Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] (далі відповідач) на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 56800 грн. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 01.09.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 3945539 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн строком на 360 днів шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування (730 % річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором М697. 24.04.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу №24/04/2024 від 24.04.2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 3945539 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.09.2023 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Відповідач не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, тобто зобов`язання за вказаним вище договором не виконала, в результаті чого станом на 24.04.2024 має заборгованість в розмірі 56800 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом\~10 000 грн; заборгованості за нарахованими процентами в розмірі\~46 800 грн відповідно до п. 1.4. кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730 % річних) за період з 01.09.2023 по 24.04.2024 (включно). Сума заборгованості відповідача кредитним договором відповідно до Реєстру боржників від 24.04.2024 року до договору факторингу №24/04/2024 становить 56800 грн. Позивач просить стягнути з відповідача дану заборгованість та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн та 10 000,00 грн витрат на правову допомогу. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.12.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Представник позивача Руденко К.В. у заяві від 11.03.2025 просив справу розглядати без участі представника. Відповідач [PERSON] про місце, день та час слухання справи належним чином повідомлена, відзив на позов не подала. Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, зазначеною в позові. Про розгляд спарві відповідач повідомлений шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті «Судової влади України». Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Згідно із ст.638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, визначено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Положення ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 01.09.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 3945539 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування. Відповідно до умов кредитного договору відповідач в особистому кабінеті в ІТС прийняла пропозицію укласти кредитний договір та підписала кредитний договір 01.09.2023\~ об 11:26:26 год шляхом накладання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором М697. Кредитні кошти надаються споживачеві шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки), зазначеної споживачем, не пізніше двох календарних днів від дати укладення договору. Стандартна процентна ставка\~730% річних (або 2 % в день), тип процентної ставки - фіксована. Згідно з довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №4572-2604 від 26.04.2024 підтверджено переказ коштів ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в сумі 10 000,00 грн на платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 22). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 3945539 від 01.09.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24.04.2024 заборгованість відповідача за вказаним договором складає 56800 грн, яка складається із заборгованості за кредитом\~10 000 грн, заборгованості за нарахованими процентами в розмірі\~46\~800 грн відповідно до п. 1.4. кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730 % річних) за період з 01.09.2023 по 24.04.2024 (включно) (а.с. 22-27). 24.04.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» укладено договір факторингу №26/08/24відповідно до умов якого, клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором згідно з Реєстром боржників (а.с. 38-42). Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 24.04.2024 ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 56800 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 46\~800\~ грн - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Доказів протилежного до суду не надано. Відповідно до ст.ст.526-527 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Як зазначено вище відповідач не надав суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 56800 грн. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до ст.133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2422,40 грн судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 10 000 грн, який є завищеним. Суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги позивачу, в сумі 2500 грн.

Outcome: approved