяців та починається з 31.01.2014 та закінчується 31.01.2018. Процентна ставка за користування Кредитом фіксована, становить 30% річних та діє з Дати початку кредитування до повного погашення Кредиту. У даній угоді сторони узгодили між собою також інші умови, зокрема щодо порядку отримання та повернення кредитних коштів, взаємні права та обов`язки, відповідальність сторін тощо. Банк виконав свої обов`язки, надавши відповідачу у користування кредитні кошти проте, відповідач належним чином свої обов`язки з повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 27 652,16 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 20 682,46 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6 969,70 грн. Слід зазначити, що п. 17.6 Додаткової угоди до кредитного договору № 010/08-112/122849 сторони узгодили між собою, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у сімдесят років. Угода підписана сторонами, протилежного суду не надано. Крім того, 30.11.2021 було укладено договір № 114/2-47 відповідно до якого Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/08-112/122849. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого Товариство з\~обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/08-112/122849. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 010/08-112/122849. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідач свої обов`язки за договором не виконує внаслідок чого утворилася заборгованість у загальній сумі 27 652,16 грн. Статтею 1050 ЦК України передбачено право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно з п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 509, 524 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Коллект Центр» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Згідно з статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин, суд вважає, що оскільки відповідачем не погашено заборгованість в повному обсязі, у даному випадку мають місце порушення ним прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, наданими суду, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн., а тому він підлягає до стягнення із відповідача. Крім того, відповідно до ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору № 02-09/2024-8 про надання правової допомоги № б/н від 02.09.2024 року, тарифи на послуги ФОП [PERSON] ; заявку на надання юридичної допомоги № 20 від 12 жовтня 2024 року, витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 12.11.2024 року та платіжну інструкцію кредитного переказу коштів № 0475990001 від 19.11.2024 року на суму 135 000,00 грн з призначенням платежу: надання правової допомоги згідно договору № 02-09/2024-8 від 02.09.2024 про надання правової допомоги. Перевіркою відкритих відомостей Єдиного реєстру адвокатів України було встановлено, що [PERSON] обліковується у Раді адвокатів Полтавської області, якою 03.04.2018 видане свідоцтво № 2078. При вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи складність цієї справи, обсяг виконаних адвокатом робіт,

Outcome: approved