Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, за яким просить суд: -шлюб укладений 23 серпня 2003 року між [PERSON] ( [PERSON] ) і [PERSON] у Запорізькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції актовий запис № 992 розірвати; -провести поділ спільного набутого майна подружжя [PERSON] , визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1\\2 ч. квартири [ADDRESS] в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду у порядку загального позовного провадження. При цьому, сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2003 року. Так, 23 серпня 2003 р. між позивачем і [PERSON] у Запорізькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 992 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження названої дитини. Як наголошує позивач у власному позові, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з листопада 2024 р. З даного часу сторони не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет, спільним побутом не пов`язані, матеріально один від одного не залежать, а також не підтримують стосунки, що притаманні подружжю, мешкають окремо. Після припинення шлюбних відносин син залишиться проживати разом з Позивачем. Натепер шлюб існує формально. Спільне життя не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на життя та різні характери, що призвело до розпаду сім`ї, втрати почуття любові та поваги один до одного. На такі обґрунтування стороною відповідача жодних заперечень до суду не надходило. Згідно ст.110-112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~ \~ \~ \~Отже, з`ясувавши фактичні взаємовідносини сторін, перераховані обставини їх життя, дійсні причини заявленого позову, враховуючи наявність у сторін дитини, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, які мають непорозуміння між собою, що має суттєве значення для вирішення спору, зважаючи на те, що на відновлення подружнього життя ніхто бажання не виявив, через що вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них на мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба та т.і.) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а відповідно до ст. 70 СК при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівні, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що під час перебування сторін у шлюбі ними на ім`я відповідача було придбане нерухоме майно - квартира [ADDRESS] , про що свідчить договір купівлі-продажу квартири від 13.02.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. за № 536. Як вже зазначалося судом, згідно до ст. 70 СК при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівні, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Відповідно, кожна сторона має право на рівну разом з іншою частку майна у спільній сумісній власності подружжя. З викладеного суд вбачає законні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved