Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

[PERSON] , в інтересах кого діє адвокат Єлісєєв Д.О., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 10.06.1989 року він уклав шлюб з відповідачкою. На даний час подружні відносини між сторонами припинені. Сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Основна причина розпаду сім"ї це різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості. Позивач вказує, що у них з відповідачкою є двоє повнолітніх дітей. Також зазначає, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Вказує, що він уважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не принесли жодних результатів. А тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності, та у відсутності позивача, у якій представник позивача також зазначає, що позивач позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити позов. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що вона не має можливості бути присутньою у судовому засіданні при розгляді справи про розірвання шлюбу. Однак, зацікавлена в найшвидшому розгляді справи. З матеріалами справи ознайомлена. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Строк на примирення просить не надавати. Просить суд задовольнити позов. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 10.06.1989 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане міським відділом РАЦС м. Ужгорода. Неповнолітніх дітей у сторін немає. Як встановлено згідно пояснень позивача у позовній заяві, та не спростовано відповідачем, через несумісність характерів між сторонами постійно виникали конфлікти та недомовленості, що призвело до того, що вони втратили взаєморозуміння і довіру один до одного. Згідно тверджень позивача шлюб між ним та відповідачем фактично розпався, сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачкою, про що свідчить зміст позовної заяви. Відповідачка позов визнала, подавши заяву відповідного змісту. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст.\~112\~ СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved