Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення, посилаючись на наступні обставини. Відповідач [PERSON] зареєстрована за\~ адресою житлового приміщення квартири\~ [ADDRESS] ,\~ та є споживачем послуг централізованого постачання холодної води, водовідведення, які надає ТОВ «Білоцерківвода». Пунктом 1.3 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг від 25.04.2005 № 60, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, виконавцем послуг з центрального постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що проводить господарську діяльність з центрального водопостачання та водовідведення. ТОВ «Білоцерківвода» здійснює господарську діяльність централізованого водопостачання та водовідведення в м. Біла Церква на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 177 від 15.02.2018. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих нею до укладання відповідного договору. Пунктом 18 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води, і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, визначено, що оплата за послуги вноситься щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. Відповідач всупереч вищезазначеним вимогам не виконує належним чином своїх зобов`язань щодо оплати послуг централізованого постачання холодної води, водовідведення у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка згідно діючих тарифів становить 8 250,77 грн, за період з 01.09.2020 по 01.08.2023, що підтверджується відомістю про нарахування та оплату за централізоване постачання холодної води та водовідведення по особовому рахунку відповідача. Положення ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Звертає увагу, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 по справі № 6-59цс13). Просили стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Білоцерківвода» 8 250,77 грн боргу за надані послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення, а також 2 684,00 грн\~ сплаченого судового збору (а.с. 1-2). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2023, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. (а.с. 32) та матеріали передані\~ останньому для розгляду. Так, предметом позову у\~ дані й\~ справі\~ є стягнення заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення, яке здійснюється за адресою: [ADDRESS] . У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності. Тому, дана справа підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 21 листопада 2023 року судом здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача (а.с. 35). 19 грудня 2023 року за вх. № 57992 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо\~ зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача (а.с. 36). Згідно отриманої інформації вбачається, що [PERSON] , [INFO] ,\~ зареєстрована\~ за\~ адресою:\~ [ADDRESS] з 19.06.1985 року. Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача. Ухвалою судді від 21 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання у справі (а.с. 37-38). Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення\~ були задоволені (а.с. 56-54). 19 серпня 2024 року за вх. № 43265 судом було отримано заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення (а.с. 72-74). Ухвалою судді від 28 серпня 2024 року поновлено [PERSON] строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, прийнято заяву та призначено розгляд заяви на 10 вересня 2024року (а.с. 83). Ухвалою суду від 10 вересня 2024 року заява була задоволена, скасовано заочне рішення суду від 12 квітня 2023 року та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 22 жовтня 2024 року (а.с. 95-99). Ухвалою суду від 27 січня 2025 року залучено до участі у даній справі в якості співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та розгляд справи було відкладено на 19.02.2025 ( а. с. 127-129 ). 19.02.2025 за заявою [PERSON] ( а. с. 138 ) розгляд справи було відкладено на 18.03.2025 ( а. с. 139-140 ). Заява [PERSON] була обґрунтована тим, що останній необхідний час для можливого вирішення спору мировим шляхом. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до чинного законодавства. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. В матеріалах справи наявне клопотання представника позивача Гошко Руслана Леонідовича, який діє на підставі довіреності, отримане електронною поштою та зареєстроване канцелярією суду17.01.2024 року за вх. № 3161,в якому останній просив провести судове засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення у справі не заперечує (а.с. 42-43). Відповідач\~ [PERSON] \~ в судове засідання не з`явилась, 18.03.2025 за вх. № 14039 судом отримано заяву, в якій остання просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі ( а. с. 149 ). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу\~ місця\~ реєстрації відповідачі зазначену у\~ відповіді\~ Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо\~ зареєстрованого місця проживання (перебування). Згідно поштових рекомендованих повідомлень про вручення вбачається, що\~ вказані відповідачі отримали судові повістки. Так, з поштових рекомендованих повідомлень вбачається, що вони отримані\~ мамою та дружиною [PERSON] 28.02.2025 ( а. с. 145, 146, 147 ). Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК Україниякщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були належним чином повідомленими та завчасно про дату, час та місце слухання справи у відповідності до вимог Цивільно-процесуального законодавства. Водночас, заяв та клопотань збоку вказаних вище відповідачів до суду не надходило, як і не надходило відзиву на позовну заяву. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності ( ч. 3 ст. 211 ЦПК України ). В свою чергу, позивач та відповідач [PERSON] скористувалися вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована\~ за\~ адресою: [ADDRESS] , що підтверджується\~\~ відповіддю\~ з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо\~ зареєстрованого місця проживання (перебування) (а.с.36)\~ та\~ є споживачем послуг централізованого постачання холодної води, водовідведення, які надає позивач ТОВ «Білоцерківвода». За вищевказаною адресою зареєстровані і відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить Витяг з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади від 16.08.2024 ( а. с. 78 ). Відповідно до Ордеру № 140 від 22.02.1983 року, Ордер виданий [PERSON] на кв. [ADDRESS] прорив. Склад сім`ї: [PERSON] - заявник, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син ( а. с. 77 ). Крім того, між позивачем ТОВ «Білоцерківвода» та відповідачем [PERSON] укладено 11.06.2021 Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (а.с. 6-10). Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач ТОВ «Білоцерківвода» посилається на те, що відповідачі отримують послуги із централізованого постачання холодної води, водовідведення, однак їх не сплачують, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, згідно діючих тарифів, тому така заборгованість повинна бути стягнути з останніх в солідарному порядку за рішенням суду. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, яка полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом (ст. 13 ЦПК України). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 1.3 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг від 25.04.2005 № 60, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, виконавцем послуг з центрального постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що проводить господарську діяльність з центрального водопостачання та водовідведення. Встановлено, що ТОВ «Білоцерківвода» здійснює господарську діяльність централізованого водопостачання та водовідведення в м. Біла Церква на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 177 від 15.02.2018. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Як зазначено вище, між відповідачем [PERSON] та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» було укладено Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 11 червня 2021 року. Відповідно до ч. 1 вищевказаного Договору, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, які були надані ТОВ «Білоцерківвода». Між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає послуги, а відповідач ними користуються. Тобто, між позивачем та відповідачем існують договірні відносини, згідно яких\~ позивач ТОВ «Білоцерківвода» надає відповідачу послуги із централізованого постачання холодної води, водовідведення, а відповідач зобов`язаний здійснювати своєчасно оплату за надані послуги, які крім зазначеного Закону, також регламентуються ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та ст. 162 ЖК України. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки. Згідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. З наданої відомості про нарахування та оплату централізованого постачання холодної води та водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] , який закріплений [PERSON] (а.с. 5) вбачається, що за адресою: [ADDRESS] наявна заборгованість на суму 8 250,77гривень, що утворилась за період з 01.09.2020 по 01.08.2023. Відповідно до п. 11 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення(затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 № 630, змінених Постановою КМ України віл 02.02.2022 № 85) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства (п. 21 Правил). Встановлено, що у вищезазначеній квартирі відповідача наявний лічильник, марки Е-Т_1.5 U № 00673190 від 16.06.2021, відповідно до відомості про нарахування та оплату за централізоване постачання холодної води та водовідведення. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» норми споживання це кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Частиною 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, (затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 № 630, змінених Постановою КМ України від 02.02.2022 № 85), плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що наступає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Отже, відповідач, як споживач послуг, отримуючи та використовуючи послуги з водопостачання та водовідведення, зобов`язаний дотримуватися ст. 162 ЖК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та п.п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630,змінених Постановою КМ України віл 02.02.2022 № 85, якими передбачено обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. А отже, суд вважає доведеним, що з боку позивача надавалися послуги із централізованого постачання холодної води та водовідведення, що також підтверджується розрахунковим листом абонента за особовому рахунку № [NUMBER] , який закріплений за\~ [PERSON] (а. с. 5). Позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, а відповідач, будучи споживачем послуг, повиннабула\~ сплачувати отримані послуги із централізованого постачання холодної води, водовідведення, які були надані позивачем. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, ненадано з боку останніх суду належних та допустимих доказів погашення заборгованості та (або) необґрунтованості (неправильності) розрахунку заборгованості, як не було надано і свого контррозрахунку заборгованості. Крім того, з боку останніх не надано доказів тому, що вони не є споживачами послуг, які надаються з боку позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас, відповідач [PERSON] звертаючись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності ( а. с. 149 ) визнала позовні вимоги в повному обсязі. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників ( ч. 1 ст. 82 ЦПК України ). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову ( ч. 4 ст. 206 ЦПК України ). Оскільки відповідачі, як споживачі послуг не здійснювали оплату за послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.09.2020 по 01.01.08.2023у розмірі 8 250,77гривень, то даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності,\~ суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи. Судовий збір, збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом (ст. 1 Закону України «Про судовий збір»). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем ТОВ «Білоцерківвода» були понесені судові витрати у сумі 2 684 гривень, які документально підтверджені (а. с. 3). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню і судові витрати. Так, згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Водночас, відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги позивача до початку розгляду справи по суті. А отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесених позивачем при звернені до суду 50 відсотків судових витрат, а саме у сумі 1 342 гривень, а Білоцерківському управлінню Державної казначейської служби України Київської області повернути Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода»50 відсотків судових витрат, саме у сумі 1 342 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved