Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із позовною заявою до АТ «ОПЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати. Позов обґрунтовано тим, що 29.10.2020 [PERSON] був прийнятий на роботу до АТ "Одеський припортовий завод" на посаду водія у автотранспортний цех, де і працює на сьогоднішній час. Починаючи з липня 2023 року ПАТ "Одеський припортовий завод" не сплачувало заробітну плату [PERSON] по листопад 2023 року. 24.12.2024 адвокатом Ставніченко М.В. було направлено адвокатський запит до АТ "Одеський припортовий завод" для отримання інформації щодо сум заборгованості перед позивачем та строку погашення такої заборгованості. Однак, відповідач своїм листом від 30.12.2024 №2721 не надав запитувану інформацію зазначивши, що вся запитувана інформація відноситься до інформації з обмеженим доступом, а тому є конфіденційною. Враховуючи, що АТ "Одеський припортовий завод" не надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі із зазначенням невиплаченого доходу за кожен місяць, позивач не має можливості встановити точний розмір компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, відповідно до чого у позивача виникла потреба у поданні до суду клопотання про витребування доказів. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 29.01.2025 позов залишено без руху. 06.03.2025 представником позивача надано заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме: в частині стягнення з АТ "Одеський припортовий завод" на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 04.02.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання по справі та витребувано з АТ "Одеський припортовий завод" довідку про розмір заборгованості з заробітної плати відносно [PERSON] 05.03.2025 до суду надійшло клопотання, згідно якого представник відповідача просить долучити до матеріалів справи копію довідки про розмір заборгованості перед [PERSON] 06.03.2025 представник позивача надав заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просить стягнути з АТ "Одеський припортовий завод" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 39277,23 грн, а також компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у сумі 5919,26 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі- 4000 грн. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 10.03.2025 розгляд цивільної справи відкладено та витребувано з АТ "Одеський припортовий завод" довідку про суми нарахованого, але не виплаченого [PERSON] доходу помісячно (після утримання податків і обов`язкових платежів). 19.03.2025 до суду надійшло клопотання, згідно якого представник відповідача повідомив, що довідка № 489 від 21.02.2025 надана на виконання ухвали від 29.01.2025, містить інформацію про суми нарахованого, але не виплаченого [PERSON] доходу помісячно з урахуванням утримання податків і обов`язкових платежів. В судове засідання сторона позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився про дату та час був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями не звертався. Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18. Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. Згідно записів трудової книжки [PERSON] працює в АТ "ОПЗ" на посаді водія автотранспортного цеху з 29.10.2020 наказ № 648-К від 27.10.2020 (а.с.10). Відповідно до довідки АТ «ОПЗ» № 489 від 21.02.2025, заборгованість по заробітній платі за липень - листопад 2023 складає 39277,23 грн (а.с.41). Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, а саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Стаття 55 Конституції України наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених\~частиною другою\~цієї статті. Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 39277,23 грн. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів їх виплати суд виходить з наступного. Статтею 1\~Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). У\~ст. 2\~Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення). Згідно довідки АТ «ОПЗ» № 489 від 21.02.2025, заборгованість по заробітній платі за липень - листопад 2023 складає 39277,23 грн. Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача як роботодавця на свою користь як працівника компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків її виплати. Відповідно до\~ст. 4\~Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Сума компенсації\~обчислюється шляхом\~множення суми\~нарахованого,\~але не\~виплаченого громадянину\~доходу за\~відповідний місяць\~(після\~утримання податків\~і обов`язкових\~платежів)\~на індекс\~інфляції в\~період невиплати\~доходу (інфляція\~місяця,\~за який\~виплачується доход,\~до уваги\~не береться). (ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»). Відповідно до п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість по заробітній платі за липень - листопад 2023 складає 39277,23 грн (з урахуванням утримання податків і обовязкових платежів) і саме виходячи з цієї суми стороною позивача проведено розрахунок інфляційного збільшення за період грудень 2023 року листопад 2024 року, яке склало 5919,26 грн. Суд, перевіривши розрахунок, який проведено відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати та не спростовано відповідачем, дійшов висновку про його обґрунтованість та стягнення з АТ «ОПЗ» компенсації втрати частини заробітку у розмірі 5919,26 грн. Враховуючи те, що спір виник в наслідок неправомірних дій відповідача, які виразилися в порушенні строків виплати заробітної плати, то судові витрати в цій частині позову слід покласти на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем подано позовну заяву через ЄСІТС, то згідно ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн + 968,96 грн = 1937,92 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків. Суд констатує, що в матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги № 16/12/2024-21 від 16.12.2024, укладений між Адвокатським об`єднанням «Авірум» в особі учасника - Ставніченка М.В. та Балабуюком М.А. Згідно додаткової угоди № 23/01 та акту виконаних робіт № 23/01 від 08.01.2025 вартість наданих послуг склала 4000 грн. Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не подавалось. Враховуючи подані представником позивача докази на підтвердження понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 гривень. У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved