Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з позовом про визнання іпотеки припиненою. Позовну заяву мотивує тим, що 24.04.2008 між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2608/0408/88-16 відповідно до якого [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 120 000 дол. США. Того ж дня, між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого позивач поручилася за виконання умов кредитного договору шляхом надання застави предмета іпотеки, а саме квартири [ADDRESS] . 06.02.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвест-кредо» було укладено договір про відступлення прав вимоги. 09.04.2024 позичальником було сплачено на рахунок ТОВ «ФК «Інвест - кредо» заборгованість за кредитним договором. Позичальник виконав свої зобов`язання, сплативши заборгованість у розмірі 512 156,51 грн., проте, відповідач не вжив добровільних заходів щодо видалення записів про іпотеку та обтяження, що порушує права позивача. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16.01.2025 року закрито підготовче засідання у вказаній цивільній справі та призначено розгляд справи по суті. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся, причини неявки суду не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без участі представника до суду не подавали. Третя особа, судове засідання не з`явилася, про розгляд справи судом повідомлявся, причини неявки суду не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі до суду не подавав. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити у справі заочне рішення за згодою позивача. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 24.04.2008 між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2608/0408/88-016, відповідно до умов якого, [PERSON] отримав від ВАТ «Сведбанк» кредитні кошти в розмірі 120 000 дол. США, з кінцевим терміном повернення до 23.04.2018. 24.04.2008 між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого [PERSON] поручилася перед ВАТ «Сведбанк» за виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до п. договору іпотеки, предметом є квартира [ADDRESS] . Відповідно до п. 18 договору, визначено, що договір діє до виконання позичальником основного зобов`язання чи настання одного з випадків, передбачених ст. 17 ЗУ «Про іпотеку». 10.04.2014 рішенням Дарницького районного суду м. Києва стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 512 156,51 грн. 06.02.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвест-кредо» укладено договір №2153/К про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 2608/0408/88-016, відповідно до умов якого ТОВ «Інвест -кредо» набуло право грошової вимоги до [PERSON] 09.04.2024 згідно платіжних інструкції №50,51 [PERSON] було сплачено на рахунок нового кредитора заборгованість за рішенням суду від 10.04.2014 в розмірі 512 156,51 грн. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.04.2023 за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . Водночас у Державному реєстрі іпотек наявний запис від 07.05.2008 про іпотеку №43892017, а в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - запис від 24.04.2008 про обтяження іпотекою №43891713. Статтею 82 ЦПК України визначено підстави для звільнення від доказування, зокрема у частині четвертій цієї статті вказано про те, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України). Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц). Суд приходить до висновку про припинення зобов`язань за кредитним договором №2608/0408/88-016 від 24.04.2008, укладений ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] у зв`язку з його повним і належним виконанням позичальником. Цю обставину, як і відсутність фінансових та майнових претензій до позичальника матеріалами справи не спростовано. Тому з огляду на те, що належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, позовні вимоги позивача про припинення іпотеки підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підпунктом 8 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2120-ІХ Прикінцеві положення Закону «Про іпотеку`доповнено пунктом 5-2, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія: - статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), - статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), - статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), - статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону. Згідно з пунктом 11 частини першої статті 1 Закону «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з ч. 5 та ч. 6 ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Відповідно до ст. 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Враховуючи вище викладене, оскільки зобов`язання за кредитним договором припинені у зв`язку з його повним і належним виконанням позичальником, обтяження досі не знято, його наявність створює перешкоди у здійсненні права власності, внаслідок чого позивач позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Порушені права позивача, як власника підлягають, судовому захисту, шляхом зняття обтяження у вигляді заборони відчуження квартири [ADDRESS] з виключенням відповідних записів №43892017 від 07.05.2008 року, №43891713 від 24.04.2008 року, №35422263 від 07.05.2008 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, та як наслідок позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved