Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громада села Сулятичі в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 2,56 умовних кадастрових гектари, згідно розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації № 248 від 21.04.1997. В обґрунтування\~позовних вимог\~щодо предмета\~спору покликається\~на те,\~що [INFO] \~помер батько\~позивача [PERSON] .\~Після його\~смерті відкрилася\~спадщина,\~до складу\~якої,\~окрім іншого,\~увійшло право\~на земельну\~частку (пай)\~на території\~Сидорівської сільської\~ради,\~площею 2,56\~умовних кадастрових\~гектари,\~належне померлому\~згідно розпорядження\~голови Жидачівської\~районної державної\~адміністрації №\~248\~від 21.04.1997. На момент смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за заповітом був позивач. Дружина покійного та відповідно матір позивача [PERSON] померла швидше, а саме у 1983 році. Позивач прийняв спадщину після смерті свого батька шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживав із батьком, не відмовлявся від спадкового майна та продовжує проживати та користуватися спадковим будинком. Юридично спадщину позивач не оформляв. 13.01.2025 року позивач звернувся в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті свого батька [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, що належала померлому і є спадковим майном. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Окрім цього, у заяві повідомив про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету даної заяви. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про заміну анкетних даних (а.с.27), заяву про проведення підготовчого засідання за відсутності його та позивача і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.34), заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника і підтримання заявлених вимог в повному обсязі (а.с.51). Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.31-32). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 16.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.22-23). Ухвалою підготовчого засідання від 14.02.2025 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.35). Ухвалою судового засідання від 21.03.2025 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.40). З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, врахувавши позицію представника відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.11.1947 (а.с.6). За змістом заповіту від 08.12.1984, складеного у с. Сулятичі та зареєстрованого в реєстрі за № 18, [PERSON] заповів все належне йому майно [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 02.11.1993 [PERSON] помер [INFO] у с. Сулятичі Жидачівського району Львівської області (а.с.7). Згідно з довідкою Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №60 від 24.04.2024 [PERSON] до дня смерті і на день смерті, що наступила [INFO] , постійно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] . Від імені [PERSON] у виконкомі Сидорівської сільської ради посвідчено заповіт від 08.12.1984 за № 18. [PERSON] на день смерті був зареєстрований і проживав в будинку по [ADDRESS] разом із своїм сином [PERSON] (а.с. 8). За змістом інформаційної довідки зі спадкового реєстру №77073474 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.10). Довідкою відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 28.05.2024 встановлено, що згідно Книги реєстрації сертиівкатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Сидорівській сільській раді Жидачівського району відсутні записи про реєстрацію сертифіката, що належать [PERSON] . Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сидорівської сільської ради Жидачівського району за [PERSON] у відділі не зареєстровано (а.с.11). Згідно з розпорядженням голови Жидачівської районної державної адміністрації №248 від 21.04.1997, яким затверджено проект роздержавлення та приватизації земель ССП «Прикарпаття» Сидорівської сільської ради народних депутатів та додатку №2 до цього розпорядження [PERSON] входить до списку пайовиків ССП «Прикарпаття» на території Сидорівської сільської ради, а розмір його земельної частки паю становить 2,56 умовних кадастрових гектари (а.с.12-17). Постановою завідувача Жидачівською ДНК від 13.01.2025 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що належала померлому і є спадковим майном (а.с.19). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Приписами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, суд застосував норми статті 5, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Узагальнені обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день його смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 2,56 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Сидорівської сільської ради, яке належало йому на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №248 від 21.04.1997 . За життя [PERSON] 08.12.1984 зробив особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне йому на день смерті майно заповів [PERSON] . [PERSON] після смерті батька [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою належного оформлення спадкових прав, однак отримав відмову у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд зауважує, що з огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК УРСР. [PERSON] є єдиним спадкоємцем, визначеним у заповіті, та таким, який придбав спадщину після смерті [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном у визначений законом строк. Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, а саме: довідкою ВК Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, заповітом та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, що узгоджуються між собою та з іншими наявними у справі доказами, і сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Доказів, які б спростовували викладені обставини або породжували обґрунтовані сумніви у їх достовірності, матеріали справи не містять і судом не встановлено. Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що позивач [PERSON] має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай), яке набув у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим його представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 534, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved