Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

17.02.2025 до суду надійшла вищевказана позовна заява, у якій позивач просить суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 25 вересня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1026. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтований тим, що після повномасштабного вторгнення на територію України відповідач разом з сином виїжджала до Польщі, перебувала там протягом року, на початку 2023 року відповідач повернулася на Україну, але відносини між сторонами погіршилися. Після повернення відповідач уникала спілкування з позивачем, не бажала підтримувати шлюбні стосунки, стала байдужою як до чоловіка так і до дитини, майже не цікавилась життям сина, не звертала уваги на сімейні потреби. Відповідачка час від часу влаштовувала сварки та скандали з надуманих приводів, після яких кілька дній проводила в своїй квартирі за місцем реєстрації, але потім поверталася до чоловіка. Двічі їздила в Польщу, посилаючись на якісь незавершені справи. Згодом відповідач відверто зізналася чоловіку, що в Польщі зустріла іншого чоловіка, з яким має намір створити нову сім`ю, а тому не може продовжувати сімейні відносини з чоловіком. В літку після сварки, яку влаштувала відповідач, остання остаточно пішла з сім`ї, залишивши дитину у чоловіка. Зі слів відповідача вона повернулася в квартиру за своїм місцем реєстрації, але фактично там не проживає, номери зв`язку та соц. мережі у відповідачки заблоковані. Протягом 2023 року відповідач підтримувала зв`язок з сином, але вже більше року не телефонує сину, не спілкується з ним. Позивач протягом року сподівався на повернення дружини, бажав простити, але у січні 2025 року зі слів спільних знайомих дізнався, що дружина майже рік проживає в Польщі з іншим чоловіком та не має наміру повертатися в Україну. За таких обставин, позивач не бажає перебувати у шлюбі з [PERSON] та вважає, що шлюб підлягає розірванню. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 17.02.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Лисенко О.О. Ухвалою суду від 21.02.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. У судове засідання 20.03.2025 сторони не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. 20.03.2025 від представника позивача - адвоката Лаєвської М.Л. надійшло клопотання про проведення розгляду без сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити (а.с.21). 11.03.2025 від відповідача до суду надійшла заява направлена засобами поштового зв`язку, у який відповідач просила суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] » (а.с.18). Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних письмових доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 25.09.2004 перебувають у шлюбі, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1026, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05.03.2005 міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції (а.с. 11). Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.01.20011 Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а.с. 10). Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, ч. 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК України участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією про сплату №5245-7831-8815-4909 від 15.02.2025 (а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 14). Таким чином, враховуючи норми ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», на користь позивача підлягає поверненню 50% сплаченого ним судового збору, що становить 484, 48 грн (968,96 х 50% = 484, 48). Інші 50% сплаченого позивачем судового збору, що становить 484, 48 грн, підлягають стягненню на користь позивача з відповідача. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved