Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

В провадженні Володимирецького районного суду Рівненської області перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Володимирецька селищна рада Вараського району Рівненської області про поділ спільного сумісного майна, усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання вчинити дії Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 08.07.2024 року, повний текст якого складено 21 березня 2025 року, позов [PERSON] задоволено повністю, в т.ч. розподілено судові витрати у вигляді сплаченого позивачкою судового збору. 12.07.2024 року позивач подала до суду заяву про стягнення з відповідача в її користь судових витра в сумі 6000 грн, просила постановити з цього приводу додаткове рішення. В судове засідання сторони та їх представники не з"явились, що не перешкоджає розгляду питання про постановлення додаткового рішення по суті. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. За правилами ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. При винесені по справі рішення від 08 липня 2024 року судом не було вирішено питання судових витрат в частині витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. Проте, в судових дебатах по справі представник позивача адвокат Кругліцька В.М. зробила відповідну заяву, і своєчасно, у встановлений законом строк, позивач подала відповідну заяву з письмовими доказами про стягнення судових витрат, понесених нею на правову допомогу адвоката. Судом встановлено, що 11.10.2022 між позивачем [PERSON] та адвокатським бюро «Валентини Кругліцької», в особі керуючого бюро адвоката Кругліцької В.М. укладено договір про надання професійної правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано копію квитанції та акт приймання-передачі послуг відповідно до якої адвокатом Кругліцької В.М. за надані послуги у сфері права прийнято 6000 грн. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи, що судом при винесенні рішення від 08.07.2024 по даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, сума витрат на професійну правничу допомогу, яку понесла позивач, та яка підтверджена належними доказами у розмірі 6000 грн підлягає стягненню з позивача.

Outcome: approved