Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася в суд із позовом до Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання прав забудовника житлового будинку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 29 квітня 2021 року помер її чоловік [PERSON] , який був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . За життя чоловік отримав дозвільні документи на будівництво житлового будинку та господарських будівель на власній земельній ділянці по [ADDRESS] , однак завершити будівництво та здати об`єкт в експлуатацію не встиг. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема й на вищезгадане домоволодіння. Вона є єдиним спадкоємцем майна померлого, оскільки діти [PERSON] та [PERSON] відмовилися від отримання своєї частки у спадщині, а тому для оформлення спадкових прав звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. 22 серпня 2024 року, приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Максьом Г. І., їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована у [ADDRESS] . Оскільки в інший спосіб, окрім звернення до суду, не може підтвердити своє право спадкування прав та обов`язків забудовника щодо будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , просить суд ухвалити відповідне рішення. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилася подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Представник відповідача Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у підготовче судове засідання не з`явився, у поданій заяві селищний голова вимоги позову визнав, просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідно до положень ч.2 \~ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд приймає до уваги ті обставини, що представник відповідача позовні вимоги визнає, відсутні інші спадкоємці за даними Спадкового реєстру, що свідчить, що права, свободи та інтереси інших осіб не будуть порушені. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України в день його смерті відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно. Із досліджених судом, світлокопії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15 лютого 1975 року, встановлено, що [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON] (а.с.17). Відповідно до довідки приватного нотаріуса Максьом Г. І. №184/02-14 від 18.04.2024 року [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [INFO] , її чоловіка [PERSON] (а.с.9). Як встановлено з довідки №1052 Солотвинської селищної ради від 29 квітня 2021 року, [PERSON] , який помер [INFO] , проживав до дня смерті у будинку в [ADDRESS] . Разом з ним на момент смерті була зареєстрована та проживала, дружина [PERSON] (а.с.47). Позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого, однак постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Максьом Г. І. №413/02-31 від 04.09.2024 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на незавершений будівництвом житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , їй відмовлено через те, що нею не подано документів на право власності на це майно, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на незавершений будівництвом житловий будинок (а.с.8). Із досліджених судом заяв [PERSON] та [PERSON] , посвідчених приватним нотаріусом Максьом Г. І. 12 жовтня 2021 року, встановлено, що останні відмовились від спадщини за законом та за заповітом після смерті батька [PERSON] на користь [PERSON] , дружини спадкодавця (а.с.48; 49). Згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Максьом Г. І. 22 серпня 2024 року, [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , у тому числі з урахуванням 2/3 часток у спадщині, від яких відмовилися донька спадкодавця [PERSON] (1/3 частка у спадщині), син спадкодавця [PERSON] (1/3 частка у спадщині). Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер: 2620483801:01:003:0386, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцеві на підставі Договору дарування земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Максьом Г. І. 13 травня 2013 року за №1000 (а.с.10). Відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 16.08.2024 року, встановлено, що [PERSON] 07 травня 2013 року, звернувся із заявою на право виконання будівельних робіт №3341 та повідомив про початок будівельних робіт будівництва 5-ти кімнатного індивідуального житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-16). Відповідно до технічного паспорту від 05.07.2024 року Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації, до складу домоволодіння входить: житловий будинок (літ А поверх 1, заг. пл. 110,6 м.кв, жит. пл.53,12 м.кв), мансарда (заг. пл. 108,1 кв.м., жит. 108,1 м.кв.) криниця (№1) (а.с.12-14). Згідно зі ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно п. 8 постанови Пленуму Верхового Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов`язки входять до складу спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З матеріалів справи встановлено, що спадкодавець здійснював будівництво будинку, маючи на це відповідний дозвіл, але будинок не зданий в експлуатацію. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. До складу спадщини після смерті [PERSON] входять права та\~обов`язки\~забудовника житлового\~будинку з\~господарськими будівлями\~та спорудами\~на [ADDRESS] . Проте спадкодавець за життя не здав вказаний будинок в експлуатацію, у зв`язку із чим нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи той факт, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки діти [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини за законом та за заповітом після смерті останнього, який не завершив будівництво житлового будинку та не здав його в експлуатацію, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, за [PERSON] слід визнати права та обов`язки забудовника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на [ADDRESS] . На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved