Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Позивачка звернулася до відповідача з позовом, в якому на підставі ст.ст. 60, 69, 70, 71, 72 СК України, ст. ст. 368, 372 ЦК України просила визнати будинок загальною площею 52,3 кв.м. по [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер 5625481100:01:003:0218 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд об`єктами права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Просила здійснити поділ будинку N?564 та земельної ділянки N [ADDRESS] , що є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку N?564 та на 1/2 частину земельної ділянки N?566, та припинити право спільної сумісної власності подружжя на вказане майно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, зазначивши, що сторони під час шлюбу придбали нерухомість по [ADDRESS] . Разом утримували будинок, виховували троє неповнолітніх дітей, однак в зв`язку з погіршенням сімейних стосунків сім`я розпалась, в листопаді 2024 року нею поданий до суду позов про розірвання шлюбу, вона самостійно утримує дітей, вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо поділу майна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Судом ухвалено про заочний розгляд, проти якого не заперечували позивачка. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивачка обґрунтовувала свої вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. 24 жовтня 2008 року між сторонами у Зносицькій сільській раді Сарненського району Рівненської області зареєстрований шлюб, актовий запис №19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 24 жовтня 2008 року. Згідно копії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 13 травня 2016 року відповідач [PERSON] придбав у власність житловий будинок загальною площею 52,3 кв.м. по [ADDRESS] . Як вбачається з копії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 13 травня 2016 року відповідач [PERSON] придбав у власність земельну ділянку (кадастровий номер 5625481100:01:003:0218) площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS] . Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно право приватної власності [PERSON] на нерухоме майно житловий будинок та земельну ділянку зареєстроване 13 травня 2016 року, номери запису 14536144, 14536603. Відповідно до рішення Немовицької сільської ради Сарненського району від 22 червня 2023 року № 1419 існуюча [ADDRESS] . Довідкою № 753 Немовицької сільської ради Сарненського району підтверджуються обставини спільного проживання та реєстрації сторін разом з трьома неповнолітніми дітьми у житловому будинку по [ADDRESS] з 19 травня 2016 року по даний час. Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя незалежно від розірвання шлюбу передбачене ст. 69 СК України. Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є правом спільної сумісної власності подружжя є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України). Суд вважає достатніми представлені позивачкою та досліджені судом докази в обґрунтування заявлених вимог, досліджені судом письмові докази повно відображають обставини набуття майна подружжям за час шлюбу та відсутність іншої домовленості про відступлення від рівності часток. Оскільки позивачка [PERSON] довела обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог, представлені нею докази є належними та допустимими, позов підлягає задоволенню в повному обсязі спірне майно слід визнати спільною сумісною власністю подружжя, визнати за позивачкою право власності на частину майна та припинити право спільної сумісної власності на майно. На підставі викладеного, ст. ст. 3, 69, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 368, 372 ЦК України,

Outcome: approved