Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Представник позивача Владко Р.О. через систему "Електронний суд" звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z75.24512.004538671 від 15.11.2018 року в сумі 127057,47 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 15.11.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z.41.15320.005263697. Після цього, 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z75.24512.004538671 від 15.11.2018 року у розмірі 127057,47 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 40551,70 грн., заборгованість за відсотками 12681,85 грн., заборгованість за іншими процентними платежами - 73823,92 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № Z75.24512.004538671\~від 15.11.2018\~року в загальному розмірі 27057,47 грн. Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідачки на його користь суму заборгованості за кредитним договором № Z75.24512.004538671 від 15.11.2018 року в сумі 127057,47 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без участі представника. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання теж не з'явилася, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 15.11.2018\~року між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № Z75.24512.004538671, відповідно до п. 1.1 якого [PERSON] отримала кредит в сумі 72000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99% річних (п.1.4 договору). Кредит надано строком на 24 місяці (п. 1.2 договору). Одночасно із кредитним договором відповідачка 15.11.2018 року підписала заяву-анкету та паспорт споживчого кредиту з додатками, що свідчить про те, що остання ознайомилась з умовами кредитування та погодила їх. Як встановлено судом з наданих позивачем ордерів-розпоряджень № 1, № 2 від 15.11.2018 року [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 72000,00 грн. за кредитним договором. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами укладеного кредитного договору, позичальник зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки, передбачені вказаними умовами. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. З виписки по картковому рахунку відповідачки за період з 15.11.2018 року по 25.07.2018 року встановлено, що [PERSON] періодично погашала заборгованість по кредиту, останній платіж проведено 21.12.2019 року. Разом із тим, відповідачка умови кредитного договору належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 127057,47 грн., яка згідно з даними довідки-розрахунку станом на 25.07.2023 року складається із заборгованості за основною сумою боргу - 40551,70 грн., заборгованості за відсотками - 12681,85 грн., заборгованості за іншими процентними платежами - 73823,92 грн. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») укладено договір факторингу № 01.02-31/23, у відповідності до якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з п. 2.1 Договору факторингу, клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Оплата фінасування згідно з договором факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 року в сумі 11963508,00 грн. підтверджується даними платіжної інструкції № 9217 від 26.07.2023 року, доданої позивачем до матеріалів позову. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 3 за Договором факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 року позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № Z75.24512.004538671 від 15.11.2018 року у загальному розмірі 127057,47 грн., куди входить: заборгованість за основною сумою боргу - 40551,70 грн., заборгованість за відсотками - 12681,85 грн., заборгованість за іншими процентними платежами - 73823,92 грн. З наведеного слідує, що позивачем після набуття права грошової вимоги за договором факторингу не здійснено жодних додаткових нарахувань відповідачці до наявної заборгованості за кредитним договором станом на 25.07.2023 року. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка висувала заперечення проти вимог нового кредитора у зобов`язаннях відповідно до статті 518 ЦК України. У силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Так, позивач довів належними та допустимими доказами перехід прав вимоги за кредитним договором від 15.11.2018 року та заявлену до стягнення з відповідачки суму заборгованості у розмірі 127057,47 грн., тоді як відповідачка у підготовчому судовому засіданні позов визнала, подавши заяву про визнання позову у повному обсязі, суми заборгованості за кредитом не спростовувала, відзиву на позов не подала. Аналізуючи викладене, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідачки боргу перед позивачем на час розгляду справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2422,40 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved