Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

24 лютого 2025 року до Московського районного суду м.\~Харкова засобами поштового зв`язку надійшла заява [PERSON] , у якій остання просить: - встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , трудової книжки від 05.12.1997 серії [NUMBER] . Вимоги обґрунтовані тим, що у вказаній трудовій книжці невірно зазначено дату народження заявника, а саме зазначено лише рік без дня та місяця народження, а встановлення факту належності цих документів необхідно заявнику для оформлення пенсії. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.02.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином. 26 лютого 2025 року від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження. 24 березня 2025 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, у якій остання зазначила, що заяву підтримує. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, встановив таке. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 березня 2024 року, [INFO] народилася заявниця у справі, [PERSON] , у м. Харкові, Харківської області. Згідно Витягу з Державного реєстру актів стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00044150278 сформованого 20.03.2024 слідує, що 20.12.1979 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу, прізвище дружини змінилося на « [PERSON] ». 01.07.1981 зазначений шлюб був розірваний. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого 16.07.1983 Київським відділом РАЦС у м. Харкові, [PERSON] та [PERSON] 16.07.1983 уклали шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». 30 жовтня 2002 року Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, заявнику було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , та зазначено прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] , [INFO] . Місцем народження зазначено: м. Харків. Рішенням від 29.01.2025 № 203040019636 ГУ ПФУ в Рівненській області відмовлено заявниці у призначенні пенсії за віком. Підставою для відмови стало те, що до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки серії [NUMBER] від 05.12.1977, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових працівників, а саме: дата народження не відповідає паспортним даним. Як зазначає заявник, у трудовій книжці було зазначено лише рік народження, без зазначення числа та місяця. Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] від 05.12.1977 слідує, що вона первинно заводилася на ім`я [PERSON] 1961 року народження. У подальшому прізвище « [PERSON] » замінено на « [PERSON] », а потім на « [PERSON] ». При цьому у трудовій книжці зазначено підстави зміни прізвища заявниці, а саме на підставі укладених шлюбів із зазначенням реквізитів підтверджуючих документів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Зібрані у справі письмові документи, та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Разом з цим суд зазначає, що у мотивувальній та прохальній частинах заяви [PERSON] помилково зазначила дату видачі трудової книжки «1997» замість «1977», проте суд розцінює це, як описку, що не впливає на розгляд справи по суті. Встановлення факту належності документів заявнику має юридичне значення, оскільки наявність таких розбіжностей позбавляє її можливості призначення пенсії, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved