Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Управління державного агенства\~з розвитку\~меліорації,\~рибного господарства\~та продовольчих\~програм у\~Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення адміністративного правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 вересня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення № 945/1224/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.\~4\~ст.\~85 КУпАП, провадження у вказаній справ про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] закрито у зв"язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постановою суду встановлено, що [PERSON] 31 травня 2023 року о 05 годині 30 хвилин, на р.Південний Буг, поблизу с.Новоюріївка Миколаївського району Миколаївської області з саморобного веслового човна здійснював лов риби забороненим знаряддям лову - сіткою, без дозволу на промисел, чим грубо порушив п.п.3.15., 4.14.1. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України 15 лютого 1999 року №19, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року № 269/3562. Під час огляду у [PERSON] було виявлено рибу: молодь судака - 6 шт, тарань - 12 шт, плоскирка - 10 шт, пузанок - 13 шт. Вказаними неправомірними діями [PERSON] рибному господарству України заподіяно майнову шкоду у розмірі 87975,00 грн, яка у добровільному порядку останнім не відшкодована. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь держави заподіяну ним майнову шкоду рибному господарству України внаслідок вчиненого адміністративного правопорушення в сумі 87975,00 грн та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача в позовній заяві просив розглянути справу в порядку спрощеного провадження. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що постановою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 вересня 2023 року у справі № 945/1224/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.4 ст.85 КУпАП закрито на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постанова суду набрала законної сили 18 вересня 2023 року. Згідно вказаної постанови суду, [PERSON] 31 травня 2023 року о 05 годині 30 хвилин, на р.Південний Буг, поблизу с.Новоюріївка Миколаївського району Миколаївської області з саморобного веслового човна здійснював лов риби забороненим знаряддям лову - сіткою, без дозволу на промисел, чим грубо порушив п.п.3.15., 4.14.1. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України 15 лютого 1999 року №19, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року № 269/3562. Під час огляду у [PERSON] було виявлено рибу: молодь судака - 6 шт, тарань - 12 шт, плоскирка - 10 шт, пузанок - 13 шт. Питання про стягнення з [PERSON] шкоди заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів не вирішувалося при розгляді адміністративної справи. Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди, проведеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів" від 21 листопада 2011 року № 1209 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1039 від 06 жовтня 2021 року), своїми діями [PERSON] заподіяв збитки рибному господарству у розмірі 87975,00 грн. З метою досудового вирішення спору, на адресу [PERSON] 15 жовтня 2024 року позивач направляв претензію № 38.7-10/48 про сплату суми завданих збитків, яку відповідачем залишено без виконання. Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Статтею 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", визначено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про тваринний світ" об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, серед іншого, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі (абзац другий частини першої статті 3). Згідно зі ст.1 ЗУ "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" водні біоресурси (водні біологічні ресурси) - сукупність водних організмів (гідробіонтів), життя яких неможливе без перебування (знаходження) у воді. До водних біоресурсів належать прісноводні, морські, анадромні та катадромні риби на всіх стадіях розвитку, круглороті, водні безхребетні, у тому числі молюски, ракоподібні, черви, голкошкірі, губки, кишковопорожнинні, наземні безхребетні у водній стадії розвитку, водорості та інші водні рослини. У статті 1 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів" зазначено, що добування (вилов) - це вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. Згідно з ч.1 ст.17 Закону України "Про тваринний світ" до спеціального використання об`єктів тваринного світу належать усі види використання тваринного світу (за винятком передбачених законодавством випадків безоплатного любительського і спортивного рибальства у водних об`єктах загального користування), що здійснюються з їх вилученням (добуванням, збиранням тощо) із природного середовища. Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України "Про тваринний світ", користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу. Згідно зі ст. 52-1 Закону України "Про тваринний світ" для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання, серед іншого, монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Відповідно до пунктів 3.15, 4.11 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за №269/3562, забороняється: лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових і інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року №1209 "Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів", яка були чинна на час притягнення до відповідальності відповідачів, слідує, що оцінка збитків, заподіяних [PERSON] становить (розрахунок збитків проведено за таксами - кількість риби * один неоподаткований мінімум доходів громадян * ціна однієї особини): - судак звичайний 6 шт х 17,00 х 211,00 = 21522,00 грн.; - тараня (плітка) 12 шт. х 17,00 х 92,00 = 18768,00 грн; - плоскирка 10 шт. х 17,00 х 92,00 = 15640,00 грн; - пузанок 13 шт. х 17,00 х 145,00 = 32045,00 грн. Загальна сума матеріальних збитків заподіяних відповідачем [PERSON] становить 87975,00 грн. Згідно з ч.1 ст.68, ч.1 ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 20 ЗУ "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Частиною 1 ст.63 Закону України "Про тваринний світ" встановлено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Аналіз наведених спеціальних правових норм у галузі охорони навколишнього середовища дає підстави для висновку про те, що незаконне вилучення водних біоресурсів, у тому числі, і риби із середовища їх перебування є окремим видом правопорушення, за яке передбачена, зокрема, матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди відповідно до визначених розмірів (такс). Водночас, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду закріплені в статті 1166 ЦК України. Так, ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено що, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для цивільно- правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Постанова Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 вересня 2023 року про визнання [PERSON] винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП набрала набрала законної сили. Зазначена постанова суду [PERSON] не оскаржувалась. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд вважає, що між протиправними діями відповідача та шкодою, завданою навколишньому природному середовищу є прямий причинний зв`язок, вина відповідача у заподіянні шкоди, завданої внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, у розмірі 87975,00 грн, доведена в повному обсязі, а тому визначена шкода підлягає стягненню з відповідача на користь держави. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог позивача в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі\~3028,00\~грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved