Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: 1) стягнути із [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором №610711 від 21.05.2021р. у розмірі 29445.68 грн.; 2) стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Позовні вимоги мотивують тим, що 21.05.2021 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №610711. Підписанням Договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", у тому числi на умовах фінансового кредиту, видана згідно з Розпорядженням Нацкомфіпослуг від 25.10.2018 року №1891, яка розміщена на сайті Фінансової Компанії: https://sloncredit.ua/, в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів, та складають договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідач погодив та зобов`язався виконувати його умови. Згідно з Договором про надання споживчого кредиту №610711 від 21.05.2021 відповідачу надається кредит у гривні, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Після укладення цього Договору, Товариство із використанням даних відповідача, зазначених у Кредитному договорі, створює відповідачу особистий кабінет в своїй інформаційно-телекомунікаційній системі, доступ до якої забезпечується відповідачу через веб-сайт. Порядок повернення позики надається у вигляді Графіку платежів, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту та здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на зазначені у Договорі та/або Веб-сайті поточні рахунки Фінансової компанії в національній грошовій одиниці України - гривні. Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку платежів, що є додатком №1 до цього Договору (далі Графік платежів). Умови договору про споживчий кредит залежать від проведеної Кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача. Оцінка кредитоспроможності/ платоспроможності Клієнта проводиться виходячи з оцінки впливу факторів ризику, виявлених в результаті аналізу даних щодо ідентифікації/верифікації Клієнта, його фінансового стану. Таким чином,\~відповідач уклав\~Договір №610711\~від 21.05.2021\~р.\~(надалі\~Кредитний договір)\~з ТОВАРИСТВОМ\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН\~КРЕДИТ»,\~та на\~підставі платіжного\~документу відповідачу\~були перераховані\~кредитні кошти\~на картковий\~рахунок.Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 21.02.2024 згідно з умовами Договору факторингу №2102-24, ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 610711 від 21.05.2021 р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», тобто ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача. Відповідно до Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою і документально підтвердженою та становить 29445.68 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 12735.17 грн.; - заборгованість за відсотками становить 16710.51грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн. Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, витрати понесені по сплаті судового збору та витрати на професійну правову допомогу. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до п. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам цивільного законодавства, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання,\~дійшов висновку про задоволення\~позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 21.05.2021 [PERSON] підписав Заяву-анкету про надання ТОВ «Слон Кредит» інформації, необхідної для надання йому позики (а.с. 53). На підставі зазначеної анкети-заяви, 21.05.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №610711 (а.с. 51-52). Відповідно до п. 1.1 Договору укладення цього Договору здійснюється Сторонами в порядку та на умовах, викладених нижче. Пунктом 1.2. визначено, що товариство надає споживачу кредит у гривні, в споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користуванням ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно з п.1.3., п.1.4. Договору сума кредиту (загальний розмір) становить 18750, 00 грн., строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення - 21.05.2024. Детальні терміни повернення кредиту визначені в Графіку платежів. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що кредитні кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 15 000, 00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству у будь-який спосіб; та у розмірі 3750,00 грн на користь Товариства з метою виникнення зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. Договору. Тип процентної ставки, відповідно до п. 1.5. Договору, фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом - 25% в день (9125 % річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня і до кінця строку надання кредиту - 85% річних. Відповідно до п. 1.8. Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання Договору складає 56 400, 70 грн. За вимогами п.4.4. Договору Споживач зобов`язаний: 1) у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором; 2) повідомляти Товариство про зміну даних, зазначених у розділі 9 Договору протягом 3-х календарних днів; 3) достроково повернути кредит та сплатити проценти на вимогу Товариства, у випадках передбачених Договором та/або чинним законодавством України. 4) виконувати інші обов`язки, передбачені цим Договором, Правилами та чинним законодавством України. 5) щотижня відвідувати Веб-сайт Товариства за посиланням https://sloncredit.ua для отримання інформації про зміну місцезнаходження, зміну банківських реквізитів для зарахування платежів та іншої інформації. Зі змісту п. 5.1. Договору вбачається, що сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів. Умови аналогічні перерахованим вище кредитування зазначені в Паспорті споживчого кредиту, та Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, з якими [PERSON] ознайомився 21.05.2021 та підписав. Порядок повернення кредиту (графік платежів) передбачено пунктом 5 Паспорту споживчого кредиту. Відповідно до Платіжного доручення № 5367 від 21.05.2021, ТОВ «Слон Кредит» перерахувало на банківський рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 15 000 грн. (а.с. 67). Згідно з\~розрахунком заборгованості,\~складеним ТОВ\~«Слон Кредит»,\~ [PERSON] \~неналежним чином\~виконав свої\~зобов`язання\~щодо повернення\~суми кредиту\~та сплати\~процентів у\~розмірі та\~у строк,\~передбачені договором\~(графіком\~платежів),\~у зв`язку\~з чим\~у нього\~станом на\~21.02.2024\~обліковується заборгованість\~за Договором\~№ 610711\~у розмірі\~29\~445,\~68\~грн.,із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 12735.17 грн.; - заборгованість за відсотками становить 16710.51грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн. 21.02.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» (Фактор) та ТОВ «Діджи Фінанс» (Клієнт) укладено Договір факторингу №2102-24, відповідно до п. 2.1. якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права Вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором. За змістом п. 4.1. Договору факторингу право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог у формі наведеної в Додатку № 1 до цього Договору, за умови виконання Фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених Розділом 3 Договору. 21.02.2024 року ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» підписали Реєстр прав вимог за Договором факторингу № 2102-24 від 21.02.2024 за формою, наведеною в Додатку №1 до Договору факторингу № 2102-24. Відповідно до п. 5.1.1. Договору факторингу Клієнт зобов`язаний в строк до 60 (шістдесят) робочих днів з моменту набрання Реєстром прав вимоги чинності (підписання Сторонами такого Реєстру прав вимог) передати Фактору документи, що підтверджують Право вимоги, типовий перелік та вимоги до оформлення яких наведені в Додатку № 2 до цього Договору. Передача наведених в цьому пункті Договору документів підтверджується відповідним актом приймання-передачі, що підписується уповноваженими представниками Сторін. Згідно з Витягом з Додатку до Договору факторингу, підписаного уповноваженими представниками ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс», сформованим 25 червня 2024 року, за Договором факторингу №2808-23 до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за кредитним договором №610711 від 21.05.2021, на загальну суму заборгованості 29 445, 68 грн., із яких тіло кредиту - 12735, 17 грн., заборгованість за відсотками - 16710, 51 грн. 22.02.2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» перерахувало на банківський рахунок ТОВ «Слон Кредит» оплату за Договором факторингу №2102-24 від 21.02.2024 у розмірі 429633,65 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 6841. Отже, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №610711 від 21.05.2021 на загальну суму заборгованості 29 445, 68 грн. Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує. Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. В силу положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. З приписами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частинами 1 та 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1 та 2 ст.1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Кредитний договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, а також договір факторингу, укладений між первісним кредитором та позивачем у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності вказаних правочинів. Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 29 445,68 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 12735.17 грн.; - заборгованість за відсотками становить 16710.51грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн. З боку позивача було направлено на адресу відповідача [PERSON] досудову вимогу за вих. № 2720201835-АВ від 27.06.2024 в якій відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги від ТОВ «Слон Кредит» до ТОВ «Діджи Фінанс» та зазначено інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. Незважаючи на це, відповідач заборгованість за кредитним договором не сплатив. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. Таким чином, оскільки відповідач не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, суд вважає позов в цій частині обґрунтованим. Таким чином, відповідний борг в сумі 29 445,68 грн., який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. За приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.\~ Так, за приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.\~ Пунктом першим ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані\~з правничою\~допомогою адвоката\~несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За змістом ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.\~ Частиною третьою ст. 137 ЦПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст.137 та ч. 8 ст.141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 28.06.2023 року у справі №463/2001/19 де зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем в особі представника було заявлено вимогу про компенсацію судових витрат на правничу допомогу у сумі 6000, 00 гривень. На підтвердження понесених витрат на надання правової (правничої) допомоги позивачем подано опис робіт, виконаних адвокатом Білецьким Б.М.; договір №42649746 про надання правової допомоги від 01 листопада 2024 року; додаткову угоду №1 від 12 грудня 2024 року до Договіру №42649746 про надання правової допомоги від 01 листопада 2024 року; додаткову угоду №610711 від 28 січня 2025 року до Договіру №42649746 про надання правової допомоги від 01 листопада 2024 року; акт №610711 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 28 січня 2025 року /а.с. 47,48-50,66,65,12/. Таким чином, аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, об`єм та складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. Згідно з ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Частинами 1 та 2 ст.\~141\~ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України та ч. 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією про сплату №3389-4626-5565-7731 від 12.02.2025 про сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.\~141, ч. 1 ст.\~142 ЦПК України,\~та беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету суми сплаченого судового збору в розмірі 1\~211 грн. 20 коп. (50 відсотків від загального розміру судового збору), а також щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 1\~211\~грн.\~20\~коп. (50 відсотків від загального розміру судового збору). На підставі приведеного вище,

Outcome: approved