Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

В вересні 2024 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] за участю третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказав, що перебував із відповідачем у шлюбі, від якого народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідач не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям, не сплачує аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Представник позивача, позивач в судовому засіданні, позов підтримали та просили задовольнити, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не подала. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні щодо розв`язання спору покладається на думку суду, висновок органу опіки та піклування підтримує. За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.12.2010 справа № 2-7575/10 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно актового запису про шлюб № 163 від 27.10.2022 [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку із одруженням. Встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] . Згідно довідки Хмельницької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 24, [PERSON] є ученицею школи, навчається в 9-Г класі, також зазначено, що мати [PERSON] до школи не приходить, навчанням дочки не цікавиться з 01 вересня 2015 року і по сьогоднішній час. В першому відділі ДВС у м. Хмельницькому ЦМУ МЮ (м. Київ) на виконанні перебуває виконавче провадження ВП № 73782484 з примусового виконання виконавчого листа № 686/17302/20 від 09.02.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Станом на 01.04.2024 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки становить 141 911 грн. 25 коп. Опитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] пояснила, що проживає з батьком та його дружиною, яку вважає своєю матір`ю, іншої матері не знає і ніколи з нею спілкувалась. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Судом встановлено, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.08.2024 справа № 686/21517/24 [PERSON] визнано винною у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 184 КУпАП, а саме, ухиленні від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачені ст. 150 СК України, щодо виховання своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а саме з 2010 року не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її життям та зоров`ям, не забезпечує її матеріально, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Згідно з висновком Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради від 24.01.2025 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачка в повному обсязі ухилилася та ухиляється від обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не піклувалася про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, що достовірно встановлено в судовому засіданні, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20грн.

Outcome: approved