Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною\~заявою до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Обухівська державна нотаріальна контора, про скасування обтяження нерухомого майна. Обґрунтовуючи свою заяву тим, що [INFO] загинув\~на службі\~в лавах\~Збройних сил\~України її\~чоловік [PERSON] ,\~до зміни\~прізвища - [PERSON] . [PERSON] ,\~являвся співвласником\~квартири [ADDRESS] .\~Позивач є\~ спадкоємцем померлого\~першої черги\~за законом\~та маючи\~намір отримати\~спадок,\~який залишився\~після смерті\~чоловіка в\~передбачений законодавством\~термін позивач\~звернулася до\~Обухівської державної\~нотаріальної контори\~Київської області\~із заявою\~про прийняття\~спадщини за\~законом. Під час\~підготовки свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~на спадкове\~майно Обухівська\~державна нотаріальна\~контора Київської\~області затримала\~видачу вищезазначеного\~свідоцтва в\~зв`язку з\~виявленням арешту\~на все\~нерухоме майно\~ [PERSON] ,\~Обухівський відділ\~державної виконавчої\~служби в\~Обухівському районі\~Київської області\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Київ)\~повідомило листом відомості про\~накладення арешту\~на майно\~громадянина [PERSON] \~відсутні,\~так як\~виконавче провадження\~було знищено\~і надання\~інформації про\~накладення арешту\~не можливе\~в зв`язку\~зі знищенням\~архівних справ\~та рекомендували\~звернутись до\~суду.\~За позивача\~інформацією,\~ [PERSON] \~приблизно у\~2008\~році уклав\~договір з\~ПАТ «КБ\~«Надра» на\~отримання кредиту,\~в 2011-2012\~роках заборгованість\~по кредитному\~договору була\~погашена,\~однак довідку\~у ПАТ\~«КБ «Надра»\~не отримав,\~в зв`язку\~з тим,\~що дана\~послуга платна.\~Згідно даних\~архівів,\~які знаходяться\~у володінні\~Фонду,\~між ПАТ\~«КБ «НАДРА»\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~заборгованість за\~яким погашено,\~дана відповідь була надана до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для закриття виконавчого провадження, відкритого у відношенні [PERSON] та зняття арешту з усього нерухомого майна [PERSON] , але від Обухівського ВДВС Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), була отримана усна інформація, про відсутність підстав у задоволені заяви позивача, в зв`язку з тим, що в ній не міститься інформація, що заборгованість сплачена по рішенню суду на підставі якого відкривалось виконавче провадження. На повторний запит до Фонду, щодо уточнення інформації по сплаченій заборгованості [PERSON] була отримана відповідь, що у Фонді відсутні первинні документи ПАТ «КБ «НАДРА», Згідно даних архівів ПАТ «КБ «НАДРА», які знаходяться у володінні Фонду, заборгованість за кредитним договором була погашена. Для вирішення питання про звільнення майна з під арешту позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 30 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 31 січня 2025 року протокольною ухвалою було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Представники відповідача Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. Представник третьої особи на стороні позивача: Обухівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідно до ст. 280 ЦПК\~України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов до висновку про розгляд справи у заочному порядку. Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії». Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 липня 2022 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] про шлюб виданим Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02.07.2022 року, актовий запис № 257, прізвище після державної реєстрації шлюбу: у чоловіка та дружини « [PERSON] (а)». (т.1 а/с-23). [INFO] [PERSON] загинув на службі в лавах Збройних сил України, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03.10.2022 року, свідоцтво серії [NUMBER] , актовий запис № 2608.(т.1 а/с -24). Як вбачається з Свідоцтва про право власності на житло від 08.02.1994 № 978 [PERSON] , являвся співвласником квартири [ADDRESS] . (т. 1 а/с 5). Згідно Свідоцтва про зміну імені Серія [NUMBER] від 09.08.2006. [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] (т. 1 а/с-25). Відповідно до довідки інформації з ДРРП на нерухоме майно від 16.07.2024 № 387019314 накладений арешт на все нерухоме майно [PERSON] відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 32642836 виданої 25.05.2014 ВДВС Обухівського МРУЮ заступником начальника Голубець Н.М. за реєстраційним номером обтяження 4982998 (т. 1 а/с-14). Як вбачається з листа Обухівської державної нотаріальної контори № 586/02-14 від 29.07.2024 видача свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно затримується до зняття арешту та запису ДРРП, що підтверджується довідкою з ДРРП на нерухоме майно від 16.07.2024 № 387019314, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 32642836 виданої 25.05.2014 ВДВС Обухівського МРУЮ заступником начальника Голубець Н.М. за реєстраційним номером обтяження 4982998, особа в інтересах якої встановлено обтяження: ПАТ «КБ «Надра» (т.1 а/с- 15). У подальшому в зв`язку з позбавленням прав позивачки отримати свідоцтво про право на спадщину спадкоємця за законом вона звернулась до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на що отримала листа вих. № 60214, що станом на 18.07.2024 Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відомості про накладення арешту на майно громадянина [PERSON] відсутні, так як виконавче провадження було знищено і надання інформації про накладення арешту не можливе в зв`язку зі знищенням архівних справ (т. 1 а/с - 16). Для з`ясування даних обставин позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який листом від 10.10.2024 року вих. 60-10299/24 повідомив, що згідно даних архівів, які знаходяться у володінні Фонду, між ПАТ «КБ «НАДРА» та [PERSON] було укладено кредитний договір від 07.08.2008 за №126\\П\\61\\2008-980, заборгованість за яким погашено 26.11.2012 (т. 1 а/с-11). Відповідно до відомостей, що містять в матеріалах справи, 14.11.2024 до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) була надана відповідь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для закриття виконавчого провадження, відкритого у відношенні [PERSON] та зняття арешту з усього нерухомого майна [PERSON] (т. 1 а/с 17). Як вбачається з відповіді на повторний запит до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.12.2024 року вих. 60-12655 що у Фонді відсутні первинні документи ПАТ «КБ «НАДРА», в т. ч. і ті, що стосуються кредитного портфелю. В Єдиній операційно-інформаційній системі Фонду (далі ЄОІС) зберігається інформація щодо кредитів, рахунків, руху коштів по рахунках, відкритих у неплатоспроможних банках, починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації у банку. Згідно даних архівів ПАТ «КБ «НАДРА», які знаходяться у володінні Фонду, заборгованість за кредитним договором № 126\\П\\61\\2008-980 від 07.08.2008, укладеним з зазначеною у Вашому запиті фізичною особою, була погашена в повному обсязі 26.11.2012 через касу банку. Інша інформація, яка запитується, щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 126\\П\\61\\2008-980 від 07.08.2008, у Фонді відсутня. Відповідно до ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч. 2\~ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно ч. 1\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 цього\~Закону\~передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно п. 5.1.4 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999\~(яка діяла станом на час накладення арешту), стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, потрібних для виконання за виконавчими документами, з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору. Якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, то стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Стягнення може бути звернено на майно боржника, яке належить йому на праві приватної власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 4\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльностісуб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою\~статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому\~статтею 11\~Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». Відповідно до ч. 5\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до вимог\~ст.41 Конституції України\~та ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За змістом статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5\~статті 1268 ЦК\~встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин право реалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України\~та Конвенції. Застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених Законом. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, арешт накладений на все нерухоме майно [PERSON] , накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, серія та номер 32642836 від 25.05.2012 ВДВС Обухівського МРУЮ Київської області та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 11636254 від 14.03.2014 Реєстраційною службою Обухівського МРУЮ Київської області, номер запису про обтяження: 4982998 від 14.03.2014, порушує можливості прийняття спадщини за законом, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, а порушене право позивача підлягає судовому захисту, так як у матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачів та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту.

Outcome: approved