Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 34656,88 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 28240,78 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 6416,10 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн., обґрунтовуючи тим, що відповідач не виконував в повному обсязі умови договору та допустив утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашає. 27.02.2025 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що анкета-заявка про приєднання до умов та правил надання банківських послуг не є кредитним договором. Доданий позивачем до позовної заяви Витяг з Умов, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною договору. Позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилися, у відзиві зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Суд установив, що 22.04.2021 [PERSON] , підписав паспорт споживчого кредиту, в якому наявна інформація про умови кредитування, про орієнтовну реальну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача; про порядок повернення кредиту, ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 07.05.2021. 22.04.2021 [PERSON] підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що остання, згідно зі статтею 634 ЦК України, підписанням цієї заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою.» «Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. В цій заяві визначені та погоджені сторонами умови кредитування, зокрема: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія; розмір кредитного ліміту до 50000 грн. для карт «Універсальна» та 75000 грн. для карт «Універсальна Gold»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п.1.2); процентна ставка відсотків річних 42,0% для карт Універсальна та 40,8% для карт «Універсальна Gold» (п.1.3); порядок повернення кредиту шляхом договірного списання з рахунку клієнта, у тому числі за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим договором; розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно, а у разі прострочення з 31-го дня 10% від заборгованості; у разі прострочення з 181-го дня 100% від заборгованості; орієнтовну загальну вартість кредиту тощо (п.1.4). Також, сторони погодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінний Банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта в рамках розміру, та не потребує додаткового погодження із клієнтом (п.2.1.1.2.5). Сторони узгодили, що в період строку користування кредитом клієнт має право змінювати вид кредитної картки, і в такому разі плата за користування кредитом може змінюватися (збільшуватися або зменшуватися), відповідно до діючих Тарифів Банку та відповідного типу карток на дату зміни типу картки, що не потребує додаткового погодження сторонами (п.2.1.1.2.6). Відповідач з викладеними у заяві умовами кредитування погодився без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого на примірнику заяви нею проставлено підпис. Отже, суд вважає, що сторони з 22.04.2021 погодили умови договору кредиту, зокрема в частині розміру кредитного ліміту, який може змінюватися (збільшуватися або зменшуватися) банком в односторонньому порядку; процентів за користування кредитом, розмір яких відповідає типу отриманої картки. Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк», у зв`язку з підписанням між банком та [PERSON] кредитного договору №б/н, останньому була надана кредитна картка № [NUMBER] від 22.04.2021, термін дії 02/25, тип Універсальна. У відзиві на позов відповідач не оспорював факту отримання вказаної картки. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , вбачається, що 22.04.2021 - старт карткового рахунку та встановлення кредитного ліміту 15000 грн.; в подальшому від неодноразово зменшувався і збільшувався - 30000 грн. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором б/н від 22.04.2021 банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. З наданого розрахунку заборгованості та виписки за договором за період з 22.04.2021 по 25.11.2024 вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, здійснював та приймав перекази (в тому числі зі своєї картки), знімав готівку та поповнював готівкою, розраховувався в терміналах тощо, а також поповнював мобільний номер телефону зазначений останнім як у заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 22.01.2021 так і у своєму відзиві на позов від 27.02.2025, по 06.05.2024 включно. Також, з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором, що відображено в графі «Сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості». З розрахунку заборгованості вбачається, що з 22.04.2021 банк нараховував відповідачу відсотки за користування кредитними коштами за процентною ставкою 42% річних, що відповідає наведеним у підписаній відповідачем Заяві від 22.04.2021 процентної ставки відсотків річних 42,0% для карт Універсальна. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, всі операції за картковим рахунком, з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами на підтвердження наявності та розміру заборгованості та на підтвердження отримання відповідачем кредитної картки, оскільки здійснення наведених вище операцій по рахунку без кредитної картки є неможливими. Відповідач свої зобов`язання за договором №б/н від 22.04.2021 належним чином не виконав. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за договором № б/н від 22.04.2021 станом на 19.11.2024 становить 34656,88 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 28240,78 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 6416,10 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (утому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання водному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638ЦК України встановлено, що договір є укладеним,якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, та зокрема, за простроченими відсотками, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, також посилався на заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка підписана відповідачем. За змістом нормст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. За змістом ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач не зазначив, та матеріали справи не містять доказів про те, що він мав об`єктивні перешкоди для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості, суду не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.76-81 ЦПК України на спростування обставин, на які посилається позивач, доказів про сплату відповідачем наявної заборгованості за кредитним договором позивачу матеріали справи не містять, а тому, суд вважає доведеними посилання позивача на існування заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором у сумі, зазначеної у розрахунку заборгованості. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с.5). Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved