Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.08.2019 року позивач була прийнята на посаду інспектора кадрів згідно наказу № 192-к від 06.08.2019 року. Наказом № 379-к від 28.12.2019 року була переведена на посаду менеджера з персоналу. Наказом № 100-к від 29.07.2024 була звільнена з роботи за угодою сторін, проте під час звільнення з посади та видачі трудової книжки з боку відповідача не було проведено всі необхідні розрахунки. Відповідно до довідки про доходи №18 від 29.07.2024 виданої ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем на час звільнення становить 59\~151.32 гривень. 04.09.2024 року судовим наказом Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області було задоволено вимоги [PERSON] та стягнуто з відповідача заборгованість по нарахованій та невиплаченій заробітній платі в сумі 59\~151.32 гривень. Однак ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.09.2024 судовий наказ від 04.09.2024 було скасовано на підставі заяви керівника ТОВ «Золотоніський ЛГЗ Златогор» Щетініної Т.І., оскільки ніби-то документи, що підтверджують заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] нею не підписувалися, а містять відтиск факсиміле, також відповідачем продовжується виплата заборгованості по заробітній платі. Позивач наполягає, що відповідачем не виконується зобов`язання щодо виплати заборгованості по заробітній платі під час звільнення 29.07.2024 року і станом на день розгляду справи відповідачем ні повністю, ні частково не погашається заборгованість по заробітній платі. Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 59\~151.32 грн. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, наполягали на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з тим, що відповідач не з`явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з трудової книжки [PERSON] 06.08.2019 року була прийнята на посаду інспектора кадрів згідно наказу № 192-к від 06.08.2019 року; відповідно до наказу № 379-к від 28.12.2019 року була переведена на посаду менеджера з персоналу; згідно з наказом № 100-к від 29.07.2024 позивач звільнена з роботи за угодою сторін Зазначені обставини також підтверджуються доданою позивачем копією наказу ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» за № 100-к від 29.07.2024р. про звільнення з роботи [PERSON] . Відповідно до Довідки про доходи, підписаної генеральним директором ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» Щетініною Т.І. № 18 від 29.07.2024 [PERSON] , яка працювала на посаді менеджера з персоналу відділу кадрів за основним місцем роботи, нарахована, але невиплачена станом на 29.07.2024р. зарплата, яка становить 59\~151.32 грн. Згідно повідомлення генерального директора ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» Щетініної Т.І. про нараховані суми належні працівникові при звільненні № 6 від 29.07.2024 у зв`язку із звільненням 29.07.2024 року [PERSON] належить до виплати на дату звільнення 59\~151.32 грн. Відповідно до ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.09.2024 судовий наказ Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.09.2024 у справі №695/3277/24, провадження №2-н/695/198/24 за заявою [PERSON] про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» у сумі 59\~151.32 грн. скасовано. З виписки з банківського рахунку відкритого АТ КБ «ПриватБанк» на ім?я [PERSON] від19.09.2024 вбачається, що відповідач отримував за період із 25.08.2024 року по 13.09.2024 року лише виплати соціального фонду. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Згідно ч.ч. 4, 7\~ст.\~43\~Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до\~ст.\~1\~Закону України\~«Про оплату\~праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. За вимогами ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»\~ працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ч. 1 ст. 47 Кодексу Законів про працю України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ч. 1 ст. 115 Кодексу Законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що всупереч вимогам\~ст. 116 КЗпП України, в день звільнення позивача не проведено виплату всіх сум, що належать їй від підприємства, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем наявна заборгованість по заробітній платі в сумі 41\~167.66 грн. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. У зв`язку з цим, рішення суду в цій частині підлягає негайному виконанню. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення заробітної плати на підставі\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином з відповідача, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved