Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

У травні 2024 року АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 242305,98 грн. та судових витрат- 2907,67 грн. Позов обґрунтовує тим, що 24.12.2021 року між АТ «Альфа - Банк» та [PERSON] укладено угоду про надання кредиту №501412216, шляхом направлення оферти та її погодження, відповідно до умов якої товариство зобов`язується надати споживачу кредитні кошти в розмірі 160000грн, а [PERSON] зобов`язується в поряду та на умовах визначених у договорі, повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. Товариство свої зобов`язання за договором виконало надавши відповідачу кредит у вищевказаному розмірі. Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, порушивши умови Договору, в результаті чого має прострочену заборгованість у загальному розмірі 242305,98 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ " Альфа Банк" затверджено рішення про зміну найменування "Альфа-Банк" на АТ " Сенс Банк". Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Згідно з ухвалою судді від 13.05.2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. 05.08.2024 року у справі ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 242305,98 грн., з яких 154782,81 грн. - тіло кредиту, 87523,17 -грн. прострочена заборгованість за нарахованими відсотками та судовий збір в розмірі 2907,67 грн. 07.10.2024 року представник [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення у даній справі. Ухвалою судді від 14.10.2024 року поновлено відповідачу строк для подання до суду заяви про перегляд заочного рішення, прийнято до провадження її заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 30 жовтня 2024 року скасовано заочне рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05.08.2024 року, ухвалене в цивільній справі №673/477/24 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Протокольною ухвалою від 27.01.2025 р судом задоволено клопотання представника позивача про оголошення перерви в судовому засіданні для надання додаткових доказів, зокрема документів, які містять банківську таємницю для підтвердження позовних вимог. 26.03.2025 року судом ухвалено рішення по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, причин неявки суду не повідомив, будучи присутнім в попередньому судовому засіданні підтримував позовні вимоги в повному обсязі, з підстав їх обґрунтованості та доведеності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Останній подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність сторони відповідача, при цьому заперечував щодо позовних вимог в повному обсязі. Зауважив, що відповідачем не підписувались в будь-який спосіб, наявні у справі оферта на укладення угоди про надання кредиту, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту , а також паспорт споживчого кредиту. Інші документи, які наданні на підтвердження позовних вимог також не свідчать про наявність між сторонами договірних відносин. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 24.12.2021 [PERSON] звернулася з офертою пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501412216, у якій зазначила, що вона, як позичальник пропонує АТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання споживчого кредиту. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (далі - Договір), що укладений між ним та банком. [PERSON] зазначила про умови для укладення угоди: тип кредиту - «кредит готівкою»; сума кредиту: 160 000 грн; процентна ставка, % річних: 35%, тип ставки - фіксована, процентна ставка не може бути змінена Банком в односторонньому порядку і може бути змінена лише шляхом укладення відповідної додаткової угоди; строк кредитування - 36 міс. Запропонувала надавати їй послуги з розрахунково-касового обслуговування, за надання послуги встановити комісію. Дата повернення кредиту: 24.12.2024. Для повернення заборгованості за Угодою запропоновано використовувати рахунок № [NUMBER] , відкритий у банку. За пунктом 3 Оферти, кредит надається позичальнику для власних потреб. В кінцевих положень Оферти оферент просила акцептанта пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501412216 направити на електронну адресу [INFO]. Підписанням електронним підписом цієї Оферти засвідчує про отримання всієї інформації про умови кредитування. Згідно з Акцептом пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501412216, АТ «Альфа-Банк» повністю прийняв умови, запропоновані позичальником, та угода направлена позичальнику у спосіб, обраний в Оферті на укладення цієї угоди. Невід`ємним додатком до Договору є Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту (додаток № 1 до Угоди №501412216), згідно з яким строк погашення процентів та кредиту позичальником здійснюється щомісячно за попередній місяць, до 24 числа кожного місяця у розмірі мінімального щомісячного платежу -7237,77 грн. Відповідно до виписки по рахунку, банк виконав зобов`язання за договором та зарахував на банківський рахунок [PERSON] кошти у розмірі 160 000,00 грн. Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». 25.01.2024р. АТ «Сенс-Банк» направило на поштову адресу [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. За змістом позову та наданого розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №501412216 становить 242 305,98 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту склала 154 782,81 грн.; проценти за користування кредитом - 87523,17 грн. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п.1-1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. В силу вимог п.11 ч.1 ст.1 зазначеного Закону (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. В силу вимог ч.4 ст.6 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), перед укладенням договору про споживчий кредит кредитний посередник повинен надати споживачу в письмовій формі інформацію про: 1) своє найменування (прізвище, ім`я, по батькові) та місцезнаходження; 2) державну реєстрацію (для фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб); 3) те, чи є кредитний посередник кредитним брокером чи кредитним агентом, сферу власних повноважень; 4) найменування кредитодавця (кредитодавців), в інтересах якого (яких) діє кредитний посередник; 5) перелік послуг, які пропонує кредитний посередник; 6) розмір винагороди (комісійного збору) чи іншої плати за послуги кредитного посередника. Відповідно до ст.9 зазначеного Закону (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. В силу вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору. Частиною 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції чинній на момент укладення спірного правочину), передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. З матеріалів справи вбачається, що сторонами було укладено кредитний договір, підписаний електронним підписом, примірники договору направлені/отримані відповідачкою на електронну пошту, сторонами узгоджено всі істотні умови договору, банком було перераховано на рахунок відповідачки [PERSON] кошти в розмірі 160 000 грн, остання погодилася із укладеним договором споживчого кредитування №501412216 від 24.12.2021, здійснювала погашення заборгованості, шляхом внесення коштів на рахунок позивача, що підтверджується випискою по рахунку з 24.12.2021 по 26.09.2023, яка є первинним банківським документом і належним та допустимим доказом у справі. Оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до переконання, що між сторонами існують договірні відносини та має місце неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №501412216 від 24.12.2021,тому у позивача є право достроково вимагати повернення основної суми кредиту та процентів за користування кредитом в судовому порядку. Враховуючи наведене вище, суд знаходить безпідставними посилання представника відповідача про відсутності в матеріалах справи доказів про укладання кредитного договору між АТ «Альфа-Банк» (перейменована на АТ «Сенс Банк») та [PERSON] . Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача заявленої суми позову, суд враховує наступне. Позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і судової. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 22 липня 2020 року в справі № 210/1504/13-ц, від 03 грудня 2020 року в справі № 569/16767/16-ц, від 07 грудня 2022 року в справі № 953/1904/20, від 22 лютого 2023 року у справі № 159/36087/15-ц. Судом встановлено, що банк до подачі позову, а саме, 25.01.2024р., звертався до боржника із досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом. Тобто, позивачем було заявлено вимогу про зміну умов кредитування та дострокове стягнення всієї суми тіла кредиту та процентів за користування кредитом на час розрахунку. Станом на день розгляду справи, відомостей про сплату відповідачем заборгованості за кредитним договором, матеріали справи не містять, що свідчить про те, що боржником за кредитним договором не усунуто порушення кредитного договору, викладених у досудовій вимозі АТ «Сенс Банк» щодо виконання договірних зобов`язань, що дає підстави для банку звернутися із позовом до суду про стягнення заборгованості. Згідно із погодженим у двосторонньому порядку та підписаним сторонами графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг [PERSON] повинна була здійснювати погашення кредиту за спірним кредитним договором рівними платежами по 7237,77 грн до 24 числа кожного місяця по 24.12. 2024 року. Разом з тим, так як вимогу про дострокове повернення кредиту банком направлено відповідачу 25.01.2024, а тому проценти нараховані банком після завершення наданого строку для погашення заборгованості є безпідставними. З урахуванням поданих виписок по рахунку позичальника [PERSON] , графіку платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг, за період з 24.12.2021 по лютий 2024 року сума кредиту, яка підлягала до стягнення за графіком становила 250 184,90 грн (160 000,00 грн - тіло кредиту + 90 184,90 грн - нараховані відсотки). Як встановлено судом, відповідачем сплачено на погашення кредитної заборгованості 14 475,54 грн (5217,19 грн на погашення тіла кредиту + 9258,35 грн на погашення відсотків), тому до стягнення підлягає заборгованість в загальному розмірі 235 709,36 грн (250 184,90 грн - 14475,54 грн). Відтак суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позову та стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №501412216 від 24.12.2021 року у загальному розмірі 235709,36 грн, з яких 154782, 81 грн - неповернута сума тіла кредиту, 80926,55 грн нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що позовні вимоги АТ «Сенс Банк» до [PERSON] були задоволенні на 97,28%. АТ «Сенс Банк» при подачі позову до суду сплатило 2907,67грн в якості судового збору, а відтак з [PERSON] на користь банку підлягає стягненню судовий збір із врахуванням пропорційності задоволення позовних вимог, що становить 2828,59грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved