Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

позивач в\~позовній заяві\~просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини, а також стягнути на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів, починаючи стягнення з моменту подання позову до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що в період спільного проживання з відповідачем в зареєстрованому шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час вони проживають окремо, дитина знаходиться на її утриманні, шлюб між ними не розірвано, оскільки дитині не виповнився рік. Відповідач працевлаштований, має змогу та, згідно діючого законодавства, зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину та її до досягнення дитиною трьох років. А тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Ватутінського міського суду Черкаської області від 26.02.2025 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до положень ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд, вивчивши письмові докази, вважає що даний позов підлягає до задоволення. Вимоги позивача законні та обґрунтовані. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11.12.2024 сторони зареєстрували шлюб у Звенигородському ВДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис № 325, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.13). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Звенигородським ВДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) 11.12.2024, актовий запис № 221 (а.с.14) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно акту депутата Багачевської міської ради від 21.02.2025 (а.с.16) [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . Чоловік та батько дитини з ними не проживає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ст. 182 СК України, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини. Виконання передбачених ст.\~150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично, так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мали тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки стягнення аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача. А тому суд, враховуючи викладене, вимоги чинного законодавства та те, що відповідач працездатний, має постійне місце роботи, є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , а остання потребує матеріальної допомоги, вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їхньої малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини, що забезпечить, достатній рівень утримання дитини, так і надасть змогу відповідачу забезпечувати свої матеріальні потреби. А також, суд вважає, що позивач має право на утримання з боку відповідача до досягнення дитиною трирічного віку, а відповідач як працездатний чоловік може надавати таку допомогу, проте не надає її. З урахуванням всіх обставин цієї справи, справедливим та розумним буде покласти на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку.\~ Відповідно ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому суд вважає за необхідним, витрати по оплаті судового збору стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 2 422 грн. 40 коп. На підставі ст. 75, 84, 180, 181, 182, 183\~СК України та

Outcome: approved