Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відповідач [PERSON] являється батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району. Дитина народилася у шлюбі, який був розірваний рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.10.2019 року. Зазначеним рішенням стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 2000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.07.2019 року. Причиною розірвання шлюбу було вчинення відповідачем дій насильницького характеру відносно позивача у присутності дитини. З початку 2019 року позивач припинила спільне із відповідачем проживання, дитина постійно проживає з позивачем в [ADDRESS] , яка належить їй на праві особистої приватної власності. Донька є ученицею 3-Б класу Мукачівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 20 ім. О. Духновича. З 2019 року донька проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Батько дитини не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, ухиляється від сплати аліментів, а також додаткових витрат на розвиток та лікування доньки, не має офіційної роботи, не бере участі у вихованні дитини, не надає фінансової допомоги у здобутті дитиною повної середньої освіти, не відвідує дитину у школі чи у позаурочний час, взагалі не проявляє зацікавленості у особистому спілкуванні із дитиною, не телефонує їй, не цікавиться її потребами, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд констатує наступне. Судом встановлено, що позивач є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відповідач [PERSON] являється батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району. Дитина народилася у шлюбі, який був розірваний рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.10.2019 року. Відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, жодної участі у вихованні малолітньої доньки не бере. Не цікавиться станом її здоров`я, не виявляє до неї батьківської уваги, не піклується про її духовний та фізичний розвиток, не надає ніяких коштів на утримання дитини. 11.03.2025 року від органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради надійшов висновок, відповідно до якого, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Мукачівської міської ради (протокол №2 від 29.01.2025 року), орган опіки та піклування мукачівської міської ради вважає доцільним позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав щодо доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватись про здоров`я дитини, її психічний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини. В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи, те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню доньки, свідомо нехтує своїми обов`язками, не цікавиться дитиною, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved