Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

02.12.2024 р. адвокат Бондар А.В., який представляє інтереси заявників, звернувся до Святошинського районного суду м.Києва із вищезазначеною заявою у якій просить встановити опіку над недієздатним [PERSON] , [INFO] , призначивши заявників опікунами для захисту прав та законних інтересів підопічного. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2024 року заява прийнята до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. 20.03.2025 р. від представника Органу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Звернуто увагу, що розгляд такої категорії справ відповідно до вимог ч. 1 ст.60 ЦК України здійснюється за поданням органу опіки та піклування. 25.03.2025 р. від адвоката Бондаря А.В. надійшло клопотання про витребування від Органу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації доказів - подання про встановлення опіки. В обгрутування вказує, що заявники 29.05.2024 р. звернулись до Опікунської ради Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації із заявою про підготовку відповідного подання для звернення до суду, однак відповіді не отримано. Представник заявників у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просить розглядати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд доходить таких висновків. Щодо клопотання представника заявників про витребування доказів. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст.294 ЦПК). Відповідно до ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке має відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, бути подане в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. В даному випадку представник заявників просить витребувати документ, що є підставою для звернення до суду - подання Органу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про встановлення над недієздатною особою опіки. За своєю суттю подання - не є доказом в розумінні цивільного процесуального законодавства, а є зверненням до судового органу з проханням про захист законних інтересів особи на підставі якого вирішуються заявлені вимоги. З наведеного слідує, що у задоволенні клопотання слід відмовити. Відповідно до п.1 ч. 3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Отже, суд розглядає справу за відсутності заявників та заінтересованої особи. Що стосується вимоги про призначення заявника опікуном, то суд зазначає наступне. Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідночастин першої, другої статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною, а також піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає відповідно опікуна чи піклувальника за поданням органу опіки та піклування. У частині першій статті 300 ЦПК України, закріплено вимогу про вирішення рішенням суду питання про призначення піклувальника чи опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже, така регламентація відносить до сфери судової юрисдикції та повноважень суду призначення піклувальників чи опікунів. При цьому функції опіки та піклування залишаються за органами опіки та піклування, у тому числі щодо осіб, які обмежені у цивільній дієздатності або визнані недієздатними судом. Опіка та піклуванняправовий інститут, який регулює суспільні відносини, пов`язані з установленням опіки та піклування, здійсненням функцій опіки та піклування та зупиненням опіки та піклування. Віднесення до компетенції суду встановлення опіки та піклування та призначення опікунів або піклувальників судовим рішенням ставить питання про механізм їх практичного вирішення при розгляді справ про обмеження цивільної дієздатності та визнання фізичної особи недієздатною. Перш за все, виходячи з вимог процесуального законодавства, питання про призначення опікуна або піклувальника входить до предмета судового розгляду як похідне від головних юридичних фактів, що становлять предмет доказування по цих справах. Повноваження суду в цьому відношенні пов`язані з розглядом питання про призначення опікуна або піклувальника на підставі тих пропозицій та висновків по справі, які зроблені органом опіки та піклування як органу спеціальної компетенції, на якого за законом покладені функції опіки та піклування. Виходячи з процесуальних функцій органів опіки та піклування та їх процесуального статусу в цивільному процесі, підстав та процесуальних форм їх участі (стаття 60 ЦК України), їх подання про призначення конкретної особи опікуном або піклувальником може міститися в окремому документі або письмовому висновку, який робить представник органу опіки та піклування в судовому засіданні. Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні стосунки між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Таким чином, виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Судувід 20 травня 2020 року у справі N 736/1508/17 (провадження N 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі N 751/9572/19 (провадження N 61-3053св21). Отже, за результатами розгляду судом справи, якою ухвалено рішення про визнання фізичної особи недієздатною, з вимогою про встановлення опіки може звертатись Орган опіки та піклування шляхом подання відповідного подання. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: dismissed