Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

28.10.2024 сторона позивача звернулась до суду з вказаним позовом про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини. Просить надати додатковий строк терміном три місяці після набрання рішення законної сили для прийняття спадщини після чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Обґрунтовує тим, що з поважних причин пропущено встановлені законом строк для прийняття спадщини, оскільки в 2022 році позивач та її чоловік [PERSON] , в зв`язку з військовою агресією рф проти України виїхали до держави Ізраїль. [INFO] [PERSON] помер у державі Ізраїль, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.01.2024 та його смерть зареєстрована у книзі реєстрації померлих від 2024, свідоцтво видане згідно п.30 Закону про реєстрацію населення 1965 у відділі реєстрації населення м. Холон. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, до якої входить нерухоме майно однокімнатна квартира [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка. 09.10.2024 представник позивача звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Моцар Ванденко Ю.С. для подання заяви про прийняття спадщини. Роз`ясненням №61/01-16 від 09.10.2024 нотаріусом запропоновано позивачу звернутись до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивач повинна була звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини у шестимісячний строк із дня смерті спадкодавця, або надати нотаріусу паспорт, де є відмітки про реєстрацію місця свого проживання чи довідку органу реєстрації, де зазначено місце реєстрації спадкодавця. Зазначені документи необхідні для того, щоб нотаріус міг встановити факт сумісного проживання спадкоємця зі спадкодавцем. Позивач не надала документ, що підтверджує фактичне місце проживання на момент смерті разом з померлим [PERSON] , так як [PERSON] була зареєстрована за іншою адресою. Вказані обставини зумовили позивача звернутись до суду з вказаним вище позовом. 25.10.2024 ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву позивача та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та цією ж ухвалою надано учасникам справи можливість надати свої відзив, відповідь на відзив, заперечення. 31.12.2024 до суду від приватного нотаріуса Моцар Ванденко Ю.С. надійшов лист №89/01-16 від 26.12.2024 в якому нотаріус підтвердила надання спадкоємцю [PERSON] в особі представника [PERSON] письмового роз`яснення №61/01-16 від 09.10.2024 і те, що спадкова справа не заводилась. 13.01.2025 до суду від Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області надійшов лист №5/01-16 в якому повідомляється, що після смерті [PERSON] спадкова справа не виявлена та додано інформаційну довідку. 11.03.2025 до суду від представника позивача [PERSON] адвоката Скотникова О.М. надійшла заява про приєднання до матеріалів справи копій посвідчень та додатків до них на [PERSON] та [PERSON] з перекладом на українську мову. Ухвалою суду від 12.03.2025 закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду. Сторона позивача в судове засідання не з`явилась, надано заяву в якій підтримав заявлений позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі на підставі наявних доказів. Представник відповідача в судове засідання не з`явились, представником подано заяву згідно якої просить розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Враховуючи, що стороною відповідача не подано відзив із запереченням, суд розцінює подану заяву, як визнання позову. Третя особа в судове засідання не з`явилась, позицію щодо заявленого позову не визначила. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, спадкової справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18.03.2010 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №113 (підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер у віці 87 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.01.2024 та його смерть зареєстрована у книзі реєстрації померлих від 2024, свідоцтво видане згідно п.30 Закону про реєстрацію населення 1965 у відділі реєстрації населення м. Холон (вчинено апостиль10.07.2024). Як свідчить копія свідоцтва про право власності на житло від 19.02.2013 на праві приватної власності гр. [PERSON] належить однокімнатна квартира [ADDRESS] , що також підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2017 і це є місцем реєстрації померлого. Зі змісту витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання вбачається, що позивач зареєстрована у [ADDRESS] . 09.10.2024 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Моцар Ванденко Ю.С. надано роз`яснення №61/01-16, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом про прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовують документи, які підтверджують вказані факти. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та повинна була звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини у шестимісячний строк із дня смерті спадкодавця, або надати нотаріусу паспорт, де є відмітки про реєстрацію місця свого проживання чи довідку органу реєстрації, де зазначено місце реєстрації спадкодавця. [PERSON] не надала документ, що підтверджує фактичне місце проживання в момент смерті разом з померлим [PERSON] бо була зареєстрована за іншою адресою, рекомендовано звернутись до суду. Своє роз`яснення нотаріус аргументує з посиланням на ст.ст.1268, 1270 ЦК України. Листом №89/01-16 від 26.12.2024 нотаріус підтвердила надання спадкоємцю [PERSON] в особі представника [PERSON] письмового роз`яснення №61/01-16 від 09.10.2024 і те, що спадкова справа не заводилась. За повідомленням Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області№5/01-16 від 03.01.2025 видно, що після смерті [PERSON] спадкова справа не виявлена і це підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 03.01.2025 №79633329. З копій посвідчень та додатків до них на [PERSON] та [PERSON] з перекладом на українську мову з івриту вбачається, що позивач та її чоловік мешкали разом за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17.10.2019 у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30.01.2020 у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31.01.2020 у справі № 450/1383/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Щодо поважності пропуску строку позивачем для прийняття спадщини то суд приходить до наступних висновків. Днем відкриття спадщини для позивача є 09.01.2024 який тривав до 09.07.2024 включно. Позивач наголошує, що з огляду на повномасштабне вторгнення та військову агресію з боку російської федерації на території України після 24.02.2022 нею пропущений строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона з чоловіком змушені були виїхати до держави Ізраїль де чоловік позивача [PERSON] помер. Судом встановлено, що посвідчення держави Ізраїль №345085047 особи [PERSON] [INFO] , з додатком до нього містить інформацію про сімейний стан одружений, дружина [PERSON] . Територією активних бойових дій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджених наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309, в п. 2.5 зазначено Миколаївський район в який входить Миколаївська міська територіальна громада (в т.ч. м. Миколаїв) з визначенням дати початку бойових дій 26.02.2022 та датою завершення бойових дій 11.11.2022, позивач через свого представника звернувся до нотаріуса у м. Миколаєві для оформлення спадкових прав 09.10.2024. Разом з тим, позивач вимушена була разом зі своїм чоловіком [PERSON] , аби зберегти своє життя, виїхати до держави Ізраїль де обмежувались можливості спадкоємця реалізувати своє право на прийняття спадщини. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3 Конституції України). Отже, з урахуванням веденого в Україні\~Указом Президента\~України №64/2022\~від 24.02.2022\~року воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, а враховуючи активність бойових дій у місті Миколаєві до 11.11.2022 року та виїзд в 2022 позивача і її чоловіка до держави Ізраїль, що є свідченням перебування в тяжких життєвих обставинах, то суд констатує, що пропущення позивачем строку для подання заяви для прийняття спадщини є поважною. При цьому, позивач заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті спадкодавця не подавав, від права на спадкування не усунутий і бажає прийняти спадщину. Зазначені обставини є достатніми підставами вважати причину пропуску строку поважною. Крім того, суд розцінює і приймає до уваги ту обставину, що заявою позов фактично визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. А як в ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході судового розгляду встановлені обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved