Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] \~в особі\~представника \~адвоката Сергеєвої\~С.А.\~06\~січня 2025\~року звернувся\~до суду\~з вказаною\~позовною заявою\~до ПАТ\~«СУМИХІМПРОМ»,\~обґрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що він з 05 листопада 2019 року по 18 березня 2024 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. На день звільнення з роботи Позивач працював слюсарем цеху по виробництву сірчаної кислоти № 4. Наказом № 123 від 18.03.2024 р. він був звільнений з роботи з 18.03.2024р. за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Відповідач в установлений строк не провів розрахунок з позивачем та не виплатив йому кінцевий розрахунок за березень 2024 року, передбачений наказом, в день звільнення з роботи. Згідно з довідки про доходи, на день звільнення відповідач повинен виплатити кінцевий розрахунок в розмірі 19615, 63 грн. До цього часу відповідач не виплатив нараховані суми при звільненні з роботи, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. У встановлений законом тримісячний строк позивач не звернувся до суду з позовом про стягнення не виплаченої зарплати в зв`язку з тим, що він неодноразово звертався до керівників підприємства з проханням виплати наявну заборгованість та йому обіцяли виплатити її найближчим часом. Крім того, повідомляли, що тим особам, які звертаються до суду, будуть чинитись перешкоди для виконання рішення суду і скоріш виплатять борги тим працівникам, які до суду не звертаються. Тому він очікував виплати заборгованості підприємством без рішення суду. Посилаючись на вказані обставини, просить поновити строк звернення до суду, як пропущений з поважних причин. Стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі на день звільнення в сумі 19615 грн. 63 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 січня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 27 березня 2025 року о 09 год. 00 хв. 07 лютого 2025 року представником відповідача ПАТ «СУМИХІМПРОМ» подано відзив на позовну заяву. В судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Позивач надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позов підтримує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 березня 2025 року відзив ПАТ «Сумихімпром» повернуто відповідачу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] у період з 05 листопада 2019 року по 18 березня 2024 року перебував в трудових відносинах з відповідачем ПАТ «СУМИХІМПРОМ», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 3-4). З повідомлення ПАТ «СУМИХІМПРОМ» вбачається, що сума, яка належить до виплати при звільненні з 18 березня 2024 року [PERSON] складає 19615 грн. 63 коп. (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Оскільки відзив відповідача на позовну заяву повернуто відповідачу без розгляду, зазначена сума заборгованості по заробітній платі позивача відповідачем не спростована. У постанові від 15 листопада 2021 року у справі № 212/9516/19 Верховний Суд зазначив, що установлені статтею 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. Ці строки не перериваються і не зупиняються. При необґрунтованості вимог суд відмовляє в позові з цих підстав без посилання на строки звернення до суду, оскільки відсутнє порушене право. При обґрунтованості позовних вимог і поважності причин пропуску строку звернення до суду суд поновлює пропущений строк на звернення та вирішує його по суті. Натомість у разі пропуску строку без поважних причин та обґрунтованості позовних вимог суд наводить у рішенні мотиви, чому позовні вимоги є обґрунтованими та чому він вважає неможливим поновити строк, та зазначає, що відмовляє в позові саме внаслідок пропуску строку. За ч. 2 ст. 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Тобто, установлений ч. 2 ст. 233 КЗпП строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні пов`язаний з днем одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, вручення якого є обов`язком роботодавця згідно ст. 116 КЗпП України, а не з днем його звільнення. Звертаючись до суду з позовом 06 січня 2025 року, позивач посилається на поважність причин звернення до суду з пропуском тримісячного строку обставинами запевнення відповідача про здійснення розрахунку найближчим часом, а тому просить поновити строк звернення до суду. Враховуючи те, що відповідачем не спростовано наведені доводи позивача щодо обставин поважності пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 19615 грн. 63 коп. заборгованості по заробітній платі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при подачі вказаного позову був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved