Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

19.08.2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] , як спадкоємицею після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення приватизації земельної ділянки та одержання правовстановлюючого документу на земельну ділянку загальною площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташовану в с. Гаразджа, Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області. Вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської від 05 травня 2021 року. [PERSON] , [INFO] , є тіткою та спадкоємицею померлого [PERSON] , що підтверджується довідкою від 23.11.2023 року № 74/02-121, виданою приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Ходачинською Н.І. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 21.10.2023 року № 68503563. Видано свідоцтво про право на спадщину за законом серія № 216352 приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Ходачинською Н.І. від 14.03.2023 року. За час життя [PERSON] був наданий рішенням № 31/7.3 від 05 жовтня 2018 року тридцять першої сесії Піддубцівської сільської ради сьомого скликання дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,12 га, яка знаходиться в с. Гаразджа Піддубцівської сільської ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. Померлий розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, але не встиг внести відомості до Державного земельного кадастру та отримати правовстановлюючі документи на землю. Враховуючи викладене, просить суд визнати за нею, [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ), як спадкоємицею після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення приватизації земельної ділянки та одержання правовстановлюючого документу на земельну ділянку: загальною площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташовану в с. Гаразджа Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.08.2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом та одержання правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Розпорядженням керівника апарату суду від 05.12.2024 року № 95/01-06 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи у зв`язку із звільненням у відставку судді Луцького міськрайонного суду Волинської області [PERSON] , здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи між суддями, відповідно до якого справу передано на розгляд судді Антіповій Т.А. Відповідно до Ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.12.2024 року зазначена цивільна справа прийнята до провадження суддею Антіповою Т.А., призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 25.03.2025 року до суду від представника позивача- адвоката Кузя О.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі, та без участі позивача, [PERSON] , позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 119-122). 25.03.2025 року до суду від представника відповідача Ольги Овсіюк надійшла заява про розгляд справи без участі представника Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області, проти задоволення позову не заперечують (а.с. 123). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 05 жовтня 2018 року № 31/7.3 надано [PERSON] дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,1200 га, яка знаходиться в с. Гаразджа Піддубцівської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (а.с.16 зворот). При житті [PERSON] , в 2020 році було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у його ( [PERSON] ) власність, площею 0,12 га , яка знаходиться в с. Гаразджа Піддубцівської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку, але [PERSON] за життя не встиг внести відомості до Державного земельного кадастру та отримати правовстановлюючі документи на землю, не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки (а.с.14-22). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської від 05 травня 2021 року (а.с. 5). \~ \~ \~ \~ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 21.10.2021 року № 66932450 (а.с.54). 03 травня 2021 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Ходачинською Н.І. заведено спадкову справу № 31/2021 після смерті [PERSON] (а.с. 48-64). [PERSON] , [INFO] , є тіткою та спадкоємицею померлого [PERSON] , що підтверджується довідкою від 11.11.2021 року № 271/1.9.1, виданої приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Ходачинською Н.І. Окрім цього, відповідно до даної довідки вбачається, що спадкодавець [PERSON] земельну ділянку для обслуговування житлового будинку не приватизував (а.с.51). Позивач - [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла належним чином та у визначений законом строк, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 31/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.49). 14.03.2023 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з цілого житлового будинку [ADDRESS] , зареєстровано в реєстрі № 237 приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Ходачинською Н.І. (а.с.12, 61), та свідоцтво про право на спадщину, яка складається з коштів в сумі 12\~468,72 грн. з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією , що знаходяться в АТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» на поточному рахунку, зареєстровано в реєстрі за № 238 (а.с. 63). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно та майнові права, що належать спадкодавцеві на день смерті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. \~ \~ \~ \~ Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: -цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; -свідоцтвом про право на спадщину. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; -виготовлення технічної документації на земельні ділянки; -визначення меж земельної ділянки в натурі; -погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; -одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Перехідними положеннями Земельного кодексу України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Отже, якщо видача державного акту про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акту на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. \~ \~ \~ \~ Отже, якщо видача державного акту про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина 3 статті 116 ЗК України). \~ \~ \~ \~ Як встановлено судом, позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом. Успадкувавши спадкове майно, вона успадкувала право на завершення приватизації, яке мав за життя спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно. Спадкодавець за життя не завершив приватизацію зазначеної вище земельної ділянки. Дана обставина стала причиною не отримання ним правовстановлюючих документів на землю, що унеможливлює спадкування позивачем земельної ділянки. Із урахуванням зазначених вище вимог, суд вважає, що позивач [PERSON] є спадкоємицею після смерті [PERSON] , [INFO] . У визначений строк позивачка звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. У зв`язку із подання цієї заяви нотаріальною контрою відповідно до законодавства України було заведено спадкову справу. Однак свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку не було видано в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця. На спадкове майно, окрім позивачки, інших спадкоємців немає, що підтверджуються копією спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , тому суд вважає за доцільним задовольнити позовні вимоги. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. \~ \~ \~ \~ Крім того, згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього кодексу. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивач, прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки, у зв`язку з чим, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved