Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі ТОВ «БізПозика» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором №487481-КС-002 від 02.03.2024, в сумі 86854,50 грн., що становить: 20000 грн заборгованість за тілом кредиту, 63854,50 грн - заборгованість за процентами, 3000 грн. заборгованість за комісією. Вимоги обґрунтовує тим, що 02.03.2024 між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] було укладено Договір №487481-КС-002 про надання кредиту Договір укладено у електронній формі, шляхом підписання його одноразовим ідентифікатором у порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Згідно умов договору, [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 20000 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про видачу коштів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором. Відповідно до п.2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом. Відповідно до п.5.1.Правил, які у відповідності до п.10 Договору є невід`ємною частиною обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов кредитного договору. Проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту. Станом на 26.11.2024 утворилась заборгованість в розмірі 86854,50 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20000 грн, заборгованість за процентами в розмірі 63854,50 грн, та 3000 грн. заборгованість за комісією. Відзив на позов не надано. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 30.01.2025 о 09:30 год. (а.с.39) Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 30.01.2025 призначено справу до судового розгляду на 10.03.2025 на 12:45 год (а.с.58) 10 березня 2025 року судове засідання відкладено на 24.03.2025 у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю даних щодо вручення йому повістки (а.с.69) Представник ТОВ «Бізнес позика» надав заяву в якій просить проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує (а.с.52). Відповідач [PERSON] в силу вимог п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, будучи належним повідомленим про час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. 24 березня 2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом на підставі частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносини. 02 березня 2024 року [PERSON] підписав пропозицію (оферту) з ТОВ «Бізнес Позика» укласти договір №487481-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), та прийняття (акцент) пропозиції (офери) укласти договір №487481-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с.20-22, 23-25). До позову долучено візуальну форму послідовності дій клієнта [PERSON] та ТОВ «Бізнес позика» щодо укладення електронного договору про надання кредиту №487481-КС-002 та Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» (а.с.26-31) 02 березня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №487481-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) за яким товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 20000 грн. строком на 24 тижнів, стандартна процентна ставка за кредитом в день 2,00000000, фіксована, знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,14874498, фіксована, комісія за надання кредиту 3000 грн, термін дії до 17.08.2024, орієнтована загальна вартість наданого кредиту 51960 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 9127,54% на умовах встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с.15-19). Згідно паспорту споживчого кредиту від ТОВ «Бізнес Позика» [PERSON] отримав кредит в розмірі 20000 грн. на 24 тижнів. (а.с.13-14). Відповідно до довідки ТОВ «Бізнес Позика», 02.03.2024 о 10:47:48 год. [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] , ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало кошти в сумі 20000 грн. згідно до кредитного договору №487481-КС-002 від 02.03.2024 без ПДВ (а.с.28) Згідно інформаційної довідки АТ «УніверсалБанк» від 27.11.2024 банківська картка № [NUMBER] була емітована банком на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) (а.с.28) Відповідно до довідки про стан заборгованості [PERSON] за договором №487481-КС-002 від 02.03.2024, станом на 27.11.2024 загальна заборгованість за договором - 86854,5 грн, заборгованість за кредитом 20000 грн, заборгованість за відсотками 63854,5 грн, заборгованість по комісії 3000 грн (а.с.12) Як вбачається з розрахунку заборгованості, з 02.03.2024 по 26.11.2024 сума простроченої заборгованості складає 86854,50 грн., що становить: 20000 грн заборгованість за тілом кредиту, 63854,50 грн - заборгованість за процентами, 3000 грн. заборгованість за комісією (а.с.10-11) В банку АТ «ПУМБ» на ім`я [PERSON] \~була випущена\~банківська платіжна\~картка№ [NUMBER] до рахунку [NUMBER] у гривні та згідно звіту по транзакціях надано рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 02.03.2024 (дата видачі кредиту) по 17.08.2024 (дата закінчення терміну кредитування) (а.с.42-48) ІV. Норми права. Відповідно до ч.1 ст.\~626\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин 1, 2 статті 638\~ЦК\~України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі статті 536\~ЦК\~України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.\~1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 509\~ЦК\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями частини 1 статті 610\~ЦК\~України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст.\~611\~ЦК\~України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 612\~ЦК\~України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Статтею 1050\~ЦК\~України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Важливо, щоб електронний договір містив усі істотні умови для відповідного виду договору, необхідно розуміти, в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смскоду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно з п. 6, 12 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію": електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Отже, із змісту вищеведених положень Закону випливає, що електронний договір може бути підписаний стороною за допомогою одноразового ідентифікатора, отримання якого є неможливим без прийняття особою пропозиції укласти електронний договір (оферти). Кредитний договір підписаний Боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений (постанова Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19). Відповідно до ст.\~89\~ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Оцінка Суду. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо вважає, що існують підстави для задоволення позову. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані відсотки не повернув. Розмір суми заборгованості підтверджується умовами укладеного договору. За таких обставин, з [PERSON] підлягає стягненню 86854,50 грн заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «Бізнес Позика» Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь позивача 2422,40 грн. судового збору. На підставі ст. 526, 530, 1046, 1048-1050, 1052, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

Outcome: approved