Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

04.10.2024 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна. Позовні вимоги мотивує тим, тим, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований 24.05.2019 року відділом цивільного стану у м.Любін, Нижньосілезьке воєводство Республіка Польщі, номер акту: 0211011/00/АМ/2019/667976. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 27.06.2022 року по справі №303/2994/22. Під час шлюбу сторони придбали квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі - продажу квартири від 10.07.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Федоронко Е.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №1396. Квартира розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку, складається з однієї житлової кімнати житловою площею 1805 кв.м., загальна площа квартири в цілому становить 30,90 кв.м. в тому числі балкон площею 1 кв.м. Власником даної квартири є відповідач: [PERSON] . Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст..ст. 60,61 Сімейного кодексу України). 29.10.2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, якому остання позовні вимоги не визнала повністю, просила відмовити в позові з наступних підстав. 15 травня 2019 року перед укладенням шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюбний майновий договір № 1975/2019, згідно якого з дня укладання ними шлюбу їхні майнові відносини регулюватимуться режимом повної роздільності майна. [PERSON] вказано, що за кожним з подружжя зберігається як майна набуте до укладення договору, так і майно набуте пізніше під час шлюбу. Кожен з подружжя самостійно розпоряджається своїм майном та жодним чином не має обов`язку звітувати про стан свого майна перед іншою стороною подружжя. Тому квартира, придбана [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS] згідно вище вказаного шлюбного договору є особистою приватною власністю відповідача та не підлягає поділу. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.10.2024 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторони в судове засідання не з`явилися повідомлялися належним чином. Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що згідно з положеннями ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований 24.05.2019 року відділом цивільного стану у м.Любін, Нижньосілезьке воєводство Республіка Польщі, номер акту: 0211011/00/АМ/2019/667976. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 27.06.2022 року по справі №303/2994/22. Під час шлюбу сторони придбали квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі - продажу квартири від 10.07.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Федоронко Е.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №1396. Квартира розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку, складається з однієї житлової кімнати житловою площею 1805 кв.м., загальна площа квартири в цілому становить 30,90 кв.м. в тому числі балкон площею 1 кв.м. Власником даної квартири є відповідач: [PERSON] . Крім того 15 травня 2019 року перед укладенням шлюбу позивач та відповідач уклали шлюбний майновий договір, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] вирішують, що з дня укладення шлюбу їхні майнові відносини регулюватимуться режимом роздільності майна. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частинами другою, третьою та п`ятою\~статті 97 СК України\~встановлено, що сторони можуть домовитися про непоширення на майно, набуте ними за час шлюбу, положень\~статті 60 цього Кодексу\~і вважати його спільною частковою власністю або особистою приватною власністю кожного з них. Сторони можуть домовитися про можливий порядок поділу майна, у тому числі і в разі розірвання шлюбу. Сторони можуть включити до шлюбного договору будь-які інші умови щодо правового режиму майна, якщо вони не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до шлюбного майнового договору від 15 травня 2019 року перед укладенням шлюбу [PERSON] та [PERSON] вирішили, з дня укладення шлюбу їхні майнові відносини регулюватимуться режимом роздільності майна, за кожним з подружжя зберігається як майно набуте до укладення договору, так і майно набуте пізніше під час шлюбу. Кожен з подружжя самостійно розпоряджається своїм майном та жодним чином не має обов`язку звітувати про стан свого майна перед іншою стороною подружжя. Домовленість сторін договору про те, що на усе майно, набуте подружжям за час шлюбу, не поширюється режим спільної сумісної власності і все майно, набуте за час шлюбу, є особистою приватною власністю тієї сторони, яка його є набувачем - відповідає вимогам ч.ч. 2, 5\~ст. 97 Сімейного кодексу України. Враховуючи вищенаведене,\~суд приходить\~до висновку,\~що в\~задоволенні позов\~услід відмовити,\~так як\~сторони до\~укладення шлюбу\~уклали шлюбний договір, відповідно до якого за кожним із подружжя зберігається як майно набуте до укладення договору так і майно, набуте пізніше під час шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed