Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 14.01.2025 надійшов зазначений позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину, в якому Позивач просить суд: змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь Відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , зменшивши розмір частки аліментів з 1/4 до 1/6 його заробітку (доходу) як платника аліментів щомісяця, але не менше 50\~відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, а також відкликати виконавчий документ, виданий Володарським районним судом Київської області 08.02.2018 по справі №\~364/171/18 (а.с.\~7). На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначив, що за рішенням Володарського районного суду Київської області від 08.02.2018 у цивільній справі №\~364/171/18 з нього стягуються на користь [PERSON] (Відповідача) аліменти на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів кожен місяць, але не менше ніж 50\~відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.07.2018 до досягнення дитиною повноліття. Проте надалі у Позивача змінився сімейний стан у зв`язку з одруженням 22.12.2018 з [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та народженням у них сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, внаслідок позбавлення його свободи у період з 24.02.2022 до 31.05.2024 через збройну агресію проти України і перебування у полоні у Позивача значно погіршився стан здоров`я, що потребує хірургічного втручання і подальшого лікування. Усі наведені обставини впливають у свою чергу на погіршення матеріального стану, що змушує звернутися до суду з цим позовом про зменшення розміру аліментів (а.с.\~1-7). Після виконання вимог частин шостої восьмої статті\~187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвалою суду від 11.02.2025 відкрито провадження в справі, вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та їх виклику у судове засідання за наявними у справі матеріалами (письмове провадження), встановлено Відповідачеві 15-денний строк з дня отримання ухвали суду для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову, роз`яснено право подати у зазначений строк клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також роз`яснено строки розгляду справи, визначені статтею\~275 ЦПК України не пізніше 12.04.2025. Також судом частково задоволено клопотання Позивача і витребувано у Володарського районного суду Київської області належним чином завірену копію згаданого вище рішення суду у справі №\~364/171/18 через відсутність її у Позивача (а.с.\~46-49). За названою статтею\~275 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. З огляду на це та дату відкриття судом провадження у даній цивільній справі строк її розгляду, як зазначено вище, спливає 12.04.2025; як вбачається з матеріалів справи, жодна із сторін не заявила клопотання про розгляд справи в іншому порядку. Відповідач, отримавши 20.02.2025 згадану ухвалу суду від 11.02.2025 та копії позовної заяви і доданих до неї документів, що підтверджено поштовим повідомленням (а.с.\~57), проте протягом встановленого судом строку відзиву на позовну заяву, а так само і клопотання про розгляд справи у судовому засіданні до суду не подавала. Позивач також отримав згадану ухвалу суду 18.02.2025, що підтверджено відповідним поштовим повідомленням (а.с.\~56). Згідно з частиною восьмою статті\~178 ЦПК України, враховуючи відсутність відзиву із запереченнями проти позову, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті\~12 ЦПК України). Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття\~89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що Позивач [PERSON] , [INFO] (а.с.\~29-31), та Відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії\~ [NUMBER] (а.с.\~13). З Позивача на користь Відповідача стягуються аліменти на утримання названої дитини, починаючи з 07.02.2018 до її повноліття щомісячно у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку Позивача, але не менше 50\~відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджено витребуваною за клопотанням Позивача копією рішення Володарського районного суду Київської області від 06.03.2018 у справі №\~364/171/18 (а.с.\~53-54). Відповідно до частини четвертої статті\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Крім того, фактичне стягнення з Позивача аліментів підтверджується копією довідки про доходи від 25.11.2024 №\~158, виданої за місцем проходження Позивачем служби (а.с.\~28). Як вбачається з цієї довідки, Позивач працює на посаді водія; сукупний дохід (заробітна плата та матеріальна допомога) у період з червня до листопада 2024\~року становила 264\~656,59\~грн., заробітна плата нараховується йому на місяць у розмірі від 23\~927,40\~грн. до 24\~057,60\~грн.; відрахування аліментів від 5\~892,12\~грн. до 5\~924,19\~грн. (59\~279,58\~грн. сумарно за шість місяців з урахуванням отриманої матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань). Після постановлення названого вище рішення суду у Позивача змінився сімейний стан, а саме: 22.12.2018 Позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії\~ [NUMBER] , виданого Славутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №\~103 (а.с.\~15); у цьому шлюбі в подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії\~ [NUMBER] , виданого згаданим територіальним органом РАЦС, актовий запис №\~29 від 13.03.2019 (а.с.\~14). Разом з тим, за станом на тепер у Позивача значно погіршився стан здоров`я внаслідок позбавлення перебування в полоні у період з 24.02.2022 до 31.05.2024, що підтверджено копією відповідної Виписки з Єдиного реєстру осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, рішення про встановлення цього факту від 14.03.2023 (а.с.\~16). Через перебування у полоні у Позивача погіршився стан здоров`я, у зв`язку з цим Позивач майже постійно після звільнення з полону проходить тривале лікування в медичних закладах в умовах стаціонару з рекомендованим подальшим лікуванням, що підтверджено, зокрема: \~копією відповідного перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого, особи звільненої з полону країни агресора №\~210, про перебування Позивача на стаціонарному лікуванні з 31.05.2024 до 28.06.2024 (а.с.\~17-18); \~копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого №\~24/1223 про перебування Позивача на стаціонарному лікуванні з 28.06.2024 до 12.07.2024 (а.с.\~19-21); \~копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого №\~4449 про перебування Позивача на стаціонарному лікуванні з 12.07.2024 до 02.08.2024 (а.с.\~22); \~копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого №\~24/1429 про перебування Позивача на стаціонарному лікуванні з 05.08.2024 до 08.08.2024 (а.с.\~23-24); \~копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого №\~б/н про перебування Позивача на стаціонарному лікуванні з 08.08.2024 до 28.08.2024 (а.с.\~25); \~копією виписного епікриза із медичної карти стаціонарного хворого №\~3095 про перебування Позивача на стаціонарному лікуванні з 03.12.2024 до 26.12.2024 (а.с.\~26). Згідно з копією консультативного висновку від 21.11.2024 №\~18970/24 Позивачеві рекомендовано хірургічне втручання, госпіталізація призначена на 13.01.2025 (а.с.\~27). Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй (далі ГА ООН) від 20.11.1959 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна рости, зокрема, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип\~6). Статтею\~27 Конвенції про права дитини, схваленою ГА ООН 20.11.1989 і ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №\~789-XII, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини; батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічно стаття\~8 Закону України «Про охорону дитинства» закріплює, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (стаття\~51 Конституції України, статті\~150, 180 Сімейного кодексу України, далі СК України). Згідно зі статтею\~141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За положеннями частин першої третьої статті\~181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів може бути поданий до суду позов про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища платника може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (зокрема, постанови Верховного Суду від 09.09.2021 у справі №\~554/3355/20, від 19.06.2024 у справі №\~686/22677/23). Відповідно до статті\~192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені частиною першою статті\~182 Сімейного кодексу України. Аналіз цитованої вище норми статті\~192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому ці приписи закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану, проте зміна сімейного стану є самостійною та не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №\~727/1599/22, від 10.10.2023 у справі №\~682/2454/22, від 19.06.2024 у справі №\~686/22677/23. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (пункт\~23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). З огляду на викладене та зважаючи на зміну сімейного стану Позивача (одруження та народження дитини в новому шлюбі), а також значне погіршення стану здоров`я (потреба у лікуванні після звільнення з полону), що сукупно вплинуло на зміну його матеріального стану, тому суд за таких встановлених обставин вбачає наявними підстави для задоволення позову і зменшення розміру аліментів, що стягуються з Позивача на користь Відповідача на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 на 1/6 його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50\~відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття і мінімального гарантованого законом розміру аліментів на одну дитину. Разом з тим, у частині відкликання виконавчого документа, на підставі якого з Позивача стягуються зазначені аліменти, слід відмовити, оскільки таке рішення не передбачено законом, адже змінюється лише розмір аліментів, а не скасовується їх стягнення. На підставі імперативних приписів статті\~141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати за сплачений судовий збір. Враховуючи, що розгляд справи здійснено за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось (частина друга статті\~247 ЦПК України). Відповідно до статей\~ 150, 180-183, 192 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial