Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

В березні 2025 року заявниця [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У заяві вона вказала, що їй при оформленні та видачі трудової книжки були допущені помилки, які перешкоджають достовірно перенести дані в електронну трудову книжку та правильно зробити підрахунок пенсії. Так, в свідоцтві про шлюб було вказано прізвище після одруження « [PERSON] », однак в паспорті громадянина України серії [NUMBER] від 20.02.1998 р., виданого Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області, прізвище записано як « [PERSON] ». Всі наступні документи теж виготовлені на прізвище « [PERSON] ». Вважає, що причина неправильного написання прізвища виникла у зв`язку з неправильним перекладом. Внаслідок такої помилки, в заявниці на даний час виникла певна невідповідність між документами, тому просить встановити факт\~належності [PERSON] \~ трудової книжки серії [NUMBER] від 15 вересня 1987 року, де її прізвище невірно записане - « [PERSON] ». Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи заінтересована особа повідомлена належним чином. Суд, вивчивши та дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] в с. Улашківці Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 20 лютого 1998 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що 17 жовтня 1991 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00049453973 від 13.02.2025 вбачається, що 17 жовтня 1991 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Згідно трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 15.09.1987, документ належить [PERSON] , 1970 року народження (трудова книжка заповнена російською мовою). Згідно архівного витягу Чортківського районного комунального підприємства «Трудовий архів» Чортківської районної ради № 109 від 13.03.2025 в документах архівного фонду № 11 «Районний відділ освіти», в книгах особових карт Улашківської ЗОШ, Скородинської ЗОШ, Сосулівської ЗОШ є відомості про заробітну плату [PERSON] . Згідно копії наказу № 538-к від 10.09.1987, виданого Чортківським районним комунальним підприємством «Трудовий архів» Чортківської районної ради № 111 від 13.03.2025, призначено [PERSON] на посаду старшої піонервожатої Улашківської СШ тимчасово на час відпустки по догляду за дитиною тов. [PERSON] з 10.09.1987 р. Згідно копії наказу № 245-к від 15.07.1988, виданого Чортківським районним комунальним підприємством «Трудовий архів» Чортківської районної ради № 112 від 13.03.2025, призначено [PERSON] на посаду старшої піонервожатої Улашківської ВШ порядком переводу з посади ст. вожатої Улашківської СШ тимчасово на час відпустки по догляду за дитиною тов. [PERSON] з 14.07.88 р. Згідно копії наказу № 445-к від 06.09.1989, виданого Чортківським районним комунальним підприємством «Трудовий архів» Чортківської районної ради № 110 від 13.03.2025, призначено [PERSON] на посаду старшої піонервожатої [PERSON] тимчасово на час відпустки по догляду за дитиною тов. [PERSON] з 01.09.89 порядком переводу з посади ст. вожатої Улашківської ВШ згідно п. 5 ст. 36 КЗпП УРСР. Згідно копії наказу № 546-к від 16.11.1989, виданого Чортківським районним комунальним підприємством «Трудовий архів» Чортківської районної ради № 113 від 13.03.2025, переведено [PERSON] з посади ст. піонервожатої Скородинської неповної середньої школи на посаду вчителя біології і географії Сосулівська НСШ з 17.11.1989. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч.2 ст.\~293\~ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 6 ст.\~294\~ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Частиною четвертою ст.\~315\~ЦПК України роз`яснено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. При цьому, в даному випадку рішення суду не замінює собою документа, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому надасть йому можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать йому відповідно до положень ст. 46 Конституції України. Відповідно до ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Проаналізувавши зміст вимог заявника, можна зробити висновок, що предметом розгляду у цій справі є не оскарження правомірності дій заінтересованої особи, а встановлення факту, що має юридичне значення. З огляду на викладене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявниці потрібно для того, щоб вона мала можливість на призначення пенсії, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому суд приходить до переконання, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає до задоволення.

Outcome: approved