Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

01 листопада 2024 року представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за довіреністю Горшкодер В. О. звернувся до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме - за кредитним договором № 1337-2177 від 24 січня 2024 року у розмірі 85369,75 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 січня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1337-2177. Зазначений кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно вимог, визначених Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор A3294, для підписання Кредитного договору 1337-2177 від 24.01.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту - 20 000,00 грн.; - строк кредитування - 300 днів; - базовий період - 30 днів; - стандартна % ставка - 2,50 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до виданої ліцензії позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Крім цього, представник позивача зазначає, що Відповідач в загальній кількості 4 рази оформлював кредитні відносини з Позивачем, попередні кредитні договори були погашені. В подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору. Позивач здійснює лише нарахування по процентам за користування кредитом в строк договору, що погоджений між сторонами та не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору. Станом на 20.08.2024 загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 103369,75 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом - 20000,00 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 83369,75 гривень. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 18000,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 85369,75 гривень. Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину: - прострочену заборгованість за кредитом - 20000,00 гривень; - прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 65369,75 гривень, що разом становить 85369,75 гривень. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2024 року позовна заява ТОВ «Укр Кредит Фінанс» залишена без руху. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті. 18 лютого 2025 року відповідач звернувся до суду з відзивом на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості у розмірі 85369,75 гривень у повному обсязі. У відзиві відповідач зазначає, що не визнає позовних вимог. Відзив обґрунтований таким. 24 січня 2024 року на веб-сайті credos.com.ua у вільному доступі заповнила та надіслала анкету-замовлення на отримання споживчого кредиту для власних потреб від ТОВ «Укр Кредит Фінанс». У анкеті-замовленні вказала номер своєї банківської картки, номер мобільного телефону, паспортні дані та РНОКПП, електронну адресу. Після відправеи анкети та скан-копій документів відповідач отримала телефонний дзвінок від співробітника ТОВ «Укр Кредит Фінанс», у розмові х яким їй запропоновано умови надання кредиту: 20000,00 гривень строком на 30 днів під 2,5 %, з якими погодилася. Того ж дня на її картку перераховано кошти у розмірі 20000,00 гривень. У зв`язку із фінансовими ускладненнями відповідач не змогла повернути отриману суму у місячний термін, поступово упродовж 2024 року сплачувала кредит на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Вважає, що повністю розрахувалась за кредит та не має заборгованості перед позивачем. Відповідач у відзиві зазначає, що електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1337-2177 вона не отримувала, не підписувала, з його умовами не ознайомлювалася та не погоджувалася з такими умовами. Зазначає про розбіжність викладеного у позові номеру одноразового ідентифікатора з тим, що зазначений у договорі, що свідчить про те, що наданий позивачем договір про відкриття кредитної лінії № 1337-2177 від 24.01.2024, не може бути доказом у справі. Позивачем не доведено факт надсилання відповідачу будь-якого ідентифікатора електронного підпису для ознайомлення та підписання електронного договору № 1337-2177 від 24.01.2024. Крім цього, з посиланням на норми законодавства, відповідач зазначає, що реальна річна ставка на дату укладення цього договору складає 99947,24 % річних. Вимога про нарахування та сплату відсотків не відповідає положенням ст. 509, 627 ЦК України щодо справедливості, добросовісності, розумності як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права. Позивач спонукає позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для останнього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Тому зазначає, що встановлення розміру відсотків 65369,75 гривень є несправедливим у розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки така сума не є співрозмірною сумі кредиту у розмірі 20000,00 гривень. Також відповідач зазначає, що позивач не надав відповідну таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, а тому неможливо встановити, що саме з таким розрахунком ознайомлена відповідач на момент укладення договору. До відзиву додано докази його надісланні позивачеві та копій квитанцій про здійснення сплат за кредитним договором. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. У позові викладено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. До позову також долучено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без її участі та без участі її представника. Просить відмовити у задоволенні позову з урахуванням доводів, викладених у відзиві та долучених до нього доказів. До заяви додано копію рекомендованого повідомлення про вручення позивачеві відзиву 20 лютого 2025 року. Станом на 27 березня 2025 року інших заяв по суті не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. 24 січня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] , шляхом заповнення на Веб-сайті кредитодавця (credos.com.ua), укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1337-2177, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті Товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Крім цього, підписанням паспорту споживчого кредиту відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування. Відповідно до п. 2.2 Договору Кредитодавець відкрив Кредитну лінію для позичальника, шляхом надання Позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим Договором. Згідно п. 3.11 Договору сторони узгодили, що Кредитодавець надсилає (повторно надсилає) Позичальнику підписаний Договір у Особистий Кабінет Позичальника та на його електронну адресу bondarevau228@gmail.com. Відповідно до предмету договору, Кредитодавець надає Позичальникові на умовах, передбачених Договором, грошові кошти (Кредит) в кредит у сумі 20000,00 гривень. Згідно п. 4.8, 4.10, 4.12 Кредитного договору, базовий строк Кредиту складає 30 календарних днів з дня отримання кредиту. Стандартна процентна ставка 2,50 % в день. Строк кредитування складає 300 днів. Згідно Довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та листа АТ КБ «Приватбанк» (на виконання умов Договору № 4010 від 02.12.2019) [PERSON] перераховано грошові кошти у розмірі 20000,00 грн. Перерахунок грошових коштів здійснювався на кредитну картку, номер якої власноручно вказано відповідачем у кредитному договорі. Згідно із розрахунком заборгованості за договором № 1337-2177 від 24.01.2024 станом на 20.08.2024 [PERSON] нарахована заборгованість за період з 24.01.2024 року до 20.08.2024 в сумі 98000,00 гривень, з яких: 20000,00 гривень - основний борг, 83369,75 гривень - залишок відсотків. Однак, з урахуванням Правил акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 85369,75 гривень, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 20000,00 гривень та простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 65369,75 гривень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступи до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З договору № 1337-2177 від 24.01.2024 слідує, що його укладено в електронній формі. Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України). З аналізу чинного законодавства слідує, що договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) вказано, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Доказів спростування презумпції дійсності укладеного кредитного договору матеріали справи не містять. Відповідач мав процесуальну можливість надати суду докази на спростування презумпції правомірності кредитного договору № 1337-2177 від 24.01.2024, однак таким правом не скористався. Натомість відповідач підтверджує як факт надіслання заявки до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про надання кредиту, факт погодження умов користування кредитом, факт отримання кредитних коштів у розмірі 20000,00 гривень, так і факт здійснення часткових сплат для погашення кредитної заборгованості. Отже, доводи відповідача як щодо ненадання позивачем доказів щодо одноразового ідентифікатора, за допомогою якого підписано кредитний договір, так і щодо розміру відсотків, визначених цим договором, спростовані самим відповідачем. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Наведені умови не є нікчемними відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про захист прав споживачів». Доводи відповідача про те, що відсоткова ставка є завищеною, сума відсотків перевищує тіло кредиту, суд не бере до уваги, оскільки наведені умови не є нікчемними відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про захист прав споживачів». У межах розгляду цієї справи зустрічної вимоги про визнання недійсними певних умов договору або усього договору не заявлено. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредитних коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості. Одночасно, щодо самого розміру заборгованості, суд зазначає, що відповідачем надано копії квитанцій здійснених сплат за кредитним договором № 1337-2177 від 24.01.2024, з яких слідує, що позивач станом на день подання цього позову (01.11.2024) надав невірний розрахунок заборгованості, оскільки не врахував здійснення відповідачем сплат після 16.08.2024. З наданого позивачем розрахунку слідує, що відповідач здійснила оплату за кредитом у розмірі 14630,25 гривень за період з 24.01.2024 по 16.08.2024 включно. Так, з наданих відповідачем квитанцій слідує, що відповідач після 16.08.2024 здійснила такі оплати: 23.08.2024 - 1004,25 грн, 30.08.2024 - 507,00 грн, 06.09.2024 - 507,00 грн, 13.09.2024 - 507,00 грн, 20.09.2024 - 1004,25 грн, 27.09.2024 - 1004,25 грн, 04.10.2024 - 1004,25 грн, 11.10.2024 - 1004,25 грн, 18.10.2024 - 1004,25 грн, 25.10.2024 - 1004,25 грн, 01.11.2024 - 1004,25 грн, 08.11.2024 - 1004,25 грн, та оплати, здійснені після подання позову, але до першого судового засідання та до отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі та до ознайомлення з матеріалами справи, а саме: 15.11.2024 - 1004,25 грн, 22.11.2024 - 1004,25. Загальна сума погашення відповідачем заборгованості у період з 23.08.2024 по 22.11.2024 складає 12567,75 грн, які не враховані позивачем. Відтак, розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає: 85369,75 грн - 12567,75 грн = 72802,00 грн. Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за кредитним договором. Ураховуючи вищенаведене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд доходить висновку, що відповідач порушив умови договору, борг у повному обсязі не сплатив, за таких обставин наявні законні підстави для задоволення позовних вимог у частковому розмірі - 72802,00 грн. Щодо заявленої вимоги про стягнення витрат зі сплати судового збору, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджено наданою платіжною інструкцією. Відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2065,82 грн. покладається на відповідача.

Outcome: partial