Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

30.12.2024 року позивач ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором №3283015 від 30.08.2021 року в розмірі 92812,50 грн., 2422,40 грн. судового збору та понесених витрат на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави Шаповал Т.В. від 22.01.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~21.02.2025 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, справу передано на розгляд судді Турченко Т.В. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 24.02.2025 прийнято справу до провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надала. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання з постановленням заочного рішення по справі. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 30.08.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір № 3283015. Відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 13500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит в строк визначений договором та сплатити проценти за користування кредитним коштами на умовах, визначених умовами Договору кредиту. Крім того, судом встановлено, що 15.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договором №3283015 від 30.08.2021 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] 10.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИК КАПІТАЛ» відступило право вимоги на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в тому числі за договором №3283015. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3283015. Загальний розмір заборгованості за договором №3283015 від 30.08.2021 року, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 108337,50 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 13500,00 грн. та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 93487,50 грн., заборгованість за комісіями 1350,00. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість за договором №3283015 від 30.08.2021 року в розмірі 82812,50 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 13500,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 77962,50 грн. та заборгованість за комісіями 1350,00 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.\~1056-1\~ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору Згідно зі ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON] , порушила зобов`язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором та законом. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що 02.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та ФОП [PERSON] укладений договір №02-09/2021-3 про надання правової допомоги. Згідно ч.3 ст.137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Актом наданих послуг визначено, що ФОП [PERSON] правова допомога полягала у наданні письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні документи, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду та друк необхідних документів. Відповідно до ч. 4 ст.137\~ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137\~ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи. А тому, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. Крім того, відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved