Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

19 грудня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які він сплачує [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] , і стягувати аліменти в розмірі 4\~000 грн.. Позовні вимоги мотивував тим, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів суттєво змінився його сімейний стан, оскільки він одружився і на його утриманні тепер дружина та її неповнолітній син. Також у зв`язку із отриманням вибухової травми через участь в бойових діях, так як позивач є військовослужбовцем, змушений витрачати значну суму коштів на лікування та відновлення, що стало причиною погіршення його матеріального стану. Просить змінити спосіб стягнення аліментів, вважає, що сума в 4\~000 грн. буде достатньою для утримання сина. 23.12.2024 року по справі відкрито провадження, призначено судове засідання. 06.03.2025 року представником відповідача подано відзив на позов, проти позовних вимог заперечує, вказує, що порівняно з моментом ухвалення рішення матеріальний стан позивача покращився, оскільки тоді він мав нерегулярний дохід, а тепер офіційно працевлаштований, є військовослужбовцем. Посилання позивача на ті обставини, що він утримує пасинка, не підтверджені жодними доказами та не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Просить відмовити в задоволенні позову. 10.03.2025 року позивачем надано відповідь на відзив, наполягає на задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить змінити спосіб стягнення аліментів. Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти позовних вимог, просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі з підстав їх необґрунтованості. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.09.2021 року у справі №686/20325/21 на користь [PERSON] з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини. [PERSON] є військовослужбовцем. Протягом лютого-листопада 2024 року сума його грошового забезпечення склала 972\~254,32 грн. Позивач вказує, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів суттєво змінився його сімейний стан, оскільки 10.08.2024 року він одружився і на його утриманні тепер дружина [PERSON] та її неповнолітній син. Також у зв`язку із отриманням вибухової травми через участь в бойових діях, так як позивач є військовослужбовцем, змушений витрачати значну суму коштів на лікування та відновлення, що стало причиною погіршення його матеріального стану. За змістом статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Із положень частини першої статті 183 СК України слідує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як передбачено частиною першою 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є доведеність у судовому засіданні суттєвої зміни (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. При цьому така зміна обставин має настати після того, як суд визначив первісний розмір аліментів. У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року (справа №759/22898/20) зазначено, що значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги для зменшення розміру аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Сторони визнали, що після ухвалення 24.09.2021 року судом рішення про стягнення аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , майновий стан позивача покращився, оскільки на момент постановлення рішення позивач мав мінливий дохід. [PERSON] здійснює військову службу та має стабільний дохід. Згідно копії довідки про доходи, загальна сума доходу за період з 01.06.2022 по 30.06.2023 за винятком аліментів становить 1\~118\~770,04 грн., за період з 01.07.2023 по 11.01.2024 266\~798,94 грн., за період протягом лютого-листопада 2024 року сума його грошового забезпечення склала 972\~254,32 грн. Водночас проживання позивача з дружиною та її неповнолітнім сином, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. До того ж, у справі відсутні будь-які докази про понесення позивачем витрат на утримання дружини та її сина. Посилання позивача на те, що він змушений витрачати значні кошти на лікування, також не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, матеріали справи містять копії виписок з медичної карти позивача, однак, дані докази також не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Відтак, оскільки матеріальний та сімейний стан [PERSON] не погіршився, то підстави для зменшення розміру присуджених з нього аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відсутні. Отже, у позові [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, слід відмовити.

Outcome: dismissed