Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

У провадженні Хотинського районного суду Чернівецької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Йовдій Дмитро Васильович, до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [INFO] , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання членом сім`ї загиблого військовослужбовця. Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 12 березня 2025 року позовні вимоги було задоволено. Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків [PERSON] , [INFO] , зі її братом [PERSON] , [INFO] , станом на день його смерті [INFO] . Визнано [PERSON] членом сім`ї її брата [PERSON] станом на день його смерті [INFO] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок. 18.03.2025 року до суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] - адвоката Білої Уляни Михайлівни про розподіл судових витрат, а саме про вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу надану нею відповідачці [PERSON] на загальну суму 23 250 гривень. Розгляд справи призначений на 26 березня 2025 року. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Йовдій Д.В. в судове засідання не з`явилися, від адвоката на адресу суду 25.03.2025 рок надійшла заява, в якій просить розглянути клопотання про розподіл судових витрат у його відсутності та відсутності позивачки. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Біла У.М., в судове засідання не з`явилися, від адвоката Білої У.М. 25.03.2025 року на адресу суду надійшла заява, в якій вимоги викладенім клопотанні про розподіл судових витрат підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалам. Розглянувши клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Білої Уляни Михайлівни про розподіл судових витрат, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)\~стосовно\~певної\~позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. За змістом ч. 2\~ст. 270 ЦПК України\~заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно з ч.ч. 3, 4\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 1540/4122/18 додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення. Водночас, додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом. Додаткова постанова\~не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та\~вирішувати питання, які не входили до предмета спору. У постанові Верховного Суду від 12.04.2022 у справі № 445/2425/14-ц звернуто увагу, що відповідно до ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно\~певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, передбачених\~статтею 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правовою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. В силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року, справа №648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Дотримання стороною викладеного вище порядку, передбаченого нормами права ЦПК України, необхідно для інформування іншої сторони про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які можуть бути покладені на неї судом за наслідками розгляду справи, що може вплинути на стратегією захисту прав та інтересів такої сторони під час розгляду справи, що враховується судом під час визначення розміру судових витрат, що заявлені до відшкодування. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 28.04.2023 року у справі №924/427/22. Встановлений процесуальним законом порядок розподілу судових витрат обумовлений результатом розгляду справи по суті. Як зазначалося вище, рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 12.03.2025 позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Йовдій Дмитро Васильович, до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [INFO] , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання членом сім`ї загиблого військовослужбовця - задоволені. На підставі пункту 1, 2 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. За таких обставин, судові витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, не підлягають відшкодуванню позивачкою, оскільки за результатами розгляду справи № 724/4104/24 по суті задоволено позовні вимоги [PERSON] , а тому відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати понесені відповідачкою [PERSON] на професійну правничу допомогу, покладаються на сторону відповідача. З огляду на вищевикладене, підстави для стягнення з позивачки на користь відповідачки витрат на правову допомогу відсутні. Правових підстав для задоволення клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Білої Уляни Михайлівни про розподіл судових витрат у даній справі не вбачається. Відповідно до ч. 5\~ст. 270 ЦПК України\~додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed