Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

16 грудня 2024 року до Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява, в якій ТОВ «ФК «Процент» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №2394-1679-1 від 16.11.2023 року станом на 09.12.2024 року у розмірі 68\~875 грн. 00 коп., а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн та 10\~000 грн витрат на правову допомогу. В обгрунтування позову позивач вказує, що 16.11.2023 між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2394-1679-1 шляхом подачі пропозиції про укладення кредитного договору. Відповідно до його умов ТОВ «ФК «Процент» надало відповідачу кредит у розмірі 5000 грн., строком на 365 днів, до 15.11.2024 року, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожний день користування (1277,50% річних). Даний договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора за номером телефону. Враховуючи викладене, ТОВ «ФК «Процент» просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитом в розмірі 68875,00 грн., яка складається з 5000,00 грн. заборгованість за кредитом; та 63875,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Від представника відповідача Полюхович О.І. до суду надійшов відзив, в якому вона просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю через їх безпідставність та необґрунтованість посилаючись на наступне. Позивачем не доведено його позовні вимоги. Так, відповідно до змісту позовної заяви слідує, що 16.11.2023 року між відповідачем та позивачем укладено кредитний договір шляхом приєднання позичальника до його умов. Відповідно до даного договору кредит надано на суму 5000,00 грн. (п. 1.2 договору), строк кредитування 365 днів, тобто по 16.11.2024 року (п. 1.3 договору) з оплатою процентів за користування кредитом в розмірі 3,5 процентів за користування кредитом від суми кредиту за кожний день фактичного користування (п. 1.2 договору). Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача тіла кредиту на суму 5000,00 грн. та процентів на суму 63875,00 грн., - по вказаному договору від 16.11.2023 року. Однак нарахування процентів за вказаною відсотковою ставкою є безпідставним та необгрунтованим з урахуванням наступного. Відповідно до наданих документів денна процентна ставка по кредиту перевищує 1 % на день, що суперечить положенням ЗУ «Про споживче кредитування», в редакції, яка прийнята ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року № 3498, який набрав чинності 24.12.2023 року. В силу вимог п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498 дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом, - де п. 5 - це внесення змін до ЗУ «Про споживче кредитування», в т. ч. у ст. 8 даного Закону щодо максимального розміру денної процентної ставки). Таким чином, позовні вимоги позивача в частині нарахуванні процентів за період дії договору за ставкою 3,5 % на загальну суму 63875,00 грн., є повністю безпідставними та необгрунтованими, а тому не підлягають до задоволення. Представник позивача ТОВ «Процент» у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Полюхович О.І. в судове засідання не з`явилися, проте подали заяву про розгляд справи за їх відсутності та просили врахувати пояснення вказані у відзиві на позов. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.11.2023 між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2394-1679-1 шляхом подачі пропозиції про укладення кредитного договору. Відповідно до його умов ТОВ «ФК «Процент» надало відповідачу кредит у розмірі 5000 грн., строком на 365 днів, до 15.11.2024 року, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожний день користування (1277,50% річних). Даний договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора за номером телефону. Відповідач\~грошові кошти у розмір 5000 грн. отримав, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія квитанції №685682508 від 16.11.2023 року. Відповідно до\~статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 629 ЦК\~України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно договору про надання кредиту відповідач зобов`язаний сплачувати проценти періодичними платежами кожні 20 днів. З аналізу детального розрахунку заборгованості за договором № 2394-1679-1 від 16.11.2023, за відповідачем рахується заборгованість 68 875,00 грн. Таким чином, [PERSON] своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом не виконала, чим порушила права позивача. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі викладеного суд доходить висновку про наяснівсть підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФК "Процент" суми наданого кредиту у розмірі 5 000,00 грн. Вирішуючи питання щодо суми процентів за користування кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд бере до уваги наступні обставини. Відповідно до наданих документів денна процентна ставка по кредиту перевищує 1 % на день, що суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, яка прийнята Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року № 3498, який набрав чинності 24.12.2023 року. В силу вимог п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498 дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом, - де п. 5 - це внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», в т. ч. у ст. 8 даного Закону щодо максимального розміру денної процентної ставки). Так, відповідно до ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, яка набрала чинності 24.12.2023 року, але дія якої поширена на договори, що продовжували діяти на дату її чинності,- реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативноправових актів Національного банку України. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: 1) платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит; 2) платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту. Обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки або інших платежів за послуги кредитодавця, включених до загальних витрат за споживчим кредитом при обчисленні реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка обчислюються на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (3BCK/3PK)/t х 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Національний банк України має право встановлювати додаткові вимоги до складових розрахунку денної процентної ставки з метою уникнення недобросовісних практик розрахунку денної процентної ставки. Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів -1,5 %. Таким чином, за кредитним договором, який є предметом спору в даній справі, позивачем нараховано проценти за відсотковою ставкою, яка значно перевищує максимальний розмір, який встановлений даною нормою права. Відтак, з урахуванням указаних положень даного Закону за період дії договору (365 днів) слід визначити проценти за користування кредитом в такому розмірі: протягом перших 120 днів (починаючи з 16.11.2023 року) проценти нараховуються за ставкою 2,5 % на день, що становить 15000,00 грн., які нараховані таким чином: 5000,00 грн. * 2,5 % *120 днів = 15000,00 грн. (125,00 грн. за 1 день); протягом наступних 120 днів проценти нараховуються за ставкою 1,5 % на день, що становить 9000,00 гри., які нараховані таким чином: 5000,00 грн. * 1,5 % *120 днів = 9000,00 грн. (75,00 грн. за 1день); протягом інших днів дії договору, а саме 125 днів (365 днів - 240 днів) проценти нараховуються за ставкою 1 % на день, що становить 6250,00 грн., які нараховані таким чином: 5000,00 грн. * 1 % *125 днів = 6250,00 грн. (50,00 грн. за 1 день) Отже, загальна сума процентів за період дії договору, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФК "Процент" складає 30250,00 грн Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Зокрема, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТзОВ «Процент» заборгованості за відсотками за користування кредитом цу іншій частині. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У частині восьмій\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді позивачем подано платіжну інструкцію №1104 від 30.09.2024 та надання позивачу правової допомоги адвокатом Руденко К.В. на суму 10000 грн.(договір про надання юридичних послуг №03/06/2024 від 03.06.2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг, та платіжна інструкція про оплату послуг). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція). Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи вищевказане та те, що зазначені витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, типовість позовів про стягнення заборгованості за кредитними договорами, суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Процент», підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді у розмірі 1000 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір відповідно до розміру задоволених вимог в розмірі 1 239,78 гривень. Таким чином, загальна сума судових витрат, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача складає 2 239,78 грн.

Outcome: approved