Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Пироженко О.С. звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] в яких просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі частини з усіх видів доходу (заробітку). В обґрунтування позовних вимог, зазанчено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстровану шлюбі, який було розірвано на підставі рішення суду. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з нею. Позивач оплачує відвідування дитиною дитячого садочка, купує їй одяг, іграшки та речі особистого вжитку, продукти харчування; оплачує комунальні послуги за місцем проживання та дозвілля доньки, а також несе усі витрати через необхідність надання дитині медичної допомоги. Батько не має доброї волі розділити з позивачем витрати на утримання їх спільної малолітньої дитини, в зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Також у позові перелічені витрати, які позивач несе на утримання дитини. Позивач у судове засідання не з`явилась, представник позивача надав до суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач надав заяву в якій не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу. Надав квитанції про сплату аліментів за період з жовтня 2024 року по січень 2025 року. Заперечував щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.10.2024 року. Рішення набрало законної сили 05.11.2024 року. В період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з ч. 1,2 ст. 179 ЦПК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням викладеного вище та визнанням відповідачем позову в частині стягнення аліментів, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до її повноліття на користь позивача. З наданих відповідачем квитанцій вбачається, що до подання позову він матеріально допомагав позивачці утримувати спільну дитину, про що надані квитанції від 15.11.2024 року на суму 6000 грн, від 23.12.2024 року на суму 6000 грн., від 17.01.2025 року на суму 2000 грн., від 29.01.2025 року на суму 6000,00 грн. Суд роз`яснює відповідачу, що оскільки позивач звернулась до суд із позовом 30.12.2024 року, то аліменти будуть стягнені з цієї дати, сплачені аліменти з вказаного періоду можуть бути враховані виконавцем під час виконання судового рішення. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а також положення ст.185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому, відповідно до положень ст.186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає, що відповідно до положень ч.8 ст. 141 ЦПК України позивачем у позовній заяві повідомлено суд, що докази на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти дній після ухвалення рішення. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, стягується з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved