Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, в тому числі і житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Позивачка прийняла спадщину, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] на тій підставі, що за [PERSON] не зареєстровано право власності на даний будинок, внаслідок чого остання позбавлена можливості оформити свої права на дане спадкове майно в нотаріальному порядку, а тому представник позивачки просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно батька житловий будинок. Представник позивачки в підготовче судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, щодо задоволення позову заперечень не висловив. Третя особа - приватний нотаріусОлександрійського\~районного нотаріального\~округу Кіровоградської\~області Каліушко Д.І. також в підготовче судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, щодо задоволення позову не заперечив. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2025 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог\~ст.178 ЦПК України\~відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Враховуючи те, що представник позивачки позовні вимоги підтримує, а представник відповідача не заперечує проти їх задоволення, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200,\~206 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19 червня 2024 року (а.с.13), після смерті якого позивачка у встановлений законом спосіб прийняла спадщину, що підтверджується копією спадкової справи №79/2024, заведеної приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко Д.І. 25 липня 2024 року (а.с.6,34-48). Позивачка [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 04 лютого 2025 року (а.с.12). 14 лютого 2025 року [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (а.с.46). Крім того, згідно довідки від 14 лютого 2025 року № 53/01-16 приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко Д.І., [PERSON] є єдиним спадкоємцем, що подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.8). Але, нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, мотивуючи тим, що згідно п. 4.16, 4.19 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємці зобов`язані надати документи, що посвідчують право власності на спадкове майно, яке підлягає державній реєстрації. Документ, що посвідчує право власності на житловий будинок, який успадковується, спадкоємцем не надано, право власності не зареєстровано, тому свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок видати неможливо, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.02.2025 року № 52/02-31 (а.с.47). Однак, належність житлового будинку померлому [INFO] [PERSON] підтверджується довідкою Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 14 лютого 2025 року № 12-21/73/7, де зазначено, що померлий до дня смерті був зареєстрований та проживав на території ради за адресою: [ADDRESS] . Довідка видана на підставі запису погосподарської книги № 27 за 2021-2025 роки (а.с.7). Згідно архівної довідки, виданої 07 лютого 2025 року за № 11 комунальним підприємством «Олександрійське бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок за [ADDRESS] станом на 01 січня 2013 року в БТІ не зареєстровано (а.с.5). На вищевказаний житловий будинок садибного типу [PERSON] замовлено технічний паспорт, який був виготовлений 31 січня 2025 року ФОП [PERSON] . З відомостей технічного паспорта на житловий будинок садибного типу за № 33 з відповідними господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , встановлено, що рік завершення будівництва житлового будинку 1987 (а.с.14-16). В той же час, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільного кодексу України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Після набрання чинності Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Таким чином, архівною довідкою від 07 лютого 2025 року № 11, виданою КП «Олександрійським МБТІ» підтверджується той факт, що за життя батько позивачки не здійснив державну реєстрацію житлового будинку з надвірними будівлями. Також, статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку. Пунктом 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Таким чином позивачка позбавлена можливості оформити свої права па спадкове майно після смерті батька в нотаріальному порядку. Згідно зі\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиняться внаслідок його смерті і спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому ч.5 даної статті вказує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі викладеного та враховуючи те, що батько позивачки на момент смерті був власником вищевказаного будинку, однак при житті не зареєстрував право власності на нього у встановленому законом порядку, інших спадкоємців, які претендують на вказане спадкове майно немає, а позивачка як спадкоємець за законом не має змоги оформити спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 16,328, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268,1296 ЦК України.

Outcome: approved