Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача, пояснень третьої особи. 23 грудня 2024 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Мати дітей проживає на території Російської Федерації, ухиляється від виховання та утримання сина [PERSON] , особистим життям дитини не цікавиться, матеріальну допомогу не надає. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2023 року визначене місце проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON] . Позивач, посилаючись на статті 4, 10, 13, 28, 60, 62, 76, 81, 175-177 ЦПК України, статті 121, 141, 150-151, 155, 164-165 СК України, Закон України «Про охорону дитинства» просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття; позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] . Відповідачка відзив на позовну заяву не подала. Третя особа письмові пояснення щодо позовної заяви не надала. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 03 січня 2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Березнянської селищної ради. 3. Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, була викликана в судове засідання через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України. Представник третьої особи підтримала позовні вимоги, зазначила, що знайшли можливість за допомогою соціальної мережі спілкувалися з відповідачкою, попередили її про наслідки. Відповідачка фактично не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав. Відповідачка повідомила, що із сином спілкувалася дуже давно. 4.Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження (арк. с. 14). Згідно із рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 09 червня 2016 року, шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), 11 серпня 2002 року та зареєстрований виконавчим комітетом Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області, актовий запис № 15 - розірваний (арк. с. 13). Згідно із Довідками Березнянської селищної ради № 1527 від 03 жовтня 2024 року та № 1829 від 26 листопада 2024 року, Витягами з реєстру територіальної громади від 03 жовтня 2024 року, [PERSON] , 1983 року народження зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] , разом з ним зареєстровані та проживають: син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] (знаходиться на утриманні батька) (арк. с. 17-20). Згідно із Довідкою Березнянського ліцею Березнянської селищної ради № 261 від 26 листопада 2024 року, мати [PERSON] , учня 9-Б класу не бере участі у вихованні сина, контакту із школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з учителями не спілкується, батьківські збори не відвідує, вихованням займається виключно батько дитини - [PERSON] (арк. с. 21). Згідно із Декларацією № 0000-8583-61НН про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 09 серпня 2018 року та Повідомлення КНП «Менський центр ПМСД» Менської міської ради № 515 від 25 жовтня 2024 року, законним представником пацієнта [PERSON] є батько [PERSON] ; дитину на планові профілактичні щеплення до сімейного лікаря супроводжує батько, надає письмові згоди на проведення їх (арк. с. 22, 28). [PERSON] працював продавцем продовольчих товарів у ФОП [PERSON] з 25 травня 223 року до 01 листопада 2024 року, зарекомендував себе ініціативним, дисциплінованим працівником, відповідально ставився до покладених завдань, має здатність ефективно працювати в команді, отримує заробітну плату, що підтверджується Довідками про доходи та Характеристикою (арк. с. 23-25). Згідно із Актом обстеження умов проживання встановлено, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] , разом з ним проживають: [PERSON] , 2003 року народження; [PERSON] , 2010 року народження. Квартира омебльована, наявна побутова техніка, опалення індивідуальне. Батько самостійно займається вихованням дітей, мати життям дітей не цікавиться, тривалий час у селищі не проживає. [PERSON] рекомендує себе у селищі з позитивної сторони (арк. с. 26). Згідно із Повідомленнями КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради № 1326 від 04 грудня 2024 року та № 3060 від 05 грудня 2024 року, [PERSON] за медичною амбулаторною допомогою до лікаря-психіатра в диспансерне психіатричне відділення та до диспансерного наркологічного відділення не звертався (арк. с. 30, 32). Згідно із листом Головного центру спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-82797/18/24 від 28 листопада 2024 року, відомості щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином України [PERSON] , [INFO] в період з 01 січня 2018 року по теперішній час (станом на 16 годину 28 листопада 2024 року) в базі даних не виявлено (арк. с. 34). Згідно із рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2023 року, визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] (арк. с. 37-42). Згідно із Повідомленням Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Чернігівській області від 02 січня 2025 року та Березнянської селищної ради № 1680 від 26 листопада 2024 року, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , знята з реєстрації 06 березня 2023 року, в селищі не проживає (арк. с. 55, 60). Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Березнянської селищної ради № 13 від 31 січня 2025 року, затверджено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У Висновку зазначено, що батьки дитини за рішенням суду шлюб розірвали. З 2018 року [PERSON] виїхала за кордон, до Російської Федерації, де і проживає. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2023 року визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] спільно із батьком [PERSON] по [ADDRESS] . Відповідно до довідки Березнянського ліцею Березнянської селищної ради № 261 від 26 листопада 2024 року, мати [PERSON] , учня 9-Б класу не бере участі у вихованні сина (контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, батьківські збори не відвідує). Вихованням дитини займається виключно батько. Відповідно до декларації № 0000-8583-61НН щодо довіреної особи пацієнта, зазначено батька - [PERSON] , жодних відомостей про матір - не зазначено. [PERSON] згідно із довідкою про доходи за 2023-2024 роки , має стабільний дохід. Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] по [ADDRESS] , встановлено, що родина проживає в омебльованій трикімнатній квартирі, наявна побутова техніка, індивідуальне опалення. Вихованням дитини займається батько, мати тривалий час у селищі не проживає., участі у вихованні та розвитку дитини не приймає (арк. с. 93, 94). Свідок [PERSON] надала показання про те, що є матір`ю позивача, відповідачка [PERSON] - невістка. Вона ( [PERSON] ) з дітьми сина - [PERSON] , [PERSON] спілкується майже щодня. З 2018 [PERSON] не спілкується з дитиною, кошти на його утримання не надає. Вихованням, доглядом, навчанням займається батько дітей - [PERSON] . Відомо, що відповідачка на даний час не спілкується із [PERSON] і він не хоче з нею спілкуватися. Останній раз спілкувалась із відповідачкою у застосунку «Вайбер» у минулому році. Свідок [PERSON] надала показання про те, що проживає по сусідству із [PERSON] , який проживає з дітьми - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] гарний батько, піклується про дітей. [PERSON] у 2016 році виїхала із селища Березна Чернігівського району Чернігівської області до міста Москви, з того часу її не бачила. Щодо спілкування відповідачки з дітьми - їй нічого не відомо. Свідок [PERSON] надала показання про те, що проживає по сусідству із [PERSON] , який проживає з дітьми - [PERSON] та [PERSON] . Останній раз бачила [PERSON] у 2017 році. [PERSON] опікується батько - [PERSON] та його батьки. [PERSON] гарний батько, діти доглянуті, виховані. Зі слів [PERSON] , знає, що мама з ним не спілкується. Свідок [PERSON] надала показання про те, що раніше проживала по сусідству із [PERSON] та [PERSON] в одному будинку. Відповідачку [PERSON] останній раз бачила у 2018 році, бо вона виїхала, діти залишилися проживати із батьком - [PERSON] . [PERSON] гарний батько, піклується про молодшого сина - [PERSON] . Під час розгляду справи дитина [PERSON] , якому виповнилося 14 років, висловив свою думку щодо вирішення спору про позбавлення батьківських прав [PERSON] та повідомив, що він проживає із батьком, мати з ними не проживає, не спілкується з ним. Останній раз розмовляв із мамою 8 місяців тому, розмова тривала 7 хвилин. Вважає, що матір необхідно позбавити батьківських прав. 5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (частина перша статті 152 СК України). При цьому, відповідно до частини четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. У пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дані роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків», на думку суду, не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації. Частинами четвертою та п`ятою статті 19 Сімейного кодексу України визначено, при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Виходячи з встановлених обставин у справі, суд дійшов висновку, що [PERSON] свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню свого сина, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не намагається вжити будь-яких заходів з метою повернення дитини у свою сім`ю, не приймає участі в утриманні дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідачки від виховання дитини, що свідчить про відсутність у неї інтересу до дитини. Суд дійшов висновку позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, зазначене лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд дійшов висновку, позовну вимогу про стягнення аліментів на дитину задовольнити, аліменти на дитину стягувати з відповідачки у примусовому порядку в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий збір необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача та держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved