Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1.Представник АТ «ПУМБ» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначається, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 23.11.2018 було укладено кредитний договір №2001176976401, за яким відповідач отримала кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 25000 грн. який пізніше було збільшено до 35000 грн. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти. Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором не виконує належним чином, у зв`язку з чим, станом на 01.07.2024 утворилася заборгованість у загальному розмірі 52859,61 грн., яку і просить стягнути з відповідача, а також судовий збір. 1.2.Від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на позов, згідно яких вважає даний позов необґрунтованим та безпідставним: договір недійний, змінений в односторонньому порядку і порушує правочин. Просить визнати договір недійсним і відмовити в задоволенні позову, застосувати наслідки спливу строку позовної давності: в разі порушення позичальником зобов`язань за кредитом позовна давність повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Тому починаючи з 2019 року кредитодавець уже знав про порушення своїх прав і мав право до 2022 року звернутися з позовом до суду. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 14.11.2024 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача згідно позовної заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності. 10.12.2024 від імені відповідачки надійшли заперечення проти позову, згідно яких позовну заяву з додатками не отримала, а також заява про застосування строків позовної давності. Оскільки згідно трекінгу «Укрпошти» матеріали позовної заяви з додатками дійсно не вручено відповідачці та 16.10.2024 повернені відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання, то судом було відкладено розгляд справи і надіслано відповідачці копію позовної заяви з додатками. А також враховуючи, що відповідачка не мала можливості підготувати відзив, адже не бачила позовної заяви з додатками, то суд надав їй можливість подати відзив у строк, визначений ухвалою від 14.11.2024: 15 днів з дня отримання цього повідомлення з додатками, відповідно і позивачу надав право подати відповідь на відзив, а відповідачці - заперечення на відповідь на відзив згідно строків, встановлених ухвалою суду від 14.11.2024. Відповідачка 08.02.2025 отримала документи від суду і 21.02.2025 відправила суду заперечення на позов та заяву про застосування позовної давності, що отримані судом 25.02.2025 і розцінюються як відзив. Додаткових заяв та клопотань до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 23.11.2018 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування №2001176976401 шляхом підписання заяви на приєднання до Договору, відповідно до умов якого, відповідач отримала кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 25000 грн., який пізніше було збільшено до 35000 грн., строк кредитування - 12 місяців, зі спливу вказаного строку, дія договору продовжується кожного разу на такий же строк у разі відсутності заперечень сторін. Стандартна процентна ставка відсотків річних становить 47,88%, Відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту щомісячно, не пізніше настання платіжної дати, протягом встановленого строку кредитування за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду. Розмір платежів розраховується щомісячно і залежить від суми заборгованості. Є Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] , та в якому містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. Також до нього додано копію паспорта громадянина України [PERSON] , що завірений нею в день виникнення договірних зобов`язань: 23.11.2018 і аналогічно засвідчену копію її карти платників податків [NUMBER] . Персональні дані позичальниці [PERSON] , [INFO] , народжена в м. Рівне, і відповідачки в справі [PERSON] співпадають: РНОКПП той же, а паспорт отримала новий 04.12.2019 з новим прізвищем і з 27.02.2020 змінила місце реєстрації (а.с.9-11, 45). В зв`язку з чим суд вказує першим прізвищем відповідачки нове " [PERSON] ", а в дужках попереднє " [PERSON] ". Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ПУМБ» є публічною пропозицією (а.с. 12-12). Позивач свої зобов`язання перед відповідачкою виконав та видав відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 25000 грн. який пізніше, а саме 11.07.2019 було збільшено до 35000 грн., що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту (а.с.27). У виписці про рух коштів за рахунком відповідача, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що позичальник отримала кредитні кошти та активно ними користувалася, здійснювала платежі: з 27.11.2018 і до 30.04.2020. 30.04.2020 [PERSON] востаннє фактично сплатила на погашення боргу за відсотками 620 грн., при цьому залишок цього боргу складав 8904,87 грн. Після цього борг за відсотками за користування кредитом зростав до 01.03.2021 до загальної суми 20046,57 грн., на якій борг було зафіксовано і станом на час подачі позову у вересні 2024 року. 29.02.2020 [PERSON] востаннє фактично сплатила на погашення боргу за тілом кредиту в розмірі 1153,7 грн., при цьому залишок цього боргу складав 33741,46 грн., який вже не збільшувався. Більше погашень не відбувалось тривалий час, аж до 01.07.2024, коли на погашення заборгованості за тілом кредиту надійшло 918,42 грн. і сума боргу зменшилась до 32813,04 грн., її розмір був незмінним і на час подачі позовної заяви. Згідно з поданим позивачем розрахунком станом на 01.07.2024 наявна заборгованості по договору № 2001176976401 від 23.11.2018на загальну суму 52859,61 грн. (а.с.27 зворот -35). [PERSON] було надіслано вимогу в погашені заборгованості, що підтверджується листом №КНО-44.2.2/382 від 02.07.2024 та списком згуртованих відправлень (рекомендованих листів) № 20240905 ПУМБ. Однак така відповідачем виконана не була (а.с.6,24 зворот-25) IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (ст.. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1. За загальним принципом кожна сторона цивільного спору зобов`язана суду довести свою позицію. Відповідачка позов не визнає та подала заперечення, однак не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх заперечень. Вона вказує, що договір недійсний, але не наводить аргументів суду чому він недійсний. Окрім того, просить визнати цей договір недійсним, що є по суті позовною вимогою, проте до суду із зустрічним позовом не зверталась і судовий збір не оплачувала. Відповідач не може висувати позовних вимог до позивача поза межами зустрічного позову. Тому прохання про визнання недійсним договору суд залишає поза увагою і не розглядає, а заперечення проти позову безпідставні. 5.2. Суд робить висновок, що між сторонами виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 23.11.2018 кредитного договору. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. [PERSON] була повідомлена про умови, правила та відсотки банку, однак не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і банк вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Крім того, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині приймається судом як достовірний. Тому, позов суд задовольняє. 5.3 Щодо клопотання відповідачки про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Судом встановлено, що кредитний договір укладено між сторонами процесу 23.11.2018, однак карткою відповідач користувалася i здійснювала платежі до 30.04.2020, що відображено в розрахунку заборгованості. Відтак початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з 01.05.2020, який мав би сплинути 01.05.2023. Разом з тим, пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Зазначений карантин введеного з 12.03.2020 Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), який тривав до 30 червня 2023 року. Разом з тим, згідно з п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, з урахуванням введення карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) 12.03.2020, а також введення воєнного стану в Україні 24.02.2022, строк дії якого продовжено по даний час, 3-річний строк позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України, не сплив та був продовжений на строк дії такого карантину, а в подальшому зупинений у зв`язку із введенням воєнного стану, то позивачем позов пред`явлено у межах строку позовної давності. 5.4 Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2422,40 грн.

Outcome: approved