Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 27.11.2018 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, актовий запис №12. Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Вказуючи, що на примирення з відповідачем не згідна, їхній шлюб існує лише формально і його збереження суперечить їх інтересам, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Ухвалою судді\~від 29.10.2024\~року позовну\~заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 28.11.2024 року за клопотанням відповідача сторонам надано строк на примирення - три місяці. 03.03.2025 року ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилася. Позивач подала до суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказує, що позов визнає, та просить справу розглядати за його відсутності. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. За змістом ч.1 ст.206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони з 27.11.2018\~року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, актовий запис №12 (а.с. 4). Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 11). У ході розгляду справи встановлено, що позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують, між ними немає взаєморозуміння та припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, проживають окремо та їхній шлюб існує лише формально. Протягом наданого судом строку для примирення сторони не примирилися. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати та відновити позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Судові витрати, відповідно до поданої заяви, залишити за позивачем. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved