Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що відповідач є її батьком, що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління в Житомирській області 16.05.2006 року, актовий запис №284. В даний час вона досягла повноліття та навчається в Люблінській Академії Економіки та Інновацій, напрям логістика, за денною формою навчання, Республіка Польща, що підтверджується довідкою за №37229/2025/0 від 07.01.2025 року, виданої на ім`я [PERSON] у зв`язку із чим не має власного джерела доходу та потребує матеріальної допомоги. Термін закінчення навчання 31.03.2027 року. З приводу добровільного надання їй допомоги на період навчання з відповідачем домовленості не досягнуто. Всі витрати щодо її навчання, придбання предметів побуту, проїзд, придбання одягу, взуття, матеріалів для навчання, в тому числі канцелярії, ліків за необхідності, та інше забезпечила її мати. Батько повинен також брати активну участь в її утриманні на період навчання. Вона в період навчання не працює, стипендії не отримує, будь-якого додаткового доходу не має. Виходячи з вищевикладеного вважає, що відповідач, може надавати матеріальну допомогу для її утримання на період навчання, оскільки він має дохід. З підстав, передбачених ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення із дня звернення до суду і до закінчення навчання, тобто до 31.03.2027 року, але не більше ніж до досягнення 23 років. Судові витрати покласти на відповідача. 11.02.2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком надсилалась рекомендованими листами за місцем реєстрації та проживання відповідача. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадженні повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь-які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.05.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління в Житомирській області. На даний час позивач навчається на другому курсі денної форми навчання в Люблінській Академії Економіки та Інновацій, за спеціальністю «Логістика», за денною формою навчання, Республіка Польща. Термін навчання становить по 31.03.2027 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу №37229/2025/0 від 07.01.2025 року. Виходячи з наведеного позов ґрунтується на вимогах ст.199 Сімейного Кодексу України, згідно з якою визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, тощо. Ті обставини, що дитина має щоденну потребу в їжі, одязі, коштах на придбання навчального приладдя є загальновідомими. Стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. \~ \~ \~ \~У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Позивач перебуває на стаціонарному відділенні денної форми навчання, а відтак не має можливості працювати та отримувати доходи, несе загальновідомі витрати, пов`язані з навчанням, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. Відповідач будь-яких доказів щодо неможливості надання позивачу матеріальної допомоги на період її навчання, наявності інших утриманців, тощо не подав, тому з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на період навчання в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved