Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

22 березня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ТзОВ «Дебт Форс», ТзОВ "Вердикт Капітал", третьої особи: Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., в якій позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 77744 вчинений 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з позивача на користь ТзОВ «Вердикт Капітал», правонаступником якого є ТзОВ «Дебт Форс» заборгованості в сумі 100150,47 грн. та на користь приватного виконавця Ільчишин Л.В. винагороди в сумі 10015,04 грн., а всього коштів на загальну суму 110165,15 грн., таким, що не підлягає виконанню. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 22.03.2024, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Самсіна М.Л.. Ухвалою суду від 30.05.2024 відкрито провадження у справі, розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено судове засідання. Ухвалою від 27.12.2024 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025 справа передана судді Костюк У.І.. Ухвалою суду від 13.02.2025 відкрито провадження у справі, розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду представником позивача адвокатом Лущанець М.В. подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, причин неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подавав. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Капітал» в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, причин неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подавав. Представник третьої особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Доказів, витребуваних ухвалою від 27.12.2024 винесеною попереднім складом суду не надала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 16.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №77744, згідно якого з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у сумі 100150,47грн. Заборгованість виникла на підставі кредитного договору №1234/2869DCLRKPT укладеного 07.08.2014 за період з 03.11.2020 по 26.05.2021 в сумі 99500,47 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 23791,00 грн. ; прострочена заборгованість за комісією становить 117,13 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1960,00 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн; строкова заборгованість за комісією становить 393,67 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 73238,67 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн., а також плату за вчинення виконавчого напису в розмірі 650,00 грн.. 04.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 100150,47 грн. та основу винагороду приватного виконавця у розмірі 10015,04 грн.. Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.01.2024 замінено вибулого стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису №77744 вчиненого 12.06.2021 приватним нотаріусом, яким є Грисюк О.В. про стягнення боргу з боржника, яким є [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Позивач вважає, що приватним нотаріусом виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», оскільки не перевірено безспірності суми заборгованості, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 затверджено внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 №910/10374/17. Таким чином, оскільки спірний виконавчий напис виданий після 22 лютого 2017 року, а саме 12.06.2021, і такий виданий на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально, то такий виконавчий напис виданий з порушенням закону і не підлягає виконанню. Оскільки відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору, за яким вчинено спірний виконавчий напис є самостійною та достатньою підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню, то суд не вдається до оцінки обставин справи, які можуть бути досліджені у межах судової справи про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суду неможливо оцінити правомірність процедури видачі виконавчого напису нотаріусом та факт безспірності заборгованості через відсутність будь-яких доказів щодо цієї обставини, а тому, такий виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, що не позбавляє кредитора права на звернення до суду за захистом свого порушеного права. Разом з тим, позивачем заявлено вимогу в якій він, зокрема, просить суд визнати виконавчий напис, таким що не підлягає виконанню в частині стягнення на користь\~приватного виконавця\~Ільчишин Л.В.\~винагороди в\~сумі 10015,04\~грн.. Суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як видно з постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. від 04.11.2021 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., з [PERSON] на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 100150,47 грн. Пунктом 3 постанови зазначено, про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10015,04 грн.. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно з п. 1 ч. 1ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами. Статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1)виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення. Як вбачається з матеріалів справи, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. 04.11.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67373194 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 77744 від 12.06.2021 про стягнення заборгованості з позивача у розмірі 100150,47 грн., де окремим пунктом зазначено про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця в розмірі 10015,04 грн.. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди є виконавчими документами. Відповідно до ч. 3ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Судом встановлено, що основна винагорода приватного виконавця підлягає до стягнення на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2021 в межах виконавчого провадження ВП № 67373194. Частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Таким чином, ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок оскарження судового рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розглядові за правилами адміністративного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15). З огляду на викладене суд вважає, що позовна вимога позивача щодо визнання виконавчого напису, таким що не підлягає виконанню в частині стягнення на користь\~приватного виконавця\~Ільчишин Л.В.\~винагороди в\~сумі 10015,04\~грн. не підлягає до задоволення. Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, а саме\~у частині визнання виконавчого напису № 77744 вчиненого 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з позивача на користь ТзОВ «Вердикт Капітал», правонаступником якого є ТзОВ «Дебт Форс», заборгованості в сумі 100150,47 грн. Вирішуючи питання судових витрат у справі суд виходив з такого. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 100150,47 грн. (100150,47*100:110165,51=90,90%) та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1100,98 грн. (1211,20*90,90:100=1100,98).

Outcome: partial