Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] , від імені якої діє представник адвокат Марич Іван Юрійович, звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до\~Акціонерного товариства\~комерційний банк\~«Приватбанк»,\~де третя\~особа,\~що не\~заявляє самостійні\~вимоги на\~предмет спору\~Головне управління\~Державної податкової\~служби України\~у Закарпатській\~області,\~про визнання\~недійсними пунктів\~додаткової угоди\~до кредитного\~договору,\~встановлення факту\~прощення (анулювання)\~боргу за\~кредитним договором. В заяві представник зазначив, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 листопада 2024 року в цивільній справі за №307/1218/24\~в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Головне управління Державної податкової служби України у Закарпатській області про визнання недійсними пунктів додаткової угоди від 21 липня 2023 року за №1 до кредитного договору від 17 березня 2006 року за №MKZ7GA00000277 було відмовлено. Представник зазначив, що в мотивувальній частині рішення зазначено підстави для відмови вимог про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 21 липня 2023 року за кредитним договором №МКZ7GA00000277 від 17 березня 2006 року, укладеної між АТ КБ «Приват Банк» та позивачкою [PERSON] , в частині п.1.1. щодо визначення суми прощеного (анульованого) банком боргу за цим кредитним договором станом на 21.07.2023 року, що складається з суми основного боргу по цьому кредиту в розмірі 82791,78 доларів США, процентів в сумі 20207,64 долари США, пені в сумі 334614,35 доларів США та п.2 в цілому. Разом з тим, суд не вирішив позовну вимогу в частині встановлення факту прощення (анулювання) банком цих сум основного боргу по цьому кредиту в розмірі 82791,78 доларів США, процентів в сумі 20207,64 доларів США, пені в сумі 334614,35 доларів США за його самостійним рішенням, тобто додатковою угодою №1 від 21.07.2023 року, поза межами строків позовної давності. Зазначена вимога прямо вказує на незаконність спірної додаткової угоди, оскільки така укладена поза межами строків позовної давності, а відтак будь-яке списання боргу не в межах строків позовної давності не відповідає зазначеним у ній положенням про порядок списання боргу, таке суперечить вимогам законодавства та попередній позиції позивачки, зазначеній в попередніх рішеннях судів, та позиції, якою обґрунтовано її позов. Відсутність мотивації вирішення цієї вимоги вказує на те, що така вимога не була вирішена судом у належний спосіб, що є підставою, відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового судового рішення. \~ \~ \~ \~ Просить суд ухвалити додаткове судове рішення, яким вирішити вимогу [PERSON] про встановлення факту прощення (анулювання) банком за кредитним договором №МКZ7GA00000277 від 17.03.2006 року сум основного боргу за кредитом в розмірі 82791,78 доларів США , процентів в сумі 20207,64 доларів США, пені в сумі 334614,35 доларів США за його самостійним рішенням, тобто додатковою угодою №1 від 21.07.2023 року, поза межами строків позовної давності. Представник позивача [PERSON] адвокат Марич І.Ю., представник Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», представник Головного управління Державної податкової служби України у Закарпатській області в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому суд в порядку ч.4 ст. 270 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 листопада 2024 року в цивільній справі за №307/1218/24\~в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Головне управління Державної податкової служби України у Закарпатській області, про визнання недійсними пунктів додаткової угоди від 21 липня 2023 року за №1 до кредитного договору від 17 березня 2006 року за №MKZ7GA00000277 було відмовлено. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Із позовної заяви та матеріалів справи видно, що позивачка [PERSON] також заявила вимогу, якою просила встановити факт прощення (анулювання) Акціонерним товариством\~комерційний банк\~«Приватбанк» сум основного боргу за кредитом в розмірі 82791,78 доларів США, процентів в сумі 20207,64 доларів США, пені в сумі 334614,35 доларів США за його самостійним рішенням, тобто додатковою угодою №1 від 21.07.2023 року, поза межами строків позовної давності. Із матеріалів справи, журналу судового засідання та зазначеного рішення суду вбачається, що з приводу даної вимоги представники позивача та відповідача давали пояснення, судом щодо даної вимоги досліджувалися докази, однак у рішенні суду не зазначено про її вирішення. Під час розгляду справи судом встановлено, що з метою позасудового врегулювання питання щодо сплати позивачкою [PERSON] наявної у неї заборгованості за кредитним договором, відповідач АТ КБ «Приватбанк» та позивачка [PERSON] 21 липня 2023 року уклали Додаткову угоду №1 до кредитного договору №МКZ7GA00000277 від 17 березня 2006 року, щодо прощення боргу, відповідно до умов якої позивач та відповідач дійшли згоди, що анулюванню (прощенню) підлягає заборгованість позичальника перед кредитором в частині заборгованості по сплаті основного боргу на 82791,78 доларів США, процентів на 20207,64 доларів США, пені на 334614,35 доларів США, за умови виконання умов цієї Додаткової угоди та договору, встановили заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 16598,94 доларів США, що за курсом НБУ становить 607000 гривень, що складає заборгованість за основним боргом, яку позивачка [PERSON] має погасити до 21 липня 2023 року, що нею і було зроблено, а тому вважається такою, що виконала свої зобов`язання за кредитним договором №МКZ7GA00000277 від 17 березня 2006 року у повному обсязі. Таким чином, зазначена Додаткова угода є пропозицію АТ КБ «Приватбанк» щодо анулювання (прощення) заборгованості [PERSON] за кредитним договором №МКZ7GA00000277 від 17 березня 2006 року, яку банк визначив у розмірі основного боргу на 82791,78 доларів США, процентів на 20207,64 доларів США, пені на 334614,35 доларів США, на яку позивачка [PERSON] погодилася та підписала її без зауважень. Зазначене дає підстави для висновку, що укладена між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] . Додаткова угода від 21 липня 2023 року за №1, викладена у формі двосторонньої угоди, містить підстави та умови прощення боргу, на які погодилися обидві сторони, що відповідає вимогам статей 6, 627 ЦК України. Також було встановлено, що представником позивача під час розгляду справи не заперечувався факт укладання позивачем з відповідачем кредитного договору №MKZ7GA00000277 від 17 березня 2006 року, отримання кредитних коштів в іноземній валюті в доларах США, допущення прострочення виконання зобов`язань, прийняття відповідачем рішення про здійснення прощення частини заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором щодо сплати основного боргу на 82791,78 доларів США, процентів на 20207,64 доларів США, пені на 334614,35 доларів США за умови виконання позивачкою [PERSON] умов цієї Додаткової угоди та договору, а саме: погашення заборгованості по кредиту в розмірі 16598,94 доларів США, що за курсом НБУ становить 607000 гривень, що складає заборгованість за основним боргом в строк до 21 липня 2023 року. Суд в рішенні зазначав, що на виконання вказаної додаткової угоди позивачкою [PERSON] погашено відповідачу АТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредиту в розмірі 16598,94 доларів США, що за курсом НБУ становить 607000 гривень. Враховуючи те, що позивачем та його представником під час розгляду справи не надано доказів на підтвердження того, що при укладенні спірної Додаткової угоди було відсутнє волевиявлення, що підписана позивачем спірна Додаткова угода про прощення частини боргу за кредитним договором є фіктивною, тобто вчинена без наміру створення правових наслідків, чи з приховуванням справжніх намірів учасників правочину, що її зміст не відповідає вимогам пунктів 1, 5 частини першої статті 203 ЦПК України, при цьому сторонами було погоджено усі істотні умови договору, які не можна вважати несправедливими, незбалансованими, оманливими щодо позичальника або такими, що завдали шкоди позичальнику, який на власний розсуд добровільно розпорядився своїми цивільними правами, взяв на себе та тривалий час виконував цивільні обов`язки за кредитним договором, фактично вже у повному обсязі виконав свої зобов`язання перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором, спірна Додаткова угода спрямована на реальне настання обумовлених нею правових наслідків щодо погашення кредитної заборгованості, судом було відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Головне управління Державної податкової служби України у Закарпатській області про визнання недійсними пунктів додаткової угоди від 21 липня 2023 року за №1 до кредитного договору від 17 березня 2006 року за №MKZ7GA00000277. За змістом\~ч.2\~ст.315\~ЦПК України\~усудовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст.ст.257, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. За змістом ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. З досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи вбачається, що на підставі заяви [PERSON] від 1 грудня 2009 року АТ КБ «Приватбанк» згідно службової записки від 4 грудня 2009 року за №Э.UG.0.0.0.0/1-24191 було збільшено строк дії кредитного договору №MKZ7GA00000277 від 17 березня 2006 року до 16 березня 2026 року (Т.1 а.с.125, 126-127). Враховуючи, що позивачем та її представником в судовому засіданні не надано належних доказів щодо наявності рішень судів, що набрали законної сили, якими б було відмовлено АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №MKZ7GA00000277 від 17.03.2006 року, у зв?язку з пропуском строків позовної давності, а також, що судом відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Головне управління Державної податкової служби України у Закарпатській області про визнання недійсними пунктів додаткової угоди від 21 липня 2023 року за №1 до кредитного договору від 17 березня 2006 року за №MKZ7GA00000277, суд приходить до висновку, що в задоволенні іншої позовної вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» щодо встановлення факту прощення (анулювання) Акціонерним товариством\~комерційний банк\~«Приватбанк» за кредитним договором №МКZ7GA00000277 від 17.03.2006 року сум основного боргу за кредитом в розмірі 82791,78 доларів США, процентів в сумі 20207,64 доларів США, пені в сумі 334614,35 доларів США за його самостійним рішенням, тобто додатковою угодою №1 від 21 липня 2023 року, поза межами строків позовної давності, слід також відмовити.

Outcome: dismissed