Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

У січні\~2024\~року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за [PERSON] права власності на 5/12 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] , в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що батьку позивача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належав житловий будинок з господарсько- побутовими будівлями під [ADDRESS] . На момент придбання будинку [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] (мати позивача). [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Його спадкоємцями були дружина [PERSON] та син [PERSON] , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину. [PERSON] помер [INFO] . Його спадкоємцями були: мати [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Вказує, що позивач після смерті матері звернувся із заявою до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 для оформлення спадкових прав. Однак, постановою державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 від 20.09.2023 року за № 1545/02-31 позивачу відмовлено у видачі такого свідоцтва про право на спадщину, оскільки за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на частку у праві спільної сумісної власності подружжя у вищевказаному спадковому житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями на ім`я [PERSON] не зареєстровано, документ, що посвідчує право власності [PERSON] на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя не наданий. За вказаного позивач змушений звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.02.2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження, призначено підготовче засідання, витребувано від Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 належним чином завірену копію спадкової справи та інформацію: хто та коли звертався із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , кому видавалось свідоцтво про право на спадщину, чи є в наявності заповіт. 10.04.2024 року від завідувача Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 отримано витребувані документи. За клопотанням представника відповідачів ухвалою суду від 03.07.2024 року витребувано від Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 належним чином завірену копію спадкової справи та інформацію: хто та коли звертався із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] кому видавалось свідоцтво про право на спадщину, чи є в наявності заповіт. 09.08.2024 року від завідувача Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 отримано витребувані документи. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.10.2024 року залучено до участі в справі, як співвідповідача [PERSON] . Представником відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 02.10.2024 року через канцелярію суду подано зустрічний позов до [PERSON] про визнання за [PERSON] права власності на 1/16 частки, [PERSON] права власності на 15/32 часток, [PERSON] право власності по 1/16 часток будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] за кожним. 07.11.2024 року до Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшла заява від представника позивача про зменшення позовних вимог. За змістом заяви остання просить визнати за [PERSON] право власності на 13/32 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] , в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2024 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом. В підготовче засідання представник позивача надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги підтримала, просила задовольнити, зустрічний позов визнала повністю. Представник відповідачів\~в підготовче\~засідання подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, зустрічний позов підтримала повністю та просила його задовольнити, первісний позов визнала повністю. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачами позовних вимог прийнято судом. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст.\~12\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За нормами ч. ч. 1, 2 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24 травня 1965 року gthij. Кіровоградською державною нотаріальною конторою, по реєстру № 2-3635, належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] . На момент придбання будинку [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку. Спадщину після його смерті прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON] , як такі, що фактично вступили в управління або володіння спадковим майном (пункт 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини), проте не оформили своїх спадкових прав. однак спадщина належить спадкоємцям з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР 1963 року). [INFO] помер [PERSON] . Його спадкоємцями є мати [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] , які були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем на момент смерті та прийняли спадщину в порядку визначеному законом, однак свідоцтва про право на спадщину за законом не отримували. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на 5/6 часток спадкового житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями. Спадкоємцями після її смерті є: син [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України (спадкоємець за законом першої черги), який прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, онук [PERSON] , який спадкує частку у спадщині, яка належала б за законом його батькові [PERSON] , якби він був живим на час відкриття спадщини (спадкування за правом представлення згідно ст. 1266 ЦК України), та який прийняв спадщину в порядку визначеному ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і протягом строку, встановленого ст. 1270цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. Отже, після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , тобто станом на теперішній час, спадковий будинок розподілився між спадкоємцями наступним чином: позивачу [PERSON] належить 13/32 часток; відповідачу [PERSON] 15/32 часток (1/16 + 13/32 = 2/32 + 13/32 = 15/32); відповідачу [PERSON] 1/16 частка та [PERSON] 1/16 частка. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на частку у праві спільної сумісної власності подружжя у вищевказаному спадковому житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями на ім`я [PERSON] не зареєстровано, документ, що посвідчує право власності [PERSON] на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя не наданий. Відповідно до ст. 22 КпШС України (який був чинним на момент придбання житлового будинку) майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Постановами державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 від 20.09.2023 року № 1545/02-31, від 20.06.2024 року № 375/02-31 сторонам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки частки у праві спільної власності співвласників житлового будинку [PERSON] та [PERSON] не зазначені, неможливо визначити склад спадкового майна частку у праві власності на житловий будинок, на яку мають видаватись свідоцтва про право на спадщину. Згідно пункту 4.15. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. п. 4.18 глави 10 розділу II вказаного Порядку передбачено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, яка діяла на момент смерті [PERSON] та на момент смерті [PERSON] ) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549\~ЦК УРСР\~(в\~редакції 1963\~року,\~яка діяла\~на момент\~смерті [PERSON] \~та на\~момент смерті\~ [PERSON] )\~визначено,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину: якщо\~він фактично\~ вступив\~в управління\~або володіння\~спадковим майном; якщо\~він подав\~державній нотаріальній\~конторі за\~місцем відкриття\~спадщини заяву\~про прийняття\~спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до положень с. 1216, 1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, до складу спадщини входять виключно ті права спадкодавця, які належали йому на момент смерті. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.06.2021 року у справі № 306/197/15-ц. Частиною 1 ст.\~1226\~ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст.\~368\~ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Положеннями ч. 2 ст.\~370\~ЦК України та ч. 2 ст.\~372\~ЦК України визначено правило, згідно з яким у разі поділу майна, що перебуває у спільній сумісній власності, чи виділу частки з нього, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, або рішенням суду. Виходячи зі змісту ст. 357 ЦК України, під терміном «визначення часток» слід розуміти визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні, внаслідок чого право власності на таке майно трансформується із спільної сумісної на спільну часткову, зберігаючи при цьому правовий режим спільної власності. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування та\~вимоги за\~зустрічним позовом підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). З огляду на визнання позову відповідачами у справі до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст.141 та ч. 1 ст. 142\~ЦПК України суд стягує з [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на користь [PERSON] \~по 201,87\~грн.,\~з кожного,\~внесеного судового\~збору та повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову 605,60 грн. Крім того, суд стягує із\~ [PERSON] на користь [PERSON] ,\~ [PERSON] по\~605,60\~грн. внесеного судового збору та повертає [PERSON] , [PERSON] з державного бюджету 50% суми сплаченого судового збору. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує із [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved