Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади села Вибранівка в особі Ходорівської міської ради Львівської області, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] у селі Вибранівка Жидачівського району Львівської області на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] та визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 1,88 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на земельну частку(пай) серія РН №454442 від 08.12.2004. Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування\~позовної заяви\~представник позивачки\~покликається на\~те,\~що [INFO] \~померла мачуха\~матері позивачки\~ [PERSON] .. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,88 умовні кадастрові гектари, належне померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №454442 від 08.12.2004. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 21.12.2001, яким заповіла усе своє майно, за винятком майнового та земельного паю, дітям свого племінника [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах, а земельний та майновий пай заповіла матері позивачки [PERSON] .. Матір позивачки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Ходорівської державної нотаріальної контори, внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу № 389/2004, а 01.03.2005 їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом відносно права на земельну частку (пай) розміром 1,88 га на підставі сертифікату серії РН № 454442 від 08.12.2004. [INFO] померла матір позивачки [PERSON] .. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 1,88 умовних кадастрових гектари, що вона успадкувала після смерті [PERSON] , але юридично не оформила. Згідно довідки Ходорівської міської ради №37 від 23.01.2024, [PERSON] дійсно була зареєстрована в [ADDRESS] на момент своєї смерті, що наступила [INFO] . Спільно з нею на день смерті проживала, без реєстрації її дочка [PERSON] , [INFO] . У Вибранівській сільській раді заповіт від [PERSON] не посвідчувався. Оскільки заповіту [PERSON] не залишала, то спадкування відбулося за законом. Чоловік покійної [PERSON] помер швидше. Окрім позивачки, на момент смерті [PERSON] , інших спадкоємців першої черги спадкування за законом не було. Батько позивачки і відповідно чоловік покійної, [PERSON] , помер швидше, а саме [INFO] . Оскільки позивачка постійно проживала із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вона вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, де відсутня інформація про заведені спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину, але оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачено, то представник позивачки звернувся із адвокатським запитом у Відділ №5 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та просив надати довідку про наявність у [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вибранівської сільської ради. З довідки від 23.10.2024 вбачається, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Вибранівській сільській раді зареєстрований сертифікат серії РН № 454442 від 08.12.2004 на [PERSON] .. Реєстраційний номер 35. Площа земельної ділянки 1,88 умовних кадастрових гектари. Також довідкою від 23.10.2024 повідомлено, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською РДА по Вибранівській сільській раді відсутній запис про реєстрацію сертифіката належного [PERSON] .. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності, або право користування на вищезгадані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] у відділі не зареєстровано. 30.01.2025 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері, однак нотаріус відмовив їй, у зв`язку із пропуском піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходяться на території Вибранівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, виданих на ім`я спадкодавця. Оскільки місце реєстрації проживання позивачки відмінне від місця реєстрації проживання спадкодавця на час її смерті, то для юридичного оформлення спадщини позивачці необхідно встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім того, позивачка не може оформити прийняту нею спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінали правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай), через втрату такого. За таких обставин \~позивачка змушена звертатися до суду із вимогою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вимогою про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Процесуальні рішення, постановлені по справі Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 04.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 25.02.2025 /а.с.26-27/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 25.02.2025 підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 27.03.2025 /а.с.59-60/. Розгляд справи по суті відбувся 27.03.2025 за участі представника позивачки адвоката Яременка І.О. та свідків [PERSON] та [PERSON] .. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] , адвокат Яременко І.О., заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві. Представник відповідача територіальної громади села Вибранівка в особі Ходорівської міської ради Львівської області подав відзив згідно якого просить розглядати справу без його участі та винести рішення за наявними в ній матеріалів. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] постійно проживала разом з матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини в с. Вибранівка Жидачівський район Львівська область, мали спільний побут та вели спільне господарство. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.9/. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00048158659 від 26.11.2024, 15.06.2011 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №19 та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.10/. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30.07.1985, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про що запис №309 та після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище « [PERSON] » /а.с.11/. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.07.1988, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30.07.1988, про що зроблено відповідний запис №383. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.12/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.12.2003, [PERSON] померла [INFO] у віці 93 роки, про що зроблено запис №30 /а.с.13/. Згідно з заповітом від 21.12.2001, зареєстровано в реєстрі за №149, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, за винятком земельного та майнового паїв, і взагалі все те, що буде належати їй, на день смерті, і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Земельний та майновий пай заповіла [PERSON] /а.с.14/. Відповідно до довідки про внесення до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ : вса 409737, після смерті [PERSON] 28.12.2004 було заведено спадкову справу №389 /а.с.15/. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01.03.2005,зареєстрованого в реєстрі за №121, на підставі заповіту посвідченого секретарем виконкому Вибранівської сільської ради за реєстровим № 149 від 21.12.2001, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] .. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається: з права на земельну частку (пай), розташованої на території Вибранівської сільської ради, Жидачівського району, Львівської області, ССП "Україна" розміром 1,88 га, належного померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Жидачівською райдержадміністрацією, Львівської області, від 08.12.2004, на підставі рішення Жидачівської райдержадміністрації від 19.03.1997 за № 143, Сертифікат зареєстровано 08.12.2004, у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 35 серії РН № 454442 та Витягу з Книги реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Вибранівській сільській Раді народних депутатів, виданого Жидачівським районним відділом земельних ресурсів за №1352 від 08.12.2004 /а.с.15 на звороті/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.02.2008, [PERSON] помер [INFO] у віці 74 роки, про що зроблено відповідний актовий запис №3 /а.с.16/. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.05.2013, [PERSON] померла [INFO] у віці 72 роки, про що зроблено відповідний актовий запис №18 /а.с.17/. Відповідно до довідки про підтвердження спадщини виданої виконавчим комітетом Ходорівської міської ради №37 від 23.01.2024, [PERSON] дійсно була прописана і постійно проживала в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . Спільно з нею на день смерті проживала, без реєстрації, дочка [PERSON] .. Всі будівлі за вказаною адресою, що розташовані на приватизованій земельній ділянці, належать на праві приватної власності дочці [PERSON] .. У Вибранівській сільській раді заповіт від [PERSON] не посвідчувався. Заборони і арешту на належне [PERSON] на праві приватної власності майно, середню земельну частку / пай/ належну їй на підставі «Сертифікату на право на земельну частку (пай)» на земельну ділянку площею 1.88 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Вибранівської сільської ради немає /а.с.18/. Відповідно до інформаційної довідки з Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79107409 від 12.11.2024, за параметрами пошуку [PERSON] інформація відсутня /а.с.19/. Згідно з довідкою управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин відділу №5 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 23.10.2024 повідомлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Вибранівській сільській раді № 1, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 19.03.1997 № 143, за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,88 умовних кадастрових гектарів на території Вибранівської сільської ради. Сертифікат серії ЛВ № 070073/260 зареєстрований 30.05.1997 за № 446. Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією Вибранівській сільській раді № 3, за [PERSON] зареєстровано заміну вищезгаданого документа на сертифікат серії РН № 454442 від 08.12.2004. Реєстраційний № 35. Підстава: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 19.03.1997 № 143. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування на вищезгадані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] у відділі не зареєстровано /а.с.20/. Згідно з довідкою управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин відділу №5 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 23.10.2024 повідомлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Вибранівській сільській раді відсутній запис про реєстрацію сертифіката належного [PERSON] .. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування на вищезгадані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] у відділі не зареєстровано /а.с.21/. Листом приватного нотаріуса Посацької А.О. №06/02-31 від 30.01.2025 [PERSON] було відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки у останньої відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке вона має намір успадкувати /а.с.23/. Також в судовому засіданні була досліджена спадкова справа № 389, заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] /а.с.35-54/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.12.2004, зареєстрованому в реєстрі за №2095, на підставі заповіту посвідченого секретарем виконкому Вибранівської сільської ради за реєстровим № 149 від 21.12.2001, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] в рівних частинах є [PERSON] , яка проживає [ADDRESS] та [PERSON] , яка проживає [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається: з (одної другої) частини житлового будинку, з відповідною частиною надвірних споруд, який розташований на земельній ділянці Вибранівської сільської ради, що знаходиться в [ADDRESS] належного померлій в зазначеній частині на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого виконкомом Жидачівської районної Ради народних депутатів від 19.03.1996 року на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації № 203 від 19.03.1996 року та зареєстрованого в Стрийському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 49 від 19.03.1996. На земельній ділянці знаходиться: один житловий будинок, житловою площею 17,3 м. кв., загальною площею 35,6 м кв. складається з житлової кімнати та кухні (A1), сарай (Б), сарай (В), сарай (Г), погріб (Д), вбиральня (Е), огорожа (1) /а.с.47/. Відповідно до заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від 01.03.2005, [PERSON] зверталась в Ходорівську державну нотаріальну контору для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) /а.с.48/. Згідно з копією сертифікату про право на земельну частку (пай), серії РН №454442 від 08.12.2004, [PERSON] на підставі розпорядження голови РДА від 19.03.1997 №143 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СПП «Україна», розміром 1,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) /а.с.50/. Відповідно до витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) , що видаються Жидачівською РДА по Вибранівській сільській раді №1352 від 08.12.2004, за [PERSON] зареєстрований сертифікат серії РН № 454442 від 08.12.2004. Реєстраційний № 35. Підстава: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 19.03.1997 № 143 /а.с.51/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.03.2005, зареєстрованому в реєстрі за №121, на підставі заповіту посвідченого секретарем виконкому Вибранівської сільської ради за реєстровим № 149 від 21.12.2001, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] , що мешкає с. Вибранівка, Жидачівського району, Львівської області. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається: з права на земельну частку (пай), розташованої на території Вибранівської сільської ради, Жидачівського району, Львівської області, ССП "Україна" розміром 1,88 га, належного померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Жидачівською райдержадміністрацією, Львівської області, від 08.12.2004, на підставі рішення Жидачівської райдержадміністрації від 19.03.1997 за № 143, Сертифікат зареєстровано 08.12.2004, у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 35 серії РН № 454442 та Витягу з Книги реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Вибранівській сільській Раді народних депутатів, виданого Жидачівським районним відділом земельних ресурсів за № 1352 від 08.12.2004 /а.с.53/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст.\~4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом статті 1268 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29\~ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавиці не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавицею, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року. Щодо спадкування матері позивачки [PERSON] після смерті [PERSON] . Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст. 524\~\~статті ЦК УРСР\~ спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і\~\~оскільки\~\~воно\~\~не змінено заповітом. Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 553 ЦК УРСР 1963 року\~спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] успадкувала спірну земельну ділянку після смерті мачухи [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01.03.2005, зареєстрованому в реєстрі за №121. Щодо спадкування позивачкою [PERSON] після смерті матері [PERSON] .. У статті 1216\~ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219\~ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст.ст.1268,1269,1270\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; \~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3\~Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV\~право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30\~травня 2008\~року за\~№ 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Таким чином, судом встановлено факт постійного проживання [PERSON] та спадкодавиці [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] , який підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, а також показами свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавицею позивачці необхідно для юридичного оформлення спадщини, так як відповідно до ч. 3\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , у встановленому законом порядку, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавиця [PERSON] за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості, відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved