Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що 13.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 496169-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 13.04.2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 496169-КС-001 про надання кредиту. 13.04.2024 року [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 496169-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 13.04.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір № 496169-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,95 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Сторони в п. 3 Договору кредиту, погоджено «Графік платежів», відповідно до котрого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 496169-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за Договором №496169-КС-001 позичальника [PERSON] , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 496169-КС-001 [PERSON] на виконання умов договору здійснила часткову оплату за договором №496169-КС-001 на загальну суму 8510,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 14.11.2024 року утворилась заборгованість за договором №496169-КС-001 в розмірі 24419,40 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8727,51 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 15691,89 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн. Просить стягнути з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ЄДРПОУ: 41084239, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411) заборгованість за договором №496169-КС-001 про надання кредиту від 13.04.2024 року, що становить 24419,40 гривень, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8727,51 гривень; суми прострочених платежів по процентам - 15691,89 гривень. Одночасно просить стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 2422,40 гривень. 28.01.2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком надсилалась рекомендованими листами за місцем реєстрації відповідача та на електронну адресу останньої Е-mеil: dem.larisa65@gmail.com (підтвердження отримання повідомлення: 28.01.2025 року). 10.02.2025 року [PERSON] подала відзив на позов у якому зазначила, що позов не визнає і просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначала, що не погоджується із стягненням комісії та не визнає розмір нарахованих відсотків. 11.02.2025 року ТОВ «Бізнес Позика» подало відповідь на відзив та додаткові пояснення в яких зазначило, що товариство не є банківською установою і не відкриває позичальнику банківські рахунки та не відпускає банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами здійснюється посередниками на підставі відповідних договорів, що відповідає положенням ст.6 та ст.9 Закону України "Про електронну комерцію". Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що позивач порушив спір з приводу договірних правовідносин у сфері кредитування. 13.04.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] був укладений договір №496169-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 10000 гривень строком на 24 тижнів, тобто до 28.09.2024 року. Стандартна процентна ставка за кредитом в день 2,0000%, фіксована (знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15288411, фіксована), орієнтована реальна річна процентна ставка 9249,88 процентів, орієнтована загальна вартість наданого кредиту: 26040,00 гривень. Сторони на момент укладення Договору встановили графік та розмір внесення платежів на погашення отриманого кредиту. Відповідач умов договору не дотрималась, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої, згідно проведеного позивачем розрахунку, станом на 14.11.2024 року складає 24419,40 гривень, з яких: 8727,51 гривень прострочена заборгованість по тілу кредиту, 15691,89 гривень прострочена заборгованість по процентам. Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не оспорена та не спростована. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів на спростування доводів позивача відповідач, відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України, не подала, обмежившись у відзиві голослівними запереченнями. Згідно положень ЦПК України сторони у справі наділяються не тільки рівними правами, але й рівними обов`язками. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст.13 ЦПК України). Відповідач факт укладання договору та отримання кредиту у встановленому законом порядку не оспорила, обмежившись голослівними заперечення щодо позову в частині комісії. При цьому, відповідач не була позбавлена можливості надати суду докази про те, що картковим рахунком, на який здійснювалось перерахування кредитних коштів, не користується, а також надати виписки щодо руху коштів на своїх банківських рахунках. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов кредитного договору. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація, в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З врахуванням того, що прийняті на себе зобов`язання за укладеним договором ТОВ «Бізнес Позика» виконав своєчасно і повністю, надававши відповідачу кредиті ресурси в повному обсязі, натомість відповідач не скористалась своїм правом надати суду докази, які б спростовували розрахунок заборгованості перед ТОВ «Бізнес Позика», та не довела відсутність утвореної заборгованості, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved