Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Недобитюк Н.В. для розгляду. Ухвалою від 17.02.2025 року відкрите провадження у справі. Судові засідання призначалися на 14.03.2025, 01.04.2025. У судове засідання позивачка та відповідач не з`явилися. Були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. 14.03.2025 через канцелярію Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від позивачки надійшла заява, у якій вона позов підтримала, просила розглядати справу без її участі. Також просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судові засідання жодного разу не з`явився. Про розгляд справи повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» від 25.02.2025, 18.03.2025, оскільки згідно даних реєстру територіальної громади міста Дніпра та картотеки з питань реєстрації місця проживання осіб, інформація щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , відсутня. Відтак вважається, що відповідач повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення частини 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність та відзив не подав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.01.1982 Красногвардійський ЗАГС м. Дніпропетровська зареєстрував шлюб між позивачкою та відповідачем. Актовий запис № 36, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.01.1982. Від шлюбу позивач та відповідач мають чотирьох спільних дітей, які на момент подання позову про розірвання шлюбу, досягли повноліття. Шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинилися. Спільне господарство не ведуть з 1995 року. Інтересів спільних не мають. Шлюб існує формально. \~ \~ \~ \~Позивачка вважає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї не відповідає її волевиявленню. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно частини 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їх сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved