Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивач ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», в особі директора - Гедзь О.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором позики №1649574 від 24.03.2021 року, посилаючись на те, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» є правонаступником первісного кредитора - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та має право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] . Пояснює, що вищевказаний Договір позики був укладений між первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою [PERSON] у формі електронного документа із застосуванням відповідачкою електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора «R08BB9WBla», що був надісланий на електронну адресу [INFO] у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Стверджує, що на виконання умов вищезазначеного Договору позики №1649574 від 24.03.2021 року, первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» були перераховані кошти у сумі 5000,00 гривень на банківську картку відповідачки [PERSON] № [NUMBER] . Зазначає, що відповідно до умов вищевказаного Договору відповідачка зобов`язалась повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом. Вказує, що 26.10.2021 року на підставі Договору факторингу №2610 право вимоги за вищевказаним Договором позики №1649574 від 24.03.2021 року було передано від первісного кредитора - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія управління активами», а 03.04.2023 року на підставі іншого Договору факторингу №030423-ФК право вимоги перейшло від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до позивача - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Стверджує, що відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним Договором позики №1649574 від 24.03.2021 року не виконала, у зв`язку з чим у відповідачки виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на момент подання позову складає 16940,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 11940,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вказує, що 14.11.2024 року позивач направив відповідачці письмову вимогу про погашення заборгованості, однак відповідачка не вчинила жодних дій щодо виконання своїх зобов`язань, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду. На підставі викладеного, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», в особі директора - Гедзь О.В., просить суд стягнути з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», код ЄДРПОУ: 43311346, юридична адреса: 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, суму заборгованості за Договором позики №1649574 від 24.03.2021 року у розмірі 16940,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 11940,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім цього, позивач ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», в особі директора - Гедзь О.В., просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь товариства судові витрати, зокрема: сплачений позивачем при подачі до суду позову судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2024 року було прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», в особі директора - Гедзь О.В., до [PERSON] про стягнення заборгованості; призначено по зазначеній цивільній справі судове засідання на 21 січня 2025 року. В судове засідання призначене на 20.03.2025 року представник позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» - адвокат Ткаченко Ю.О. не з`явилась, однак згідно змісту спрямованої до суду директором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» - Гедзь О.В. відповіді на відзив останній просив розглянути справу у відсутності представника товариства та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім цього, згідно вищевказаної спрямованої до суду директором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» - Гедзь О.В. відповіді на відзив останній стверджує, що відповідачка підтвердила ознайомлення з умовами договору та правилами надання позики, оскільки без зазначеного остання технічно б не змогла укласти договір з первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Вказує, що вищевказаний Договір позики №1649574 від 24.03.2021 року містить умови про пролонгацію строку позики на 90 днів, а тому вважає правомірним нарахування передбачених Договором процентів протягом строку користування відповідачем кредитним договором, зокрема починаючи з 24.03.2021 року по 22.07.2021 року. Зауважує, що відповідачка порушила умови програми лояльності, що спричинило застосування базової ставки 1,99% замість пільгової 1,09%, а тому вважає правомірним і повністю підтвердженим належними та допустимими доказами наявність у відповідачки [PERSON] заборгованості у розмірі 16940,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 11940,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. На основі викладеного, директор ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» - Гедзь О.В. просить суд задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідачки судові витрати, в тому числі й витрати на правничу допомогу. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Калінін С.К. в судове засідання призначене на 20.03.2025 року не з`явились, хоча повідомлялись судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності. Крім цього, згідно спрямованого представником відповідача до суду відзиву останній вказує, що з огляду на погоджені сторонами умови договору позики, відсутні підстави для нарахування процентів з 23 квітня 2021 року, оскільки позика надавалася відповідачці строком з 24 березня 2021 року до 23 квітня 2021 року. Стверджує, що у матеріалах справи відсутні докази щодо пролонгації Договору. Вказує, що сторони узгодили розмір нарахованих відсотків за цей період з розрахунку зниженої процентної ставки 1,09%, а тому вважає обґрунтованим стягнення з відповідачки на користь позивача процентів саме в розмірі 1635,00 грн., а також заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000,00 грн. На основі викладеного, представник відповідачки [PERSON] - адвокат Калінін С.К. частково визнає позовні вимоги, зокрема просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Договором позики №1649574 від 24.03.2021 року у розмірі 6635,00 грн., з яких: 1635,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами; 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту. А також, просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду в розмірі 948,79 грн. та понесені останнім витрати на правничу допомогу в розмірі 1370,86 грн. Крім цього, представник відповідачки просить суд стягнути з позивача на користь відповідачки понесені останньою витрати на правничу допомогу в розмірі 3345,77 грн. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 24.03.2021 року між відповідачем [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісним кредитором) був укладений Договір позики №1649574, відповідно до змісту якого первісним кредитором було надано відповідачеві кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 30 днів (до 23 квітня 2021 року), а відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути зазначені грошові кошти у вищевказані строки, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, які відповідно до п.2 вищевказаного Кредитного договору становлять 1,99% - базова процентна ставка; 1,09% - знижена процентна ставка; 2,70% - процентна ставка за понадстрокове користування кредитом; 397,85% - орієнтовна реальна річна процентна ставка (т.1 а.с.150). Вищевказаний кредитний договір був підписаний відповідачкою [PERSON] із застосуванням її електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора «R08BB9WBla», у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується Довідкою про ідентифікацію, що видана первісним кредитором - «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (т.1 а.с.172). На виконання умов вищевказаного Договору позики №1649574 від 24.03.2021 року первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було спрямовано на картковий рахунок зазначений відповідачкою [PERSON] № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. (т.1 а.с.177), що не заперечується в спрямованому до суду відзиві представником відповідачки. Зазначене також підтверджується Довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» Вих.№КД-0000002148/ТНПП від 14.11.2024 року (т.1 а.с.176). Таким чином, первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» належним чином було виконано свої зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором, зокрема шляхом надання відповідачці кредитних коштів в розмірі 5000,00 грн., в порядку передбаченому умовами Кредитного договору. При цьому, відповідачка [PERSON] в порушення умов вищевказаного Кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконала, зокрема не сплатила в передбачені Договором строки заборгованість по тілу кредиту, а також не сплатила відсотки за користування кредитом, що також не заперечується представником відповідача у спрямованому до суду відзиві на позов. Так, згідно розрахунку заборгованості [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Договором позики №1649574 від 24.03.2021 року (т.1 а.с.140-145) вбачається, що сума боргу [PERSON] по вищевказаному Кредитному договору становить у розмірі 16940,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 11940,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статтей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність у відповідача вищевказаної заборгованості за вищевказаним Договором позики №1649574 від 24.03.2021 року. Разом з тим, суд не може в повній мірі погодитись з вищезазначеними розрахунками заборгованості відповідачки [PERSON] , які зазначені позивачем у спрямованому до суду розрахунку заборгованості [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Договором позики №1649574 від 24.03.2021 року (т.1 а.с.140-145), виходячи з наступного. Так, спрямовані до суду матеріали справи не містять письмових підтверджень того, що саме вищевказані направлені до суду позивачем Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (т.1 а.с.151-171), були надані відповідачці, виходячи також й з того, що зазначені Правила не містять власноручного підпису відповідачки [PERSON] . При цьому, надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (т.1 а.с.151-171), на переконання суду, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою вищевказаного Кредитного договору, враховуючи й те, що вони не підписані відповідачкою. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. При цьому, зазначене в тексті Договору позики №1649574 від 24.03.2021 року посилання на вищевказані Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (т.1 а.с.151-171) (https://mycredit.ua/ru/documents-license/) містить лише Правила в редакції від 10.10.2024 року, а тому суд позбавлений можливості дослідити вказані позивачем Правила, згоду на які нібито надала відповідачка [PERSON] , підписавши вищевказаний Договір позики №1649574 від 24.03.2021 року. Таким чином, суд не може брати до уваги вищевказані спрямовані до суду позивачем Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (т1 а.с.151-171). При цьому, вищезазначений Договір позики №1649574 від 24.03.2021 року (а.с.150) містить лише відомості про те, що первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було надано відповідачці кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 30 днів (до 23 квітня 2021 року), однак жодних відомостей про пролонгацію строку кредитування до 90 днів та про умови такої пролонгації вищевказаний Договір не містить. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16. При цьому, очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем невірно було розраховано проценти за користування відповідачкою [PERSON] кредитними коштами, оскільки зазначені проценти були нараховані позивачем відповідачці поза межами 30-ти денного строку кредитування відповідачки, а тому зазначені відсотки за користування кредитом, на переконання суду, слід перерахувати. Так, відповідно до умов вищевказаного Договору позики №1649574 від 24.03.2021 року (а.с.150) вбачається, що відповідачці були надані первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн. строком на 30 днів. При цьому, базова процентна ставка за користування кредитними коштами становить 1,99% за кожний день. Таким чином, розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідачки за вищевказаним Договором позики №1649574 від 24.03.2021 року становлять 2985,00 (30 х 1,99% х 5000). При цьому, посилання представника відповідача на те, що позивачем мали б нараховуватись проценти за користування кредитом з урахуванням зниженої процентної ставки, що становить 1,09%, не можу братися судом до уваги, враховуючи також те, відповідачкою було допущено прострочення заборгованості за користування кредитом. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно нараховувались проценти за користування кредитними коштами із врахуванням базової процентної ставки у розмірі 1,99% за кожний день користування. Таким чином, суд приходить до висновку, що сукупний розмір заборгованості відповідачки [PERSON] за Договором позики №1649574 від 24.03.2021 року становить 7985,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 2985,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. При цьому, судом встановлено, що 26.10.2021 року право вимоги первісного кредитора - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до відповідачки [PERSON] за Договором позики №1649574 від 24.03.2021 року було передано ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», що підтверджується Договором факторингу №2610 від 26.10.2021 року (т.1 а.с.179-187), Актом прийому-передачі Реєстру заборгованостей за Договором факторингу №2610 від 26.10.2021 року (т.1 а.с.192), Актом прийому-передачі інформації згідно Реєстру заборгованості в електронному вигляді за Договором факторингу №2610 від 26.10.2021 року (т.1 а.с.194), Реєстром прав вимог №2 від 26.10.2021 року (т.1 а.с.195-197), а також Актом звірки від 26.10.2021 року (т.1 а.с.200-201). 03.04.2023 року на підставі Договору факторингу №030423 вищезазначене право вимоги перейшло від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» до позивача - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що підтверджується Договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року (т.1 а.с.202-210), Актом прийому-передачі Реєстру заборгованостей за Договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року (т.1 а.с.215), Актом прийому-передачі інформації згідно Реєстру заборгованості в електронному вигляді за Договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року (т.1 а.с.216), Актом звірки від 03.04.2023 року (т.1 а.с.220), а також Реєстром заборгованості від 03.04.2023 року (т.1 а.с.217-219). Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що до позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», в передбаченому законом порядку, перейшло право вимоги первісного кредитора - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до відповідачки [PERSON] , а тому суд приходить до висновку, що позивач має право на звернення до суду із зазначеним позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за вищевказаним кредитним договором, зокрема, у розмірі 7985,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 2985,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Щодо розподілу витрат на правову допомогу та судового збору, то суд зазначає наступне. Так, відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, із витрат пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009 щодо офіційного тлумачення статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Судом встановлено, що 01.11.2024 року між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» був укладений Договір про надання правничої допомоги №01-11/2024 (а.с.222-227). Відповідно до спрямованого позивачем до суду Акту №1-П прийому-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/2024 від 02.12.2024 року (т.1 а.с.230-232) та Акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 01.11.2024 року (т.1 а.с.233-235) вбачається, що адвокатом Ткаченко Ю.О. було надано позивачу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» послуги з правничої допомоги по даній цивільній справі на загальну суму 3500,00 грн., які були сплачені позивачем, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією переказу коштів від 12.12.2024 року (т.1 а.с.236). Таким чином, розмір витрат на правничу допомогу, які були понесені позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» становлять 3500,00 грн. Крім цього, судом встановлено, що 22.01.2025 року між відповідачкою [PERSON] та АО «Калінін і Партнери» був укладений Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н (т.2 а.с.30-32). Відповідно до спрямованого представником відповідача Акту приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 03.02.2025 року (т.2 а.с.37) вбачається, що АО «Калінін і Партнери» було надано відповідачці [PERSON] послуги з правничої допомоги по даній цивільній справі на загальну суму в 5500,00 грн., які складаються з наступних послуг: усна консультація клієнта щодо захисту його прав по справі №727/14108/24 - 1 год. (вартістю 500,00 грн.); вивчення та аналіз позовної заяви з додатками щодо заборгованості за Договором позики №1649574 від 24.03.2021 року - 2 год. (вартістю 1000,00 грн.); складання, оформлення, подання до суду в інтересах клієнта відзиву на позовну заяву по справі №727/14108/24 за позовом ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості - 8 год. (вартістю 4000,00 грн.). Таким чином, розмір витрат на правничу допомогу, які були понесені відповідачкою [PERSON] становить 5500,00 грн. Частиною 2 статті 141 ЦПК України, передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» були задоволені судом частково, зокрема в розмірі 7985,00 грн., що становить 47,00%. Таким чином, на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, в тому числі й витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи викладене, розмір витрат на правничу допомогу, що були понесені позивачем підлягають зменшенню пропорційно задоволеним позовним вимогам та становлять 1645,00 грн. (3500,00 х 47,00%). При цьому, суд вважає, що послуги з правової допомоги зазначені представником відповідача в Акті приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 03.02.2025 року (т.2 а.с.37) не відповідають критерію розумності та реальності витрат, зокрема обсяг вказаного в розрахунку часу, а також вартість написання адвокатом відзиву у даній справі не може коштувати 4000,00 грн., враховуючи і те, що зазначена справа являється малозначною та, відповідно, не потребує великих затрат часу. А тому, вищевказані витрати відповідача з написання відзиву підлягають зменшенню судом до 1000,00 грн. Таким чином, суд вважає, що відповідачем та її представником було доведено належними та допустимими доказами понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. Водночас, вищезазначені витрати на правничу допомогу, які були понесені відповідачкою [PERSON] також підлягають зменшенню, на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, та становлять, враховуючи часткове задоволення судом позову, 1325,00 грн. (2500 х 53,00%). Частиною 10 ст.141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. На підставі зазначеного, відповідачка має компенсувати на користь позивача різницю суми витрат на правничу допомогу у розмірі 320,00 грн. (1645 - 1325). Крім цього, з відповідачки [PERSON] , на підставі п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» сплачений останніми при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1138,53 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial