Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Суть справи. Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунасервіс» (далі - КП «Київкомунсервіс», позива) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення боргу послуги з вивезення побутових відходів, посилаючись на те, що відповідачі будучи співвласниками квартири, не сплачували послуги з вивезення побутових відходів, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку добровільно сплатити не бажають, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість разом із сплатою трьох відсотків річних, індексу інфляції, а також сплачений судовий збір. Рух справи. 01.04.2024 визначено головуючого суддю. 02.04.2024 надано запит до ГІОЦ/КМДА. 15.04.2024 отримано відповідь з ГІОЦ/КМДА. 15.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. 30.04.2024 надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] та клопотання про розгляд справи з викликом сторін. 15.05.2024 надійшла відповідь на відзив. 27.05.2024 надійшли заперечення на відповідь на відзив. 10.06.2024 постановлено ухвалу про перехід розгляду справи у спрощене позовне провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 17.09.2024. 17.09.2024 судове засідання відкладено на 16.10.2024 в зв`язку з неявкою представника позивача. 16.10.2024 судове засідання відкладено на 28.11.2024 в зв`язку з можливим укладенням мирової угоди. 28.11.2024 в засіданні оголошено перерву до 22.01.2025 в зв`язку з зобов`язанням відповідача надати відомості щодо осіб, які зареєстровані в квартирі. 15.01.2025 представником позивача подано клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачів. 22.01.2025 постановлено ухвалу про залучення до участі у справі співвідповідачів, засідання відкладено на 12.03.2025. 12.03.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, повний текст якого буде складено 25.03.2025 та оголошено його вступну та резолютивну частини. Доводи учасників справи. В судовому засідання представник КП «Київкомунасервіс» позов підтримав з підстав зазначених в останньому просив задовольнити. Зазначив, що посилання відповідача на строки позовної давності є необґрунтованими, оскільки станом на момент набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-IX (02.04.2020) не збігла, відтак, з огляду на положення п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, її строк на час звернення позивача до суду продовжено, тому позивач вважає, що строки не пропущено. [PERSON] , позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що договір з позивачем на вивіз сміття не укладав, а тому між ним та позивачем не існує жодних договірних відносин. Зазначив, що за вивіз сміття вони сплачують керуючій компанії, позивач не звертався до відповідача з пропозицією укласти договір. Відкритий особовий рахунок позивачем на відповідача є порушенням норм Закону. Крім того, позивачем порушено строк позовної давності звернення до суду. Щодо нарахування штрафних санкцій у вигляді індексу інфляції та 3% річних, то такі не можуть бути застосовані в зв`язку з запровадженням в країні військового стану. Дані заперечення викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучи повідомленими належним чином до суду не з`явилися, надали заяви про те, що просять вважати [PERSON] їх представником в даній справі. Обставини справи встановлені судом. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] /Т.ІІ а.с. 77/. Рішенням Київської міської ради від 17.04.2018 року № 479/4543 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів окремою комунальною послугою, право на здійснення якої виборюється на конкурсних засадах» послугу з вивезення побутових відходів визначено окремою послугою. Відповідно до Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18 грудня 2017 року №1589 «Про введення в дію рішення конкурсної комісії з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на території м. Києва», КП «Київкомунсервіс», є виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у м. Києві /Т. І а.с. 110-111/. В газеті «Хрещатик» від 08.06.2018 р. №61 (5112) оприлюднено Оферту до Публічного Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, а також тарифи та норми на надання послуг з вивезення побутових відходів виконавця послуг. Публічний Договір від 08 червня 2018 р. про надання послуг з вивезення побутових відходів (далі - Договір) опубліковано на сайті КП «Київкомунсервіс» (https://kks.kiev.ua/#) /Т.І а.с. 86-93/. На підставі публічного договору на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 08.06.2018 року за адресою: [ADDRESS] , було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ) на ім`я [PERSON] від 01.07.2018 року, що не заперечується сторонами. 01 липня 2018 року будинок [ADDRESS] було взято на обслуговування КП «Київкомунсервіс». Таким чином з 01.07.2018 року мешканці будинку [ADDRESS] користуються послугою, що надає КП «Київкомунсервіс». Мотиви суду при ухваленні рішення та положення застосовуваного закону. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відходи», що діяв на момент виникнення правовідносин, поводження з відходами- дії, спрямовані на запобігання утворення відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення. Відповідно до Статті 35-1 Закону України «Про відходи» поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм, стандартів і правил. Власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг. Обов`язок споживача укласти договір передбачений п.1 ч.2.ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку. Одиницею виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами є кілограм, тонна, кубічний метр або інша одиниця, визначена правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Одиниця виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами встановлюється органом місцевого самоврядування. Критерієм якості послуг з вивезення побутових відходів є дотримання графіка вивезення побутових відходів, дотримання правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, дотримання вимог законодавства щодо надання послуг з вивезення побутових відходів. Послуга з поводження з побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до положень абз. 3 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Відповідно до п.7 ч.2 ст.6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуги з поводження з побутовими відходами є суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього ж Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.12.2017 року № 1589 «Про введення в дію рішення конкурсної комісії з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на території м. Києва», Комунальне підприємство «Київкомунсервіс» визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у м. Києві. В газеті «Хрещатик» від 08.06.2018 р. №61 (5112) оприлюднено Оферту до Публічного Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, а також тарифи та норми на надання послуг з вивезення побутових відходів виконавця послуг. Відповідно до умов Договору, Позивач надає Відповідачу послуги з вивезення твердих побутових відходів (ТПВ), а Відповідач (за договором - Споживач) зобов`язується прийняти та своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором (далі - Послуги). Відповідно до п. 2.1 Договору, передбачає що Позивач надає Відповідачу послуги з вивезення твердих побутових відходів, в тому числі великогабаритних. Відповідно п.2.2 надання послуг Позивачем проводиться за контейнерною та безконтейнерною схемою. Відповідно до п. 2.3 для вивезення ТПВ здійснюється Позивачем відповідно до вимог законодавства про відходи, санітарних норм і правил, Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, умов цього договору, актів та графіка вивезення побутових відходів. Так згідно з п 4.1. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Разом з цим, відповідно п. 4.2 Договору, платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. У п.4.3 плата за надані послуги вноситься на розрахунковий рахунок Позивача на підставі рахунку-повідомлення, який щомісячно направляється Відповідача. Відповідно п. 4.5 Договору, Відповідач, який має право на встановлені законодавством пільги з оплати послуг з вивезення побутових відходів повідомляє Позивача у письмовій заяві про своє право на пільгу з посиланням на відповідний нормативний акт, що регулює відповідні відносини. Пільгова оплата здійснюється з дня отримання Позивачем заяви з повним пакетом підтверджуючих документів. Відповідно до 5.2.8 Договору Відповідач зобов`язується письмово інформувати виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, протягом 30 календарних днів від дня настання такої події. Відповідно до п.11 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Відповідно до п. 10 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» норми споживання комунальних послуг (далі - норми споживання) - кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством; Обсяг надання Послуг розраховується Виконавцем на підставі норм, затверджених Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04.04.2018 року № 551 Про затвердження норм надання послуг з вивезення побутових відходів у м. Києві на 2018-2022 роки». Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов Договору, вимог кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться у певних умовах. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України передбачено, що якщо договором про надання послуг встановлено плату, Замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, в строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами Боржники зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач надавав послуги з вивезення побутового сміття, проте Відповідачами отримані послуги сплачено не було, в зв`язку з чим у Відповідачів перед Позивачем за період з 01.07.2018 по 01.03.2024 виникла заборгованість, яка станом на 21.03.2024 становить 13 509 грн. 94 коп., з яких: 9 509 грн. 92 коп., сума основного боргу, 3 210 грн. 60 коп. - інфляційні втрати та 789 грн. 42 коп. - 3% річних. Разом з тим, Відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до вимог що виникли до 21.03.2021. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач, в обґрунтування заперечень щодо застосування строків позовної давності посилається на Постанову КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якої на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року. Враховуючи постанову КМУ від 22 липня 2020 року № 641, постанову КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236, карантин на території України, установлений 12 березня 2020 року, неодноразово продовжувався. Відповідно до Розділу «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України доповнено пунктом 12 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 2 квітня 2020 року. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які відбулися у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No.2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Разом з тим, представником позивача в обґрунтування заперечень проти застосування строків позовної давності не надано доказів того, що з запровадженням карантину на території України, призвело до зупинення роботи та діяльності підприємства, що унеможливило вчасне звернення з даним позовом до суду, а тому посилання представника позивача, на поновлення строку позовної давності в зв`язку з запровадженням карантинних обмежень є необґрунтованими, таким чином, суд приходить до висновку про застосування строку позовної давності до вимог за період з 01.07.2018 до 21.03.2021. Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за період з 21.03.2021 по 21.03.2024 становить 6 270, 32 грн., з яких: сума основного боргу 5 198 грн. 84 коп.; сума 3% річних 233,15 грн.; сума інфляційної складової 838, 33 грн. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягаю частковому задоволенню, з урахуванням заявленого застосування строку позовної давності. Суд критично ставиться до доводів відповідача щодо відсутності між сторонами укладеного письмового договору, оскільки, відповідачі як співвласники нерухомого майна, повинні утримувати належне на праві власності їм майно та оплачувати надані послуги пов`язані з утриманням нерухомого майна. Судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial