Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір № 5508537, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів і можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процетів відповідачем не було внесено. 26 липня 2023 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ, за умовами якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 5508537 від 26 березня 2023 року. Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги сума заборгованості відповідача становить 55 170 грн., з яких: 13 800 грн.\~прострочена заборгованість за сумою кредиту; 39\~870 грн.\~прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1500 грн.\~прострочена заборгованість за комісією. Враховуючи вказані обставини, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 5508537 від 26 березня 2023 року в розмірі 55 170 грн. Ухвалою суду від 30 січня 2025 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позов. 03 березня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким позов вважав необгрунтованим, оскільки, ні кредитний договір, ні паспорт споживчого кредиту, ні додаткові угоди не містять його (відповідача) електронного підпису та всупереч ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» не містять електронного підпису кредитодавця, а отже умови кредитного договору не погоджені у належній формі. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог зокрема, що між попереднім кредитором ТОВ «Мілоан» та ним (відповідачем) було укладено кредитний договір в належній формі і на його виконання були перераховані кошти. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 5508537, який було підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000 грн., загальним строком кредитування 100 днів, який складається із пільгового та поточного періодів; пільговий період складає 10 днів і завершується 04 липня 2023 року, поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується датою остаточного погашення заборгованості - 05 квітня 2023 року. Пунком 1.5. договору визначено, що загальні витрати позичальника за пільговий період складають 3750 грн. у грошовому виразі та 344\~421.00 % річних у процентному значенні, загальні витрати позичальника за кредитом за весь строк кредитування складають 44250.00 грн. в грошовому еквіваленті та 1077% річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період становить 18750.00 гривень, а за весь строк кредитування 59250.00 гривень. Відповідно до п. 1.5.1. комісія за надання кредиту становить 1500.00 гривень, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Згідно з умовами п. 1.5.2.\~1.5.3. розмір процентів за користування кредитом протягом пільгового періоду становить 2250.00 гривень, які нараховуються за ставкою 1.50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; розмір процентів протягом поточного періоду становить 40500.00 гривень, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду /а.с.13-18,19/. 26 липня 2023 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ, за умовами якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 5508537 від 26 березня 2023 року /а.с.23-27,28/. Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги сума заборгованості відповідача становить 55 170 грн., з яких: 13 800 грн.\~прострочена заборгованість за сумою кредиту; 39\~870 грн.\~прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1500 грн.\~прострочена заборгованість за комісією /а.с.29/. Згідно з частиною першою статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530\~ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Частиною першою статті 626\~ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2 ст.\~639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною першою статті 5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» встановлено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з вимогами ч. 1 та 2 ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12\~цього Закону визначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 12\~ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо того, що він не укладав вказаного договору з позивачем, так як дані твердження суперечать зібраним у справі доказам, зокрема, копії самого договору про споживчий кредит від 26 березня 2023 року, який підписаний відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора, копією платіжного доручення про перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача /а.с.13-21/. Враховуючи викладене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував, жодних заперечень щодо цього суду не надав, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором у заявленому позивачем розмірі 55 170 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved