Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. Цей позов надійшов до Любешівського районного суду Волинської області 03 січня 2025 року з Камінь-Каширського районного суду Волинської області у порядку статті 31 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Ухвалою суду від 08 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. Представником позивача 09 січня 2025 року недоліки позовної заяви усунуто. Ухвалою суду від 10 січня 2025 року відкрито загальне позовне провадження. Підготовче провадження у справі закрито 19 лютого 2025 року з призначенням справи до судового розгляду на 11 березня 2025 року. Відповідачем [PERSON] 17 лютого 2025 року подано пояснення по справі, які суд прийняв до розгляду як відзив на позовну заяву. Представником позивача 24 лютого 2025 року подано відповідь на відзив. На розгляд справи сторони не з`являлися. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Справу по суті розглянуто 11 березня 2025 року. Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 244 ЦПК судове рішення проголошено 21 березня 2025 року. На розгляд справи сторони не з`являлися. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. 2. Стислий виклад позиції сторони позивача. На автодорозі «Луцьк-Ківерці-Маневичі-Любешів-КПП» 14 квітня 2023 року відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля «Mercedes», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Меrcedes», реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Меrcedes», реєстраційний номер [NUMBER] , було спричинено механічні пошкодження, а власнику вказаного транспортного засобу завдано матеріального збитку. Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 25 травня 2023 року відповідача визнано винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (що підтверджується інформацією з баз Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України (далі МТСБУ). Водій пошкодженого автомобіля «Меrcedes», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] 15 квітня 2023 року повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду. Цього ж дня власник транспортного засобу [PERSON] звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з ДТП. МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому у розмірі 128893 гривень. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі: 5010,96 гривень. Загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ в цій справі склав 133903,96 гривень. З метою досудового врегулювання спору [PERSON] було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку вчинено не було. Відтак позивач змушений був звернутися до суду. Таким чином, МТСБУ просить стягнути з [PERSON] 133903,96 гривень, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, та 3028 гривень судових витрат. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач у своїх поясненнях не заперечив факт скоєння ДТП 14 квітня 2023 року. Разом з тим, заперечив розмір суми збитків. Звернув увагу суду, що про огляд пошкодженого транспортного засобу його повідомили за неправильною адресою: [ADDRESS] . Чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування витрат на збір документів та визначення шкоди у розмірі 5010,96 гривень. Такі витрати страховика не є страховою (регламентною) виплатою (страховим відшкодуванням), а спрямовані на визначення розміру збитків. Вони належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Постановою судді Маневицького районного суду Волинської області від 25 травня 2023 року у справі № 164/711/23 встановлено, що 14 квітня 2023 року на автодорозі «Луцьк-Ківерці-Маневичі-Любешів-КПП» відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Меrcedes-Benz Vito 113» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Меrcedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] . [PERSON] визнано винуватим у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124\~КУпАП (а.с. 6-7). На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 44). Водій пошкодженого автомобіля «Меrcedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] 15 квітня 2023 року повідомив МТСБУ про ДТП. Власник транспортного засобу [PERSON] в цей же день звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з ДТП (а.с. 8-10). Згідно звіту № 23/4616 про оцінку транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Меrcedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , склала 167193 гривень (а.с. 12-36). Наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих на підставі розрахунку вартості після ДТП та розміру регламентної виплати МТСБУ здійснило виплату потерпілому у розмірі: 128893 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 972441 від 22 червня 2023 року (а.с. 37-40). Позивачем були понесені додаткові витрати у зв`язку із страховим випадком в розмірі: 5010,96 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 921962 від 09 травня 2023 року та платіжною інструкцією № 973169 від 12 липня 2023 року (а.с. 41-42, 81, 82). 5. Норми права, які врахував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Питання розподілу судових витрат. Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК) визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Вимогами статті21\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Разом з тим, вказаним Законом передбачені випадки виплати відшкодування шкоди потерпілим у разі використання транспортного засобу власником, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно положень\~частини 1\~статті22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСУ, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно пункту 36.2 статті 36\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ними вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхових відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З врахуванням наведеного вище суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь МТСБУ сплаченого страхового відшкодування шкоди у розмірі 128893 гривень, заподіяної в результаті ДТП. Витрати позивача у розмірі 5010,96 гривень, пов`язані з проведенням оцінки пошкодженого транспортного засобу, його огляду оцінювачем, компенсації витрат на виїзд оцінювача, складання калькуляції вартості відновлювального ремонту, на повідомлення зацікавлених осіб відповідно до статті 139 ЦПК суд відносить до судових витрат. Крім цього, позивач при поданні позовної заяви сплатив 3028 гривень судового збору. У зв`язку із задоволенням позову понесені позивачем судові витрати відповідно до статті 141\~ЦПК підлягають стягненню з відповідача. 6. Висновок суду щодо позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved