Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. У лютому 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,4772 га, яка розташована на території Чугалівської сільської ради. Він є спадкоємцем за заповітом. Подати заяву на оформлення і оформити вчасно дану спадщину в нотаріальній конторі у встановлений строк не міг, оскільки про існування заповіту не знав. Він звернувся до приватного нотаріуса Березівського нотаріального округу Одеської області Мухаір В.Т. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки така заява повинна бути подана у шестимісячний строк з часу смерті спадкодавця. Позивач у судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує з підстав, наведених у ньому та просить його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду від них надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності. Позовні вимоги визнають повністю. Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 20.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 05.03.2025 надійшла заява від відповідачів про визнання позову. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що відповідачі позов визнали, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачами та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Фактичні обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин приходить до наступних висновків. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.01.2025, виданого повторно Кременецьким відділом ДРАЦС у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 10 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.07.2023, виданого Березівським відділом ДРАЦС у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 346 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 04.02.2025 № 00049195707 вбачається. що дошлюбне прізвище [PERSON] « [PERSON] ». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.01.1958 вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками були: [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.02.2025 вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками були: [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.11.1980 вбачається, що [PERSON] 22.11.1980 уклала шлюб з [PERSON] і їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Його матір`ю була [PERSON] . З державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № витягу 11897933 від 30.10.2013 та свідоцтва про право власності вбачається, що [PERSON] належить право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6123489000:01:001:0131 площею 3,4772 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Чугалівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області. З заповіту від 04.08.2015 зареєстрованому в реєстрі 631, засвідченого приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області вбачається, що [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй на праві власності земельну ділянку, площею 3,4772 га, яка має кадастровий номер 6123489000:01:001:0131, розташовану в с. Чугалі Кременецького району Тернопільської області. З довідки Розквітнянської сільської ради Березівського району Одеської області вбачається, що на день смерті з [PERSON] були зареєстровані: [PERSON] син; [PERSON] дочка. З відповіді приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Мухаір В.Т. від 03.01.2025 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним не подано заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Як стверджує позивач, подати заяву на оформлення і оформити вчасно дану спадщину в нотаріальній конторі у встановлений строк не міг через те, що не знав про існування заповіту. Отже, виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Оцінка суду. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, взявши до уваги пояснення позивача, відсутність заперечень зі сторони відповідачів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У Постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведені обставини справи, а саме те, що відповідачами відповідно до поданої заяви позов визнано, вказане визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також із врахуванням поважності причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд вважає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved