Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

06.12.2024р. [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому просить: - розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 05.08.2021р. Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1780; - змінити прізвище позивачки [PERSON] на дошлюбне [PERSON] . Позов обґрунтований тим, що шлюбні відносини повинні будуватися на почуттях взаємної любові, поваги та допомоги, чого досягти подружжю не вдалось. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого, сімейні відносини, як і спільне господарство, фактично припинились ще під час вагітності [PERSON] . На даний час позивачці невідоме не тільки місце перебування відповідача, але й засоби зв`язку з останнім. За вказаних умов подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить інтересам обох з подружжя. На сьогодні не існує будь-якої можливості зберегти шлюб та сім`ю, а надання строку на примирення є недоцільним. Вказувала, що сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивачка та її представник [PERSON] в судові засідання 04.03.2025р. та 28.03.2025р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили. Водночас 26.03.2025р. представник позивачки звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його та позивачки відсутності. Відповідач в судові засідання 04.03.2025р. та 28.03.2025р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за його останнім відомим місцем перебування, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, а також не подав до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідив письмові докази наявні в матеріалах судової справи, судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2021р. Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Краснодар російської федерації, громадянином російської федерації, та [PERSON] , [INFO] , про що складено акт про шлюб № 1780. Прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON] та дружини - [PERSON] . Позивачка є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] , виданим 30.09.2021р. органом 4823. Відповідач у справі є громадянином російської федерації, що підтверджується копією паспорта громадянина російської федерації на ім`я [PERSON] № [NUMBER] , який виданий 23.11.2021р. МВД 0677. Відповідач [PERSON] за даними автоматизованої системи Реєстру територіальних громад по Врадіївській селищній раді, а також за відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Миколаївській області, Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, зареєстрованим/знятим з реєстраційного обліку не значиться (відповідь № 836-15-01 від 13.12.2024р., відповідь вх. № 231 від 17.01.2025р., відповідь вх. № 229 від 17.01.2025р.). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 22.08.2022р.). Фактично сторони припинили шлюбні відносини під час вагітності дружини, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, не ведуть спільне господарство, не мають спільного побуту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 Закону України Про міжнародне приватне право № 2709-ІУ від 23.06.2005р., форма та порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства визначається правом України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України Про міжнародне приватне право правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. З аналізу вказаної статті слідує, що якщо подружжя є громадянами різних держав, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, розірвання шлюбу проводиться за законодавством України. Статтею 63 Закону України Про міжнародне приватне право передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу. Встановивши право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таким чином, розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, а також шлюбу іноземців між собою в Україні здійснюється за законами України. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Водночас щодо позовної вимоги про зміну прізвища позивачки на дошлюбне прізвище [PERSON] , слід зазначити таке. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, після розірвання шлюбу, позивачка має право безперешкодно іменуватися прізвищем зміненим у зв`язку з реєстрацією шлюбу або відновити своє дошлюбне прізвище, а оскільки матеріали справи не містять доказів щодо здійснення відповідачем перешкод позивачці в реалізації цього права, тобто існування спору, а відтак вимога в цій частині не підлягає задоволенню як безпідставна та необґрунтована. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: partial