Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . За період з грудня 2021 року по грудень 2024 року відповідачем було спожито природний газ на загальну суму 16538,88 грн., вартість якого не сплачена. Просили стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 16538,88 грн. та судовий збір в розмірі 3028 грн. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 22.01.2025 року відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце судового засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в тексті позовної заяви прохала розгляд справи провести без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судові засідання 20.02.2025 року, 26.03.2025 року не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом шляхом направлення судових повісток на адресу відповідача та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.51,54, а.с. 57-59). Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано. За змістом ч.4\~ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280\~ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом, встановлено, що ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу» на території України. Правилами постачання природного газу, що затверджені\~постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 року, та ст.ст.\~6,\~7,\~9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~Позивач зобов`язаний постачати природний газ Споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а Споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Згідно ч.2 ст.13 Закону України ''Про ринок природного газу'' споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам»\~визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей\~633,\~634,\~641,\~642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. 15.09.2021 року\~\~ [PERSON] приєдналася до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», що підтверджується копією заяви-приєднання за об`єктом, розташованим за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 12). Відповідно до довідки, виданої приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу №247/02-14 від 28.09.2021 року про відкриття спадкової справи, [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с.14). \~За вказаною адресою відповідач включений до Реєстру споживачів постачальника, на його ім`я відкрито особовий рахунок, ЕІС код [NUMBER] / (а.с. 18). Згідно даних фінансового стану по особовому рахунку споживача [PERSON] , вбачається, що за період з грудня 2021 року по грудень 2024 року, було спожито природний газ на загальну суму 16538,88 грн, вартість якого залишилася не оплаченою споживачем. (а.с. 19). ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» направило на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості за спожитий газ в 7-денний строку з моменту отримання даної вимоги, але не пізніше 31.10.2024 року, однак за наявними матеріалами справи, відповідач вимогу не виконала, заборгованість не погасила. (а.с.20). Споживач отримувала послуги постачання природного газу, частково сплачувала рахунки за його споживання, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про фактичну згоду споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання). Протилежне відповідачем не спростовано. ТОВ «ГК «Нафтогаз України» виконало свої зобов`язання відповідно до Типового договору, а саме здійснило постачання природного газу до об`єктів споживача в необхідних для останнього обсягах. За нормами статей\~526,\~629 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач скористався наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, а саме не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого має\~\~заборгованість перед\~\~позивачем. Оскільки відповідач покладених на нього як на споживача обов`язків належним чином не виконувала, за отримані послуги не сплачувала, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України . На підставі викладеного та

Outcome: approved