Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 18.03.2021 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2035945023, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у загальному розмірі 134565 грн. на споживчі потреби з фіксованою ставкою 29,90% за користування кредитом. На виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, банком було видано кредит відповідачу. В свою чергу відповідач не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості станом на 21.06.2024 загальний розмір заборгованості становив 207595,77 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 122173,16 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 85422,61 грн. 21.06.2024 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 21/06/24, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 2035945023 від 18.03.2021 до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за вказаним кредитним договором. У зв`язку із чим, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 2035945023 від 18.03.2021 в сумі 207595,77 грн., судовий збір у розмірі 3113,94 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9200 грн. \~ \~ \~ \~ Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України,\~уразі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, 18.03.2021 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2035945023, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у загальному розмірі 134565 грн. на споживчі потреби з фіксованою ставкою 29,90% за користування кредитом. Строк кредитування визначено графіком платежів. Дата остаточного повернення кредиту 18.03.2026. 21.06.2024 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 21/06/24, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 2035945023 від 18.03.2021 укладеним з [PERSON] . Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за даним кредитним договором, що також підтверджується відповідним актом приймання-передачі реєстру боржників № 1 по договору факторингу № 21/06/24 від 21.06.2024 та реєстром боржників №1 до договору факторингу № 21/06/24 від 21.06.2024. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2035945023 станом на 21.06.2024 загальний розмір заборгованості [PERSON] становить 207595,77 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 122173,16 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 85422,61 грн. Згідно вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено ч.1ст.638ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 629 ЦК України договори є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України та частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 2035945023 від 18.03.2021 у розмірі 207595,77 грн., за яким позивач набув право вимоги, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1 та 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3113,94 гривень. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат до позовної заяви додано договір № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024, акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 15.07.2024 та платіжну інструкцію № 4956 від 01.10.2024. З акту приймання-передачі наданим позивачем слідує, що витрати на правничу допомогу у розмірі 9200 грн. складаються з: надання первинної консультації в кількості 0,5 години, вартість 1000 грн; правовий аналіз документів в кількості 2 години, вартість 4000 грн; підготовка та подання позовної заяви в кількості 2,1 години, вартість 4200 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правову допомогу в сумі 9200 грн., за відсутності заперечень з боку відповідача підлягає стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved