Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому просять: - визнати за [PERSON] право власності на 39/200 частки земельної ділянки кадастровий номер 1810400000:01:009:0394, площею 0,0620 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] право власності на 61/100 частки земельної ділянки кадастровий номер 1810400000:01:009:0394, площею 0,0620 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла, [INFO] . Стислий виклад позиції учасників справи Позовна заява [PERSON] , [PERSON] обґрунтована тим, що власниками житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] (розмір частки 61/100), [PERSON] (розмір частки 39/200), [PERSON] (розмір частки 39/200). На підставі рішення Виконкому Бердичівської міської ради народних депутатів від 18.12.2001, р.№ 829 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки площею 0,0620 га, розташованої на території [ADDRESS] , цільове призначення: обслуговування житлового будинку і господарських будівель відповідно до Державного акту про право власності на землю, серія Р4, № 054568, виданого 15.01.2002 Бердичівською міською радою народних депутатів. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємицею до майна померлої [PERSON] є її онука [PERSON] 17.01.2023 р. державним нотаріусом Андрушівської державної нотаріальної контори Житомирської області Фещуком В. А. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 39/200 часток житлового будинку [ADDRESS] . Постановою в.о. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори від 21.08.2024 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (померла [INFO] ), через не визначену частку померлого. [INFO] померла [PERSON] . 05.04.2024 приватний нотаріус Манелюк М. І. видав [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 61/100 частку житлового будинку [ADDRESS] . Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки [ADDRESS] приватний нотаріус Загоровській А. С. відмовив, у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документа на ім`я [PERSON] . Враховуючи, що іншим способом, окрім судового, позивачі позбавлені можливості захистити свої спадкові права просять позов задовольнити. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 31.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 16.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивачі у адресованих суду заявах просили справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відповідач Бердичівська міська рада Житомирської області повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу, судова повістка доставлена до електронного кабінету 06.02.2025. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 19-20, 21-22)) на праві спільної часткової власності належить: 61/100 частки [PERSON] , по 39/200 частки кожному [PERSON] та [PERSON] , що доводиться Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєтсру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 17.10.2024 (а.с. 10-11). Відповідно до копії державного акта на право власності серії Р4 № 054568 виданого 15.01.2002 Бердичівською міською радою народних депутатів та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.11.2022 власниками земельної ділянки площею 0, 0620 га, кадастровий номер 1810400000:01:009:0394 цільове призначення для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що за адресою: [ADDRESS] вказані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13, 16-18). Державним нотаріусом Андрушівської державної нотаріальної контори Житомирської області 17.01.2023 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, р.№ 4 після [PERSON] , 1930 р.н., яка померла [INFO] на 39/200 часток житлового будинку [ADDRESS] (а.с .23, 24-25). З довідки виданої Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області від 11.10.2024 вбачається, що Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області до майна померлої [PERSON] відкрито спадкову справу № 478/2006. Спадкоємицею за заповітом до майна померлої [PERSON] є її онука [PERSON] , [INFO] (а.с. 28). Постановою від 21.08.2024 державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки загальною площею 0, 0620 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] через невизначення частки померлої у земельній ділянці, яка належить трьом власникам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності (а.с. 26-27). З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] у м. Житомир померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 29). Приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу 05.04.2024 Загоровській Анастасії Сергіївні видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, р.№ 968 після [PERSON] , 1954 р.н., яка померла [INFO] на 61/100 частку житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 30). Постановою від 24.05.2024 приватний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки загальною площею 0, 0620 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , через невизначення часток земельної ділянки, два співвласника якої [PERSON] та [PERSON] померли (а.с. 31-32). На житловий\~будинок по [ADDRESS] 10.10.2022 н ім`я [PERSON] та [PERSON] виготовлено технічний паспорт. Житловий будинок (літ. - А-1) загальною площею 119, 9 кв.м, житлова площа 81, 5 кв. м. До будинку належать господарські будівлі та споруди: прибудови (літ.- а-1, а-2), ганок (літ - а-3), сарай (літ- Б1), фундамент (літ. Г-1), вбиральня (літ.- Д) (а.с. 33-38). З висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 28.08.2024 вбачається, що вартість земельної ділянки площею 620 кв. м, кадастровий номер 1810400000:01:009:0394 за адресою: [ADDRESS] становить 179 615 грн (а.с. 39). Норми права, які застосував суд, висновки суду Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав свідоцтва про право на майно. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 369 ЦК України). Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ частки із майна, що перебуває у спільній сумісній власності. Згідно із ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до змісту ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Частиною 2 ст. 120 ЗК України визначено, що у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувана (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувану (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувану (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну, ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. З такого, оскільки земельна ділянка кадастровий номер 1810400000:01:009:0394, належала [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності без визначення часток, зважаючи, що у нотаріуса позивачі позбавлені можливості оформити спадщину, з огляду та те, що розмір часток у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] [PERSON] становив 39/200, а [PERSON] 61/100 частини будинку, слід визнати в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] та [PERSON] право власності на цю земельну ділянку, у розмірі 39/200 та 61/100 часток, відповідно. Отже, суд повністю задовольняє позовні вимоги. Розподіл судових витрат Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Зважаючи, що позивачі бажають судові витрати залишити за собою, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, судовий збір позивачам не компенсовується.

Outcome: approved