Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

10.09.2024 [PERSON] в інтересах\~\~ неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Її кровним батьком був [PERSON] , з яким заявниця з 2014 року почала проживати спільно без реєстрації шлюбу в [ADDRESS] , в належній їй квартирі. Від спільного проживання з [PERSON] . [INFO] у них народилася донька [PERSON] . При складанні актового запису про народження доньки відомості про батька внесли зі слів заявниці, оскільки вона з батьком дитини не перебувала в зареєстрованому шлюбі, а про порядок добровільного визнання батьківства не знала. [PERSON] визнавав своє батьківство щодо доньки і в період вагітності заявниці, і після народження дитини, забрав заявницю з пологового будинку, вони разом здійснили обряд хрещення дитини, влаштували святкову вечерю, на яку запросили друзів та родичів. До [PERSON] він завжди звертався донечка, а вона на нього казала тато. Він піклувався про фізичний та духовний розвиток дитини, утримував її, забезпечував всім необхідним. 22.09.2022 заявниця та [PERSON] зареєстрували шлюб і після одруження продовжували проживати разом за місцем їх спільної реєстрації в [ADDRESS] . 28.02.2023 [PERSON] був призваний на військову службу по мобілізації. Виконуючи військовий обов`язок [INFO] в бою за Україну, її свободу та незалежність під час обстрілу дроном противника біля населеного пункту Стариця Чугуївського району Харківської області [PERSON] загинув, отримавши поранення несумісне із життям. Малолітня [PERSON] , як дитина [PERSON] , має право на виплату їй одноразової допомоги по загибелі військовослужбовця, пенсії по втраті годувальника, соціальних пільг як дитина загиблого військовослужбовця. Оскільки відсутній документ, що підтверджує родинні відносини доньки [PERSON] з [PERSON] , а позасудовий порядок вирішення даного питання не передбачений законодавством, вона змушена звернутися до суду із даною заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Просила: - встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Старі Кривотули Тисменицького району Івано-Франківської області, який помер [INFO] , відносно дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] в смт.Отинія Коломийського району Івано-Франківської області Україна. -внести зміни до актового запису про народження [PERSON] №8 від 18.02.2016, зробленого виконавчим комітетом Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, зазначивши відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , місце народження с.Старі Кривотули Коломийського району Івано-Франківської області, Україна. Ухвалою судді П`ятковського В.І. від 13.09.2024р. у цивільній справі за заявою [PERSON] було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження на 07.10.2024 року. Ухвалою судді Третьякової І.В. від 22.11.2024 року цивільна справа за заявою [PERSON] прийнята до свого провадження та призначено розгляд справи на 09.01.2025р. 02.10.2024 представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Шведа О.Б. надіслала на адресу суду письмові пояснення, в яких заперечувала проти заявлених вимог та просила в задоволенні заяви [PERSON] про встановлення батьківства [PERSON] відмовити. В обґрунтування зазначила, що відсутні належні докази для визнання загиблого [PERSON] батьком дитини заявниці, а обґрунтування заяви є недостатнім. На момент народження дитини заявниця не перебувала у шлюбі з [PERSON] , відомості про батька дитини були записані з її слів відповідно до\~ст. 135 СК України. На думку представника, заявниця проживаючи спільно з [PERSON] з 2014 року при реєстрації народження дитини в порядку ст.ст.125, 126 СК України мала право та можливість вказати батьком дитини [PERSON] , подавши свою та його заяву, проте вони цього не зробили з незрозумілих причин, доказів , що заявниця не могла це зробити не надала. Крім того, заявницею на підтвердження батьківства [PERSON] не надано висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи, яка б могла надати категоричний висновок для встановлення такого факту. 02.10.2024 представник заінтересованої особи Головного Управління Пенсійного фонду України Панас З.М. надіслала на адресу суду письмові пояснення, які просила врахувати при розгляді справи, який проводити у відсутність представника. В поясненнях зазначено, що встановлення факту батьківства необхідно заявниці [PERSON] для вирішення питання призначення одноразової допомоги у зв`язку із втратою годувальника, соціальних пільг як дитині загиблого військовослужбовця. Рішення головного органу Пенсійного фонду України щодо відмови в призначенні пенсії по втраті годувальника за заявою [PERSON] не виносилося. Крім того, зазначила, що відповідно до п.2 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу. Поліцейським та їх сім`ям» встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у п.п.1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 грн., яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст.16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовцев та членів їх сімей». До таких осіб належать батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). 30.01.2025 представник заінтересованої особи Отинійської селищної ради (служба в справах дітей) Стефанчук І.А. надіслала на адресу суду письмові пояснення, в яких просила заяву [PERSON] , про встановлення факту батьківства задовольнити повністю. В обґрунтування зазначила, що Службою в справах дітей Отинійської селищної ради спільно з психологом та фахівцем із соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних та реабілітаційних послуг Отинійської селищної ради» було здійснено виїзд за місцем проживання [PERSON] та її малолітньої доньки [PERSON] , зроблено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї, акт оцінки потреб сім`ї, висновок оцінки потреб сім`ї та протокол бесіди з дитино. В ході роботи були опитані сусіди, які підтвердили факт спільного проживання загиблого [PERSON] з [PERSON] . Класний керівник дитини [PERSON] запевнила, що саме загиблий [PERSON] являється батьком малолітньої [PERSON] , який дуже трепетно і з великою [PERSON] виконував свої батьківські обов`язки щодо малолітньої доньки [PERSON] . В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заяву та просила її задовольнити з підстав, зазначених в ній. Додала, що [PERSON] її чоловік, з яким вона уклала шлюб у 2022 році. З 2014 року вони проживали спільно як чоловік та дружина без укладення шлюбу і [INFO] у них народилася спільна донька [PERSON] . При реєстрації народження дитини вона вказала відомості про батька [PERSON] , оскільки з батьком дитини вона не перебувала в зареєстрованому шлюбі. З тих пір [PERSON] не подавав заяву до органів ДРАЦ, оскільки постійно був зайнятий роботою і не мав для цього часу. Вони сім`єю проживали в належній їй квартирі в [ADDRESS] , де і чоловік, і дитина були зареєстровані. Своє батьківство він завжди визнавав, дуже любив доньку. 28.02.2023 [PERSON] був призваний на військову службу по мобілізації, а [INFO] загинув, виконуючи свій військовий обов`язок в бою. Встановлення факту батьківства необхідно для того, щоб дитина могла носити прізвище свого батька, а також мала можливість отримати належні їй соціальні виплати та пільги. На підтвердження біологічного батьківства [PERSON] щодо доньки [PERSON] було зроблено генетичний аналіз, для якого відібрані зразки доньки [PERSON] та її бабусі [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] . Висновок про біологічну спорідненість показав, що [PERSON] може бути біологічною бабусею [PERSON] з ймовірністю 99,54500992813%. Заінтерисована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю загиблого [PERSON] та бабусею [PERSON] . Заяву про встановлення батьківства просила задовольнити. Додала, що її син [PERSON] проживав з [PERSON] без укладення шлюбу як чоловік та дружина та в них [INFO] народилася донька [PERSON] . Син дуже тішився народженням донечки, він її дуже любив, радів її народженню, визнавав соє батьківство і під час вагітності [PERSON] , і після народження доньки. Чому він не подав відповідну заяву про визнання батьківства їй не відомо. Син працював за кордоном, утримував сім`ю. Доповнила, що було проведено дослідження про біологічну спорідненість, і в неї та в онуки [PERSON] відбирали для дослідження зразки. Встановили спорідненість з ймовірністю в 99% як онуки та бабусі. [PERSON] її єдиний син, інших синів вона не має. Є тільки донька , [PERSON] . Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Шведа О.Б. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви з підстав, зазначених в письмових поясненнях. Додала, що заявницею не доведено біологічне батьківство [PERSON] щодо [PERSON] . Просила не брати до уваги наданий заявницею висновок про біологічну спорідненість, оскільки біологічні зразки відбиралися не в порядку передбаченому ЦПК та не за ухвалою суду. Представник заінтересованої особи Отинійської селищної ради (служба в справах дітей) Стефанчук І.А. в судовому засіданні просила задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту батьківства, підтримала письмові пояснення. Інші учасники справи, представник ГУ ПФУ, Назарук В.В., Назарук Г.М. в судове засідання не з`явились. Належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи. Представник ГУ ПФУ в письмових поясненнях просив розгляд справи проводити у його відсутність, [PERSON] , [PERSON] про причину своєї неявки суд не повідомили. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є рідною сестрою загиблого [PERSON] . Їх спільна мати [PERSON] . [PERSON] перебував в шлюбі, від якого мав двох синів, і завжди мріяв про доньку. Після розірвання першого шлюбу він зустрів [PERSON] , з якою почав проживати в цивільному шлюбі. Через декілька років [INFO] у них народилася донька [PERSON] , яку [PERSON] просто обожнював. Він забирав дитину з мамою з пологового будинку, був дуже щасливий і тішився її народженням. Вони сім`єю проживали в смт.Отинія, де вона була частим гостем, відвідувала брата та маленьку племінницю. Для забезпечення сім`ї брат почав їздити за кордон на заробітки, постійно працював. Саме через брак часу не звертався до органів ДРАЦСу із заявою про визнання батьківства. За життя він завжди визнавав [PERSON] своєю донькою і був щасливий від цього. Після мобілізації до ЗСУ та під час проходження військової служби брат спілкувався з дружиною та донькою, і в день своєї загибелі мав би прийти у відпустку, чого всі вони дуже чекали. Додала, що інших братів окрім [PERSON] вона не має. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, допитавши свідка та дослідивши письмові докази в справі, суд встановив наступне. [PERSON] народився [INFO] в с.Старі Кривотули Тисменицького району Івано-Франківської області, батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.08.2024 року виданого повторно. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 24.01.1995 року, після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 20.08.2024, виданого повторно. [PERSON] народилася [INFO] в смт.Отинія Коломийського району Івано-Франківської області , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.02.2016 року. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 18.02.2025 №00049531202 відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ч.1\~ст.135 СК України. 22.09.2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу не змінилося, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.09.2022р. З витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] від 07.06.2023 вбачається, що на підставі бойового розпорядження оперативно-стратегічного угрупування військ « [INFO] » №116/1/3076 т від 04.06.2023 солдат [PERSON] , командир автомобільного відділення 2 мінометного взводу мінометної батареї [NUMBER] механізованого батальйону з 07.06.2023 прибув у район ведення бойових дій до складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі стримування збройної агресії російської федерації, який залучається та бере безпосередню участь у веденні воєнних (бойових) дій. [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер в с.Стариця Чугуївського району Харківської області , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та копією лікарського свідоцтва про смерть №10-12/2629-с/24 від 12.08.2024, в якому зазначена причина смерті осколкові поранення тулуба та кінцівок, ушкодження внаслідок воєнних дій спричинені вибухом. 11.08.2024 Міністерство оборони України сповістило [PERSON] про те, що її чоловік водій автомобільного відділення мінометного взводу мінометної батареї механізованого батальйону військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] , призваний 28.02.2023 року на військову службу по мобілізації, відданий військовій присязі на вірність українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність, 10.08.2024 року під час обстрілу FPV-дроном противника отримав поранення несумісне із життям біля населеного пункту Стариця Чугуївського району Харківської області (сповіщення від 11.08.2024 №7420). Відповідно до довідки секретаря селищної ради від 19.08.2024 ;924, [PERSON] займалася похованням чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Поховання здійснювалося за рахунок коштів [PERSON] . Згідно з висновком про біологічну спорідненість №MGU1186 від 28.10.2024, результати генетичного аналізу свідчать про те, що [PERSON] може бути біологічною бабусею [PERSON] , ймовірність спорідненості визначена в 99,54500992813%. Згідно з п.1 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2\~ст. 315 ЦПК України\~передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із роз`яснень, наданих в листі Верховного Суду України від 01.01.2012\~\~«Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до\~ст. 128 СК України\~справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі. Відповідно до\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята\~статті 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частина друга\~статті 18 СК України). Дитина має право знати своїх батьків (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини). Статтею 121 СК України\~встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Статтею 130 СК України\~передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій\~статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини. Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей\~128,\~129 СК України\~не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування\~статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства. Відповідно до п.7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі\~ст.135 СК України. У пункті 9 вказаної постанови зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до частини третьої статті\~12, частин першої та шостої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~статтею 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першої\~статті 78 ЦПК України\~суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2\~статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до\~Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до\~Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Пунктом 2\~постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168\~встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї\~постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у\~статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Як встановлено судом , заявниця [PERSON] на момент народження у неї дитини [PERSON] , не перебувала у шлюбі і запис про батька дитини при реєстрації її народження було вчинено на підставі ч. 1\~ст. 135 СК України. Суд вважає, що сукупність наявних у справі доказів, якими є пояснення заявниці та заінтересованої особи [PERSON] , яка є матір`ю загиблого [PERSON] , покази свідка [PERSON] , яка є сестрою загиблого [PERSON] , які підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] проживали сім`єю без реєстрації шлюбу та у них народилася спільна донька [PERSON] , батьківство щодо якої визнавав [PERSON] , виховував та утримував її за життя, фотознімки, на яких зображено [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] під час виписки з пологового будинку та святкування 1-го року народження, висновок дослідження про біологічну спорідненість від 28.10.2024 №MGU1186, яким підтверджено біологічна спорідненість матері загиблого [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] як бабусі та онуки, відсутність інших синів у [PERSON] , у сукупності дає підстави для висновку, що дійсно померлий [PERSON] є батьком дитини заявниці, [PERSON] . Також суд встановив, що встановлення факту батьківства є необхідним для реалізації прав та захисту інтересів неповнолітньої дитини, зокрема,\~\~для отримання одноразової грошової допомоги як дитині загиблого військовослужбовця. Відповідно до вимог ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд вважає,\~що надані\~заявницею докази\~є належними,\~допустимими,\~достовірними,\~достатніми та\~переконливими,\~ці докази\~сумнівів у\~суду не\~викликають, у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про факт батьківства [PERSON] тобто про біологічне споріднення [PERSON] та [PERSON] як батька та доньки. При цьому суд вважає неспроможними доводи представника заінтересованої особи Міністерства оборони України щодо відсутності доказів, необхідних для встановлення факту батьківства, а дослідження щодо спорідненості баби та онуки не в повній мірі доводить факт батьківства, яке виконане не і порядку ЦПК. Так, відповідно до ч.1-2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оцінюючи висновок про біологічну спорідненість від 28.10.2024 №MGU1186, суд приходить до того, що він є належним та допустимим письмовим доказом в даний справі, містить інформаціє щодо предмету доказування, отриманий без порушень закону, на підставі нього можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, суд враховує, що даним висновком підтверджено біологічна спорідненість матері загиблого [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] як бабусі та онуки, що в свою чергу підтверджує біологічне батьківство [PERSON] щодо дитини [PERSON] . Висновок робився шляхом дослідження ДНК, яка отримується дітьми від батьків та згідно наукових даних є спадковим матеріалом. Також не спростовують факт батьківства [PERSON] щодо його доньки [PERSON] доводи представника заінтересованої особи Міністерства оборони України про те, що [PERSON] не звертався до відповідних органів реєстрацій актів цивільного стану чи до суду з метою визначення походження дитини, що така поведінка загиблого [PERSON] може свідчити про небажання визнання його батьківства щодо дитини. Суд відзначає, що необхідність звернення до суду із заявою про встановлення батьківства виникла саме у зв`язку зі смертю [PERSON] , який був військовослужбовцем та загинув, захищаючи Батьківщину, що згідно діючих нормативних актів встановлює ряд пільг для його дітей. Саме тому бажання отримати та реалізувати надані законом гарантії та пільги для неповнолітньої [PERSON] і стали причиною звернення її матері, як законного представника, до суду із заявою про встановлення факту батьківства. З урахуванням наведеного, суд відхиляє доводи представника заінтересованої особи та вважає їх неспроможними. Отже, за встановлених вище обставин суд вважає доведеним факт батьківства [PERSON] щодо доньки [PERSON] , про встановлення якого просить заявниця. Відповідно до вимог ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Таким чином, зважаючи на доведеність вимог заявниці та беручи до уваги, що неповнолітня дитина позбавлена можливості реалізувати свої права та пільги після смерті батька [PERSON] у позасудовому порядку без встановлення факту батьківства, суд вважає, що заява і в частині внесення змін до актового запису про народження заявника, підлягає задоволенню.

Outcome: approved