Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, розташованим за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , встановити, що спадкоємець [PERSON] фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , договору дарування від 05.06.1969 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К. в реєстрі за № 1/2792, посвідченого на прізвище ім`я по батькові [PERSON] , встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтва про право на спадщину від 18.11.1954 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Пищевим І.І. в реєстрі за № 3-3246, посвідченого на прізвище ім`я по батькові [PERSON] та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на 4/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що листом приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. № 377/01-16 від 23.11.2023 року, їй повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що відсутні докази родинного зв`язку з померлою [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Допитані в\~судовому засіданні\~в якості\~свідків [PERSON] \~та [PERSON] \~пояснили,\~що спадкодавець\~ [PERSON] \~постійно проживала\~разом зі\~своїм чоловіком\~ [PERSON] \~та донькою\~ [PERSON] \~за адресою: [ADDRESS] , спадкоємці постійно проживали за цією адресою, обробляли город, здійснювали ремонт будинку. На момент смерті батька [PERSON] в будинку постійно проживала [PERSON] , донька спадкодавця, яка підтримувала спадкове майно в належному стані та залишилась проживати в будинку після смерті батька. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~належать 4/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.11.1954 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Піщевим І.І., зареєстрованого в реєстрі за № 3-3246 (3/10 частки) та договору дарування від 05.06.1969 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2792 (1/2 частка), що також підтверджено довідкою № 130 від 06.02.2024 року, виданою КП «Ізмаїльське МБТІ». В судовому засіданні встановлено, факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , договору дарування від 05.06.1969 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К. в реєстрі за № 1/2792, посвідченого на прізвище ім`я по батькові [PERSON] та факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтва про право на спадщину від 18.11.1954 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Пищевим І.І. в реєстрі за № 3-3246, посвідченого на прізвище ім`я по батькові [PERSON] . З наданих суду правовстановлюючих документів на частку житлового будинку вбачається, що допущені описки в прізвищі власника « [PERSON] », « [PERSON] » замість « [PERSON] » є технічними, що доведено матеріалами спадкової справи [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем майна якої являється її донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 25.08.1951 року Ізмаїльським обласним архівом РАЦС та свідоцтвом про шлюб від 20.04.1950 року, виданого Ізмаїльським обласним архівом РАЦС. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.01.1979 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС, [PERSON] померла [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77095075 від 25.05.2024 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: -чоловік [PERSON] , що підтверджено актовим записом про шлюб № 135 від 20.04.1950 року, складеним відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайоного управління юстиції Одеської області; -донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міським бюро РАЦС та актовим записом про реєстрацію шлюбу № 101 від 20.02.1970 року, складеним відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайоного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно до\~ст.\~548\~ЦК УРСР\~(1963\~року)\~для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не допускається\~прийняття спадщини\~під умовою\~або з\~застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно п.\~1\~ч.1\~ст.\~549\~ЦК УРСР\~1963\~року \~визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] вступили у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~належать 2/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , які належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.11.1954 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Піщевим І.І., зареєстрованого в реєстрі за № 3-3246 (3/10 частки) та договору дарування від 05.06.1969 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2792 (1/2 частка), які він фактично прийняв у спадщину після смерті [PERSON] , але юридично не оформив. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.05.1982 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС, [PERSON] помер [INFO] . Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77095060 від 25.05.2024 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являється: -донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міським бюро РАЦС та актовим записом про реєстрацію шлюбу № 101 від 20.02.1970 року, складеним відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайоного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] вступила у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~належать 4/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , які належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.11.1954 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Піщевим І.І., зареєстрованого в реєстрі за № 3-3246 (3/10 частки) та договору дарування від 05.06.1969 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2792 (1/2 частка), які вона фактично прийняла у спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , але юридично не оформила. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77084715 від 24.05.2024 року, наданої приватним нотаріусом Гончаровою О.С., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03.06.1986 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.01.1971 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 26.10.1991 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відповідною будинковою книгою на житловий будинок, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~належать 2/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , які належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.11.1954 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Піщевим І.І., зареєстрованого в реєстрі за № 3-3246 (3/10 частки) та договору дарування від 05.06.1969 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2792 (1/2 частка), які він фактично прийняв у спадщину після смерті [PERSON] , яка фактично прийняла у спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , але юридично не оформив. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.01.2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77095052 від 25.05.2024 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Спадкоємців за законом першої черги відповідно до ст.\~1261\~ЦК України\~після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину немає. Відповідно до ст.\~1262\~ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємцем за законом другої черги, відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - сестра [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 27.01.1971 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 26.10.1991 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 03.06.1986 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС, батьками зазначені « [PERSON] та [PERSON] ». Згідно до ч. 1 ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відповідною будинковою книгою на житловий будинок, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає. Письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. № 377/01-16 від 23.11.2023 року, позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що відсутні докази родинного зв`язку з померлою [PERSON] . Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved