Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , свої вимоги мотивує тим, що тим, що 11.10.2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування № Р24.24686.005808362. 03.01.2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки\~ № С-001-042070-19-980. 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23, відповідно до розділу 2 якого АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. За даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за заборгованістю відповідача перед АТ «Ідея Банк» за договорами № Р24.24686.005808362 від 11.10.2019 року і № С-001-042070-19-980 від 03.01.2019 року. Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору № Р24.24686.005808362 від 11.10.2019 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову, складає 153830,59 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 68537,88 грн.; заборгованість за відсотками 33613,26 грн.; заборгованість за іншими процентними платежами - 51679,45 грн. Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору № С-001-042070-19-980 від 03.01.2019 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову, складає 12798,07 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 4957,23 грн.; заборгованість за відсотками 7840,84 грн.; заборгованість за іншими процентними платежами - 00,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними договорами № Р24.24686.005808362 від 11.10.2019 року і № С-001-042070-19-980 від 03.01.2019 року в розмірі 166628 грн. 66 коп. та судові витрати. Позивач у позовній заяві просить справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 6, 60). Відповідач у наданий судом строк та станом на 20.03.2025 року своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 11.10.2019\~ року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування № Р24.24686.005808362. Відповідно до розділу 1 Кредитного договору, Банк надає позичальнику кредит у розмірі 69443,00 грн. Строк кредиту 36 місяців. Процентна ставка 15% річних, змінювана (а.с.9, 10, 11). 03.01.2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування № С-001-042070-19-980. Відповідно до пункту 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. Ліміт доступний клієнту на момент укладання угоди становить 5000 грн., та може змінюватись\~ в межах встановленого угодою максимального ліміту. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних (а.с.16-17, 18, 19, 20-21, 22, 23). 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 вказаного Договору Факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. В тому числі за даним Договором Факторину ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договорами № Р24.24686.005808362 від 11.10.2019 року та № С-001-042070-19-980 від 03.01.2019 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача\~ [PERSON] за кредитним договором № Р24.24686.005808362 від 11.10.2019 року в розмірі 153830,59 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 68537,88 грн.; заборгованість за відсотками 33613,26 грн.; заборгованість за комісіями - 51679,45 грн. (а.с. 47). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача\~ [PERSON] за кредитним договором № С-001-042070-19-980 від 03.01.2019 року в розмірі 12798,07 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 4957,23 грн.; заборгованість за відсотками 7840,84 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн. (а.с. 48). Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за кредитним договором № Р24.24686.005808362 від 11.10.2019 року в сумі 153830,59 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 68537,88 грн.; заборгованість за відсотками 33613,26 грн.; заборгованість за комісіями - 51679,45 грн.; та за кредитним договором № С-001-042070-19-980 від 03.01.2019 року в сумі 12798,07 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 4957,23 грн.; заборгованість за відсотками 7840,84 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн., що також підтверджується довідками - розрахунком заборгованості станом на 25.07.2023 року(а.с. 14, 29). За змістом ст.ст. 202, 205, 207, 626, 639 ЦК України договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст.16 ЦПК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1ст. 1077 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до ст.1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договорів від 11.10.2019 року, та від 03.01.2019 року, таким чином між позивачем та первісним кредитором виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаними договорами. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не оспорював договори позики, не надав суду доказів, що кредитні договори укладені проти його справжньої волі. Від [PERSON] не надійшло заперечень про те, що між первісним кредитором та ним було укладено договори позики, та, що за вказаним кредитними договорами в нього мається заборгованість в сумі 166628 грн. 66 коп. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач не надав доказів того, що він договорів не укладав, не отримував грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконав умови договорів та не надав доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. З наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитними договорами вбачається, що відповідач не погасив взяті ним кредити, не сплатив відсотків. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Таким чином, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 166628 грн. 66 коп., з яких: - за кредитним договором №\~ Р24.24686.005808362 від 11.10.2019 року в розмірі 153830,59 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 68537,88 грн.; заборгованість за відсотками 33613,26 грн.; заборгованість за іншими процентними платежами - 51679,45 грн.; - за кредитним договором № С-001-042070-19-980 від 03.01.2019 року в розмірі 12798,07 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 4957,23 грн.; заборгованість за відсотками 7840,84 грн.

Outcome: approved