Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

У січні 2025 року позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті його бабусі [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Вимоги позову обґрунтовані тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 4,0731 га кадастровий номер: 3224984200:03:003:0118 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Київська обл., Фастівський р-н., Малоснітинська сільська рада. [PERSON] за життя склала заповіт, згідно з яким належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,0731га кадастровий номер: 3224984200:03:003:0118 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Київська обл., Фастівський р-н., Малоснітинська сільська рада, заповіла своєму онуку [PERSON] . Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом померлої, окрім нього спадкоємцем, який відноситься до осіб, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, є дочка померлої [PERSON] , яка разом із померлою на день її смерті не була зареєстрована, разом з нею не проживала. 26.11.2024 позивач звернувся до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г.В. із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у зв`язку із пропуском визначеного законом шестимісячного строку. Свою відмову нотаріус обґрунтувала тим, що позивач пропустив встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк прийняття спадщини та не надав документи, що підтверджують факт спільного проживання та/або реєстрації разом з померлою на день її смерті. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивач зазначає ту обставину, що про існування заповіту бабусі на його ім`я йому стало відомо після того, як [INFO] після смерті бабусі його мати продала будинок, у якому бабуся проживала сама, та після вивезення з цього будинку речей, що належали померлій, знайшли вказаний заповіт. Зазначає, що, у зв`язку з цим реалізувати своє право на прийняття спадщини протягом шестимісячного строку не мав можливості. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 26.02.2025, також витребувано копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 24.03.2025 року. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав, що зазначені у ньому та надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просила задовольнити позовні вимоги повністю. Пояснила суду, що бабуся її довірителя нікому не повідомляла про існування складеного нею на ім`я позивача заповіту. Можливо, вона і сама про нього забула, адже була похилого віку (померла у віці 99 років). Ні про заповіт, на про належну бабусі земельну ділянку не знали на позивач, ні його мати (донька померлої бабусі). За життя бабуся розпорядилась своїм належним їй на праві власності майном так, що переоформила його на свою доньку [PERSON] (матір позивача). У зв`язку з вказаним і позивач, і його мати були впевнені, що інше майно у бабусі відсутнє. Бабуся до дня смерті проживала сама у своєму будинку, який ще у 2001 році переоформила на свою доньку та її чоловіка. Бабуся нікому не повідомила про складання нею заповіту, тому ні позивач, ні його мати про нього не знали і довідались лише коли вивозили належні бабусі речі з будинку, де вона проживала до дня смерті, після його продажу на підставі договору, укладеного 04.09.2024 року. Тільки після вказаної дати серед речей померлої випадково знайшли цей заповіт. Позивач у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву до суду не надав. Водночас через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника та зазначив про те, що проти позову не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про визнання позову, розгляд справи просила здійснювати без її участі. Заслухавши учасників справи, які з`явилися у судове засідання, перевіривши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини суд встановив таке. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , про що Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис № 152 (а.с. 20). [PERSON] за життя 13.01.2017 року склала заповіт, посвідчений Державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області Фальковскою Л.М. та зареєстрований в реєстрі за № 49, яким належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,0731 га кадастровий номер: 3224984200:03:003:0118 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Київська обл., Фастівський р-н., Малоснітинська сільська рада, заповіла своєму онуку [PERSON] (а.с. 23). 26.11.2024 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] . 26.11.2024 Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєва Г.В. відкрила спадкову справу № 56/2024, зареєстровану у спадковому реєстрі за № 73348630. Постановою від 29.11.2024 приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєва Г.В. відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з пропуском встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку прийняття спадщини та відсутності довідки органу реєстрації проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Реалізувати належним чином своє право на спадкування земельної ділянки площею 4,0731 га кадастровий номер: 3224984200:03:003:0118 розташованої на території Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, [PERSON] не може, оскільки приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєва Г.В. відмовила у вчиненні нотаріальних дій. Також суд\~дослідив у\~судовому засіданні\~надану нотаріусом\~на вимогу\~суду спадкову\~справу після\~смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . [PERSON] народилась [INFO] , про що міським відділом РАЦСу у м. Черкаси в книзі реєстрації актів про народження складено актовий запис № 2615. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьки не відомі (а.с.15). 23 лютого 1970 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис №2, її прізвище після державної реєстрації шлюбу зазначене як « [PERSON] », про що свідчать відомості свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 16). [PERSON] (матір позивача, у справі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору) народилася [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] в графі «батько» вказаний [PERSON] , в графі «мати» [PERSON] ( а.с.17). 22 грудня 1978 року [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 1244. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] , її прізвище після державної реєстрації шлюбу зазначене як « [PERSON] » (а.с. 18). Позивач [PERSON] народився [INFO] , відповідно до відомостей свідоцтва про народження серії [NUMBER] в графі «батько» вказаний [PERSON] , в графі «мати» [PERSON] (а.с.19). Відповідно до розпорядження Фастівської районної державної адміністрації № 954-од від 27.12.2012, на праві власності [PERSON] належить земельна ділянка площею 4, 0731 га, розташовану на території Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Вказана обставина підтверджена державним актом на право власності на земельну ділянку серії АЙ № 9417645 від 29.12.2012, виготовленим на підставі розпорядження Фастівської районної державної адміністрації № 954-од від 27.12.2012, на земельну ділянку площею 4, 0731га, розташовану на території Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 3224984200:03:003:0118). Згідно з відомостями договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Бучанського районногонотаріальонго округу Київської області Клименком Д.Б, зареєстрованого у реєстрі за №3474, 04.09.2024 року [PERSON] продала житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №6171 від 22.12.2016, виданої Завідуючим відділу реєстрації місця проживання Бучанської міської ради, [PERSON] , [INFO] , про живала за адресою: [ADDRESS] . Нормативно-правове обґрунтування. Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1223 ЦК України,\~право на спадкування мають особи, визначені\~\~\~\~у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу.\~Право на спадкування виникає\~у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина друга статті 1220 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається\~\~з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 1268 ЦК України,\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~статті 1269 ЦК України,\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах ? уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України,\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Висновки суду. Заслухавши учасників справи, які з?явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому та кожному доказу окремо, суд встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. У цій справі суд встановив, що [INFO] померла бабуся позивача. Після її смерті відкрилась спадщина. За життя бабуся позивача склала заповіт, за яким заповіла своєму онуку належну їй на праві власності земельну ділянку. Звертаючись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї бабусі позивач пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для цього. Вказана обставина стала підставою звернення позивача до суду з цим позовом з вимогою про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на такі встановлені обставини справи суд зазначає, що, відповідно до норм чинного законодавства, подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Отже, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. З долучених до позовної заяви доказів суд встановив, що позивач як спадкоємець постійно не проживав та не був зареєстрований за однією адресою зі своєю бабусею/спадкодавицею. За таких обставин суд встановив, що у спірних правовідносинах позивач є таким, що пропустив шестимісячний строк прийняття спадщини. З огляду на це суд враховує, що приписами Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Водночас, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 234/17511/19, Суд виклав висновок про те, що як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24), якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для визначення позивачу у спірних правовідносинах додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, суд враховує таке. У цій справі суд встановив, що причиною пропуску позивачем строку звернення із заявою про прийняття спадщини стала та обставина, що позивачу було невідомо ні про заповіт, який склала на його ім`я померла бабуся, ні про земельну ділянку, оскільки всім належним на праві власності майном бабуся розпорядилась на користь своєї доньки (матері позивача) та її чоловіка задовго до смерті. Суд вважає, що вказані обставини є об`єктивними причинами впевненості позивача у відсутності іншого майна у бабусі, яке після її смерті може увійти до спадкової маси. Суд встановив, що про існування заповіту бабусі, складеного на його ім`я, позивачу стало відомо після продажу 04.09.2024 року будинку, у якому бабуся проживала сама до дня смерті, та вивезення з цього будинку особистих речей померлої. З огляду на вказане суд дійшов висновку про те, що у позивача існували перешкоди для своєчасного звернення з заявою про прийняття спадщини і ці обставини є поважними, непереборними та об`єктивно унеможливили вчинення таких дій упродовж встановленого законодавством шестимісячного строку. Вказане підтверджується належними, достатніми, допустимими доказами, наявними у матеріалах справи. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, позов є таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved