Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вказує, що 09 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] було укладено кредитний договір №7300478, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 7000 грн., зобов`язався повернути кредит у визначений договором строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Кредитний договір укладено в електронній формі відповідно до ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало у повному обсязі та надало відповідачу кредит в сумі 7000 грн., однак [PERSON] умов кредитного договору не виконав та не повернув отримані у кредит кошти. 26 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №105-МЛ, у відповідності до умов якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №7300478 від 09 грудня 2023 року, де боржником є [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №105-МЛ від 26 квітня 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 22276 грн. 50 коп., з яких: 6230 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 15346 грн. 50 коп. - прострочена заборгованість за сумою відсотків, 700 грн. - прострочена заборгованість за комісією. Згідно з умовами договору кредиту [PERSON] зобов`язався вчасно повернути кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Однак, в подальшому відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення наданих йому кредитних коштів. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яке набуло права вимоги за договором кредиту №7300478 від 09 грудня 2023 року, просить стягнути з відповідача на свою користь 22276 грн. 50 коп. заборгованості за вказаним кредитним договором. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 лютого 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Юрченко А.В. подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , який повідомлений про час і місце розгляду справи в порядку, визначеному п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив не подавав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2025 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №7300478. Договір укладений сторонами дистанційно шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний [PERSON] 09 грудня 2023 року о 21:53 електронним підписом (одноразовим ідентифікатором «507932»). Відповідно до довідки про ідентифікацію, яка видана ТОВ «Мілоан», клієнт [PERSON] був ідентифікований товариством, одноразовий ідентифікатор «507932» був надісланий 09 грудня 2023 року о 21:53:37 на номер телефону [NUMBER] . За умовами договору кредиту №7300478 ТОВ «Мілоан» надало [PERSON] кредит в сумі 7000 грн. строком на 105 днів з 09 грудня 2023 року, який складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 24 грудня 2023 року. Поточний період складає 90 днів та настає з наступного дня за днем завершення пільгового періоду і закінчується 23 березня 2024 року (дата остаточного погашення заборгованості) (п.1.2-1.3 договору). У п.1.4 договору кредиту сторони передбачили, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 24 грудня 2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 23 березня 2024 року (останнього дня строку кредитування). Крім того, у п.2.3 договору сторони передбачили, що позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що позичальнику доступна така можливість відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3 договору та розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, в розмірі, що визначається змістом додатку/додаткової угоди, що підписується позичальником у зв`язку з пролонгацією, та певну частку заборгованості за цим договором. Можливі періоди продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від суми наданого кредиту, наведені у таблиці, згідно якої: строк продовження на 3 дня - ставка комісії 3%, на 7 днів - 6%, на 15 днів - 10%. Якщо позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування (пролонгацію), проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено/поновлено пільговий період нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 договору, якщо інше не буде встановлено додатком/додатковою угодою, що підписується у зв`язку із пролонгацією (п.2.3.1 договору). Також сторони передбачили, що проценти за користування кредитом у пільговий період, який складає 15 днів, становлять 1,65% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; у поточний період, який складає 90 днів, проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.2-1.5.3 договору). За надання кредиту позичальник сплачує комісію в розмірі 700 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1 договору). За умовами договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] (п.2.1 договору). Згідно платіжного доручення №117288706 від 09 грудня 2023 року ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] на банківську карту MASTERCARD № [NUMBER] грошові кошти в сумі 7000 грн. згідно договору №7300478. Із розрахунку заборгованості за договором кредиту №7300478 вбачається, що [PERSON] частково вносив кошти на погашення тіла кредиту на загальну суму 770 грн. (24.12.2023 - 490 грн., 07.01.2024 - 280 грн.), а також частково погасив проценти в сумі 700 грн. (24.12.2023 - 490 грн., 07.01.2024 - 210 грн.). Крім того, відповідач на підставі п.2.3 договору кредиту двічі сплачував комісію за пролонгацію, зокрема, 24.12.2023 - в сумі 420 грн. або 6% від сум кредиту, що згідно п.2.3.1 договору свідчить про пролонгацію договору на 7 днів, та 07.01.2024 - в сумі 210 грн. або 3% від суми кредиту, що згідно п.2.3.1 договору свідчить про пролонгацію договору на 3 дні. Отже, враховуючи вищевикладене, строк дії договору кредиту №7300478 у зв`язку із його пролонгацію збільшився на 10 днів, тобто по 02 квітня 2024 року включно. З 08 січня 2024 року відповідач будь-яких коштів на погашення заборгованості не вносив, внаслідок чого станом на 02 квітня 2024 року (дата закінчення строку кредитування за кредитним договором з урахуванням пролонгації) ТОВ «Мілоан» нарахувало заборгованість по кредиту в розмірі 22276 грн. 50 коп., з яких: 6230 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 15346 грн. 50 коп. - прострочена заборгованість за сумою відсотків, 700 грн. - прострочена заборгованість за комісією. 26 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №105-МЛ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №105-МЛ від 26 квітня 2024 року (порядковий номер 2443 у Реєстрі) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором кредиту №7300478 від 09 грудня 2023 року в сумі 22276 грн. 50 коп., з яких: 6230 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 15346 грн. 50 коп. - прострочена заборгованість за сумою відсотків, 700 грн. - прострочена заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] , позивачем не здійснювалося нарахування відсотків та штрафних санкцій. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за кредитним договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-459цс17), згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Відтак суди мають з`ясувати належним чином обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора та чи існували вони на момент їх переходу. Досліджені судом докази вказують на те, що 09 грудня 2023 року ТОВ «Мілоан» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, на виконання якого ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 7000 грн., а [PERSON] зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором. Після закінчення строку кредитування - 02 квітня 2024 року (з урахуванням пролонгації договору на 10 днів) [PERSON] не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними в повному обсязі. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що [PERSON] не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а тому він несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та є правильним. Отже, розмір заборгованості [PERSON] за договором кредиту №7300478 від 09 грудня 2023 року (станом на 02 квітня 2024 року - дата закінчення строку кредитування з урахуванням пролонгації) становить 22276 грн. 50 коп., з яких: 6230 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 15346 грн. 50 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків, 700 грн. - прострочена заборгованість за комісією. Вказану заборгованість слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задоволено у повному обсязі, тому сплачений ним судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved