Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, та просив суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 5949,06 грн., інфляційних втрат 66,35 грн., а також 3% річних 16,64 грн.; пені 137,04 грн. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що квартира щодо якої виникла заборгованість знаходиться за адресою. [ADDRESS] . Житловий будинок по [ADDRESS] обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії актами включення системи теплопостачання затвердженими управителем будинку підтверджується факт надання ЛМКП «Львівтеплоенерго» послуги з постачання теплової енергії в тому числі теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення будинку по [ADDRESS] . Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу постачання теплової енергії врегульовано законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року №359, якою встановл ено порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місця загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами, Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 року №1022), Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року №315. З 01 грудня 2021 року з відповідачами є укладені індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії який за своєю правовою природою є публічними договороми приєднання,типова форма якого затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, 1023 від 08.09.2021. За умовами вказаного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» (виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами. Зазначений договір є розміщений на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №5 від 15.11.2024 року вбачається, що [PERSON] [INFO] , паспорт [NUMBER] зареєстрований і проживає по [ADDRESS] та користується послугами з постачання теплової енергії, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго» в тому числі для забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи опалення. Відповідачу для здійснення оплати був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості та кількості даних послуг з метою їх оплати. Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично ними користувалися. Проте, всупереч п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та чинних договорів відповідачі не виконали свого зобов`язання щодо сплати за надані послуги з постачання теплової енергії на задоволення загально будинкових потреб на опалення та витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової, а також за спожиті послуги з постачання гарячої води. Оплата за спожиті послуги повинна здійснюватися споживачем до кінця розрахункового періоду (місяця). отже, у відповідача виникла заборгованість за надані послуги за період з 30.11.2015 по 30.09.2024 в розмірі 5949,06 грн. А також додатково штрафні санкції за теплової енергії: - 66,32 грн. інфляційних витрат; - 16,64 грн. 3% річних; - 137,04 грн. пеня, а всього 6169,06 грн. Таким чином, неправомірні дії відповідача призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача. У зв`язку з викладеним вище позивач і був змушений звернутися до суду з даними позовними вимогами Ухвалою суду від 09.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено проведення засідання. 03.02.2025 року від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на наступні обставини. Так, Франківським районним судом м. Львова винесене рішення у справі №465/7868/23, провадження 2/465/926/24 від 14.10.2024, набрало законної сили 21.11.2024, за позовом того ж самого Позивача до сусідів квартири [ADDRESS] , яка розташована навпроти квартири №8, - Відповідача, з аналогічних підстав та предмету (оскільки спір складається про опалення загальних місць користування, а не індивідуального, зокрема, щодо опалення під`їзду, сходової клітки). Так, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14.10.2024 у справі №465/7868/23 повністю надана правова оцінка вимогам Позивача щодо неправомірних та безпідставних вимог Позивача та відмовлено у задоволені позовних вимог - відмовлено повністю. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, однак Позивач звертається з аналогічними вимогами і у цій справі. Окрім того, у справі №465/4330/24, (Ухвала набрала законної сили 04.12.2024) з аналогічними вимогами Позивача, однак пред`явлені у наказному провадженні, судом взагалі відмовлено у видачі судового наказу Львівському міському комунальному підприємству "Львівтеплоенерго, про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) 3523,81 грн., інфляційні нарахування в сумі 15,86 грн., 3% річних в сумі 8,08 грн., а також пені 0.01% 9,47 грн., та 302 грн. 80 коп. судового збору, однак Позивач повторене звертається із новою аналогічною заявою (справа №465/461/25). Відтак, прошу суд надати належну правову оцінку даному факту з метою недопущення подальших зловживань з боку Позивача у стягненні суми неіснуючого боргу з інших сусідів будинку [ADDRESS] . Крім того, будинок [ADDRESS] складається з 3-х під`їздів. Квартира [ADDRESS] , яка належить відповідачу знаходиться у 1-му під`їзді, вказаного будинку. Перший під`їзд - квартири 1-10 , другий - 11-25 , третій - 26-40. Відключення від мереж централізованого опалення та можливість встановлення системи індивідуального опалення в багатоквартирних житлових будинках регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, і Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 року № 169. Квартира Відповідача [ADDRESS] відключена від системи центрального опалення, що підтверджується Рішенням №730 від 13.09.2013р. Про надання дозволу на відключення від мереж центрального опалення і влаштування індивідуальних систем опалення у квартирах [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , у справі №465/7868/23 (набрало законної сили 21.11.2024) дані докази уже були предметом розгляду (аналогічно щодо квартири [ADDRESS] ). Так, у позовній заяві вказано, що нарахована сума заборгованості Відповідача в розмірі 5949 грн. 06 коп. стосується оплати за теплопостачання місць загального користування, а не квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, в редакції на момент нарахування боргу, який Позивач просить стягнути з Відповідача, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Відповідно до Акту ЛКП «Затишне» (балансоутримувача будинку) від 20.02.2018р., вказано, що у першому під`їзді (де знаходиться квартира Відповідача), лінія подачі теплоносія до приладів опалення, на сходовій клітці від`єднана від центрального опалення в серпня 2016 року, труби подачі теплоносія та прилади опалення демонтовані. Відповідно до Акту ЛКП «Затишне» (балансоутримувача будинку) від 24.08.2016, вказано, що сантехніком ЛКП «Затишне» в першому під`їзді (де і знаходиться квартира Відповідача), дійсно виконані наступні роботи: відрізані та заглушені лінії подачі теплоносія до приладів опалення сходової клітки, демонтовані труби подачі теплоносія та прилади опалення сходової клітки. Згідно акту ЛКП «Затишне» (балансоутримувача будинку) від 20.02.2018 року, у першому, другому та третьому під`їздах, батареї на сходових клітках не гріють з початку опалювального сезону у зв`язку з несправністю запірної арматури. Також відповідно до акту ЛКП «Затишне» від 20.02.2018 року, який зареєстрований в ЛМКП «Львівтеплоенерго», у першому під`їзді лінія подачі теплоносія до приладів опалення на сходовій клітці від`єднана від центрального опалення в серпні 2016 року, труби подачі теплоносія та прилади опалення демонтовані. Вказане також стосується другого та третього під`їздів вказаного будинку, що підтверджується актом ЛКП «Затишне» від 18.09.2018 року. Відтак, у відповідача відсутній обов`язок сплати коштів за надання послуг з опалення місць загального користування, оскільки, незважаючи на положення постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, такі не були належним чином утеплені, що підтверджується наданими належними і допустимими доказами, які зазначені вище, які у своїй сукупності є достатніми для відповідного висновку суду. Також звертаю окремо увагу суду, що у справі №465/7868/23 досліджувались та були представлені фото та відео неналежного стану місць загального користування (під`їзду 1, де знаходиться квартира Відповідача) у період, за який позивач намагається стягнути неіснуючий борг з Відповідача. Так, судом були встановлені факти відсутності утеплення місць загального користування. Більш того, вказаними фотодоказами зафіксовано, що фасад будинку характеризується осипанням штукатурки, наявністю численних тріщин, місць залиття, незаскленістю віконець підвальних приміщень, що свідчить про непроведення будь-яких робіт з утеплення. Разом з цим, матеріали справи містять підтвердження того, що мешканці будинку за вказаною адресою неодноразово зверталися до ЛМКП «Львівтеплоенерго» із зверненнями про неналежну якість наданих послуг, зокрема, по опаленню сходової клітки, температури в під`їздах.. В під`їздах будинку [ADDRESS] , дійсно відсутні батареї опалення, стояки системи центрального опалення, а в підвальних приміщеннях наявні розриви в комунікаціях, що вказує на фізичну неможливість циркуляції теплоносія для обігріву місць загального користування. (справа №465/7868/23). Беручи до уваги викладене вище, позовна заява є безпідставною, а нарахування проведенні за неіснуючий борг та здійсненні з порушеннями Представлений позивачем розрахунок заборгованості на 01.07.2014 по 15.11.2024 складений за відсутності певних періодів опалення, зокрема за 2018р. - борг нарахований лише за січень, лютий, роки опалювального сезону 2019, 2020 та 2021 взагалі не вказані, (лише грудень 2021р.), а інформація про наявність чи відсутність заборгованості за вказані періоди залишається невідомою. Окрім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості відсутні дані показників приладів обліку теплової енергії, що як доказ в силу ст. 77 ЦПК України, не може вважатись належним, а відповідно не може братись судом до уваги. У зв`язку з цим, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 11.02.2025 року на електрону пошту суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що рішення суду по справі №465/7868/23 не можна брати до уваги при розгляді даної справи, оскільки це рішення першої інстанції, яке може бути оскаржено в апеляційній інстанції. Пунктом 2.1.4 Методики визначено, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначаються розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. Пунктом 3 розділу І Методики 315 із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року №358, якою керується в розрахунках Позивач при нарахуванні послуг та розрахунках в позовній заяві, - визначено, що обсяг теплової енергії розподіляється між усіма споживачами будівлі, а саме: «Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом). Пункт 12 розділу IV Методики №315 передбачає, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об?ємів їх житлових/нежитлових приміщень. А відтак, всі нарахування Відповідачеві відбуваються відповідно загальнобудинкового лічильника теплової енергії та Методики Методики 315 із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року №358. Під час здійснення розрахунків заборгованості було взято до уваги загальнобудинковий лічильник на постачання теплової енергії та його показники, згідно яких проводилися нарахування за опалення місць загального користування, на загальнобудинкові потреби на опалення, плата за абонентське обслуговування. 28.02.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вказано, Так, додатки, які додані ніколи не складались сторонами та не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки жодних документів ні з боку Відповідача, ні іншими мешканцями будинку [ADDRESS] не укладались, а тому є сумніви щодо їх наявності взагалі. Також звертає увагу суду, що в доданих до відповіді на відзив додатках згадується будинок Єфремова [ADDRESS] , [ADDRESS] , в той час, коли Відповідач проживає по [ADDRESS] . Такі мешканці, яких позивач вказав у додатках, що нібито щось підписали (від Споживача): [PERSON] та/або Білецька взагалі не проживають та відповідачу невідомі, а тим більше не є власниками та/або співвласниками будь-якого майна за адресою, [ADDRESS] . Так, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14.10.2024 у справі №465/7868/23 повністю надана правова оцінка вимогам позивача щодо неправомірних та безпідставних вимог Позивача та відмовлено у задоволені позовних вимог - відмовлено повністю, відповідно посилання у відповіді на відзив щодо майбутнього оскарження даного рішення не заслуговує на увагу суду у даній справі. Позивач наводить неправдиву інформацію щодо неможливості у строки оскаржити рішення Франківського районного суду м. Львова у справі №465/7868/23 від 14.10.2024, оскільки представник Позивача [PERSON] перебуває у довгостроковій відпустці, в той же час та у строки на подання можливої апеляційної скарги, позивач подає до тих самих відповідачів та з тим самим предметом і підставою позову уже заяву аналогічного змісту у наказному провадження - де Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 19.12.2024 (справа №465/930/24) відмовлено у видачі судового наказу Позивачу, в той час, коли станом на сьогодні немає апеляційної скарги, а відтак це ще раз підтверджує, що рішення Франківського районного суду м. Львова від 14.10.2024 у справі №465/7868/23 є преюдиційним у даній справі. Відтак, рішення у справі №465/7868/23 набрало законної сили 21.11.2024 та є преюдиційним щодо даної справи, оскільки подано до сусіда з квартири [ADDRESS] , а у даній справі відповідач є власником квартири [ADDRESS] , яка знаходиться навпроти квартири [ADDRESS] . Позивач акцентує у своїй відповіді на відзив на наступному: «Відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, якою встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами, затвердженої Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року №359: власники квартир багатоквартирних будинків с співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язані брати участь у загальних втратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання належать до інженерного житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.» Однак, дана Методика втратила чинність із 25.01.2019 (на підставі Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 315 від 22.11.2018). Чи можна застосовувати дану норму для мереж, які не функціонують. Мова йде про мережі, які не функціонують. І цей факт був відомим для ЛМКП «Львівтеплоенерго», оскільки їм були направлені відповідні листи, складені за відома позивача, Жеку відповідні Акти. Згідно із Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року №315, а саме пунктом 5 Розділу IV. Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, у якому вказано: «5. У разі відсутності встановлених вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії у МЗК та допоміжних приміщеннях обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається відповідно до проекту будівлі/будинку або за результатом енергоаудиту. Рішення про застосування (не застосування) результатів енергетичного аудиту приймається співвласниками будівлі/будинку в міжопалювальний період, про що письмово повідомляється виконавець розподілу комунальної послуги.». Отже, позивач на порушення даної норми не проводив жодного енергоаудиту у міжопалюваний період, будучи належним чином повідомленим щодо демонтаж батарей та комунікацій в місцях загального користування (МЗК). Відмітимо, що інформація про площу МЗК в позивача є, оскільки дана інформація була долучена представником позивача Філем О.О. до справи №465/7868/23, тому пункт 8 Розділу IV. Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення даної Методики використовувати тут не можна. Також долучаємо докази демонтажу батарей (фототаблиці), які були демонтовані за участю позивача та Жеку (докази є у даній справі та містяться у справі №465/7868/23). Згідно пункту 12: «Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Відсутність заходів з утеплення місць загального користування будинку можна побачити у фототаблиці, яка була долучена до №465/7868/23. Представник позивача в судовому засіданні надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи міститься заява про проведення судового засідання без участі відповідача та його представника. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно довідки № 5 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації від 15.11.2024 року, оформленої ЛМКП «Львівтеплоенерго», у квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] . Із розрахунку заборгованості відповідача, який проживає за адресою: [ADDRESS] , слідує, що сума заборгованості останніх перед ЛМКП «Львівтеплоенерго» за період з 30.11.2015 року по 30.09.2024 року становить 5949 грн. 06 коп. Представником позивача також надано суду договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також Індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії. З службової записки вбачається, будинок [ADDRESS] в опалювальному сезоні 2021-2022 включено 11.10.2021 року; в опалювальному сезоні 2022-2023 включено 14 листопада 2022 року; в опалювальному сезоні 2023-2024 включено 16 жовтня 2023 року. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги», який був прийнятий Верховною Радою України 09.11.2017 року. Вказаним Законом виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальну організацію). У даному випадку таким суб`єктом є Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго». Відповідно до ч.1\~ст.\~6\~цього\~ж\~Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі. За змістом пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Разом із тим, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання. Відключення від мереж централізованого опалення та можливість встановлення системи індивідуального опалення в багатоквартирних житлових будинках регулюється\~Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, і\~Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 року № 169. Як зазначено відповідачем квартира за адресою: [ADDRESS] відключена від системи центрального опалення. Вказане підтверджується наявним в матеріалах справи рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 730 від 13.09.2013 року про надання дозволу на відключення від мережі центрального опалення і влаштування індивідуальних систем опалення у квартирах [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , а також актом приймання передачі виконаних робіт від 24.08.2016 року, в якому вказано, що сантехніком ЛКП [PERSON] в першому під`їзді будинку дійсно виконані роботи, а саме відрізані та заглушені лінії подачі теплоносія до приладів опалення сходової клітки; демонтовані труби подачі теплоносія та прилади опалення сходової клітки. З акту від 20.02.2018 року вбачається, що комісія в складі головного інженера Полішко М.Є., майстра по ремонту [PERSON] , сантехніка [PERSON] з виходом на адресу б. [ADDRESS] склала даний акт про те, що у 1-му під`їзді лінія подачі теплоносія до приладів опалення, на сходовій клітці від`єднала від центрального опалення в серпні 2016 року, труби подачі теплоносія та прилади опалення демонтовані. З акту від 20.08.2018 року вбачається, що комісія в складі головного інженера [PERSON] , майстра по ремонту [PERSON] , сантехніка [PERSON] старшого майстра ФРТМ [PERSON] з виходом на адресу б. [ADDRESS] склала даний акт про те, що у 2-му та 3-му під`їздах батареї на сходових клітках не гріють з початку опалювального сезону у зв`язку з несправністю запірної арматури, ремонт яких можливий після закінчення опалювального сезону. Також 18.09.2018 року комісія в складі головного інженера [PERSON] , майстра по ремонту [PERSON] , сантехніка мі [PERSON] з виходом за адресою: [ADDRESS] склала акт про те, що у 2-му та 3-му під`їздах дійсно виконані слідуючи роботи: відрізані та заглушені лінії подачі теплоносія до приладів опалення сходових кліток другого та третього під`їздів; демонтовані труби подачі теплоносія та прилади опалення сходових кліток. 26.02.2018 року ОСББ «На Єфремова 72» зверталось з листом до ЛМКП «Львівтеплоенерго», та в якому зазначалось, що квартири першого під`їзду (кв. [ADDRESS] були від`єднанні від центрального опалення з встановленням індивідуального опалення в кожній квартирі в жовтні 2013 року. На протязі опалювальних сезонів 2013-2014,2014-2015 і 2015-2016 років якість наданих послуг вашим підприємством по опаленню сходової клітки не задовольняла мешканців під?їзду, тому в травні 2016 року мешканці квартир звернулись до ЛМКП «Львівтеплоенерго» з проханням дати згоду на демонтаж приладів опалення сходової клітки опалення (Звернення № 486 від 11.05.2016р.). Після відмови на демонтаж батарей (Лист ЛМКП «Львівтеплоенерго» № 01-486 від 24.05.16р.) мешканцями під`їзду було прийнято рішення про від`єднання приладів опалення сходової клітки від центрального опалення. Прилади опалення на сходовій клітці перед початком опалювального сезону в серпні 2016 р. були демонтовані, про що поставили до відома листом від 05.10.2016р. Від?єднання підтверджується актами, складеними представниками ЛКП «Затишне» з виходом на місце. Проте платіжні доручення на оплату за опалення місць загального користування продовжують поступати в опалювальні сезони 2016-2017 і 2017-2018 р.р. Просили надалі не виставляти платіжні доручення на оплату за опалення місць загального користування. Отже, фактично відповідач [PERSON] неодноразово звертався до позивача з листами, в яких висловлював прохання не нараховувати йому оплату за опалення, оскільки прилади опалювання на сходовій клітинці демонтовані. Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зст. 13 Конституції Українивласність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зістаттею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.67,68\~ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 частини 1 статті 1 вищевказаного Закону встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 2 частини 1\~статті 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а пунктом 6 даної частини статті визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. За змістом\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~7\~Закону,\~споживач має\~право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону Індивідуальний споживач\~зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1\~ст.\~9\~Закону встановлено,\~що споживач\~здійснює оплату\~за спожиті\~житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до частин 1 та 4 статті 27\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихПостановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Разом із тим, відповідно до п. 12 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання. Відключення від мереж централізованого опалення та можливість встановлення системи індивідуального опалення в багатоквартирних житлових будинках регулюєтьсяПравилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, іПорядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженим\~наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 року № 169. Як вбачається з матеріалів справи, квартира за адресою: [ADDRESS] у якій проживає відповідач, відключена від системи центрального опалення. Представником позивача у відповіді на відзив зазначено, що нарахована сума заборгованості відповідачів в розмірі 5949 грн. 06 коп. стосується оплати за теплопостачання місць загального користування. Станом на момент нарахування боргу, який позивач просить стягнути з відповідачів, чинною була\~постанова Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, якою затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі\~Правила). Відповідно до п. 12 вказаних Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Як вбачається з актів місця загального користування в будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме у першому під`їзді лінія подачі теплоносія до приладів оплення, на сходовій клітці від`єднана від центрального опалення в серпні 2016 року, труби подачі теплоносія та прилади опалення демонтовані, а тому не можуть вважатися утепленими. Вказане також стосується другого та третього під`їздів вказаного будинку, що підтверджується актом ЛКП «Затишне» від 18.09.2018 року. \~ \~ \~ \~З приводу наведеного судом досліджено фототаблицю із фотографіями реального стану фасаду будинку за адресою: [ADDRESS] , із якої вбачається факт відсутності утеплення місць загального користування. Більш того, вказаними фотодоказами зафіксовано, що фасад будинку характеризується осипанням штукатурки, наявністю численних тріщин, місць залиття, незаскленістю віконець підвальних приміщень, що свідчить про непроведення будь-яких робіт з утеплення. \~ \~ \~ \~Разом з цим, матеріали справи містять підтвердження того, що мешканці будинку за вказаною адресою неодноразово зверталися до ЛМКП «Львівтеплоенерго» із зверненнями про неналежну якість наданих послуг. \~ \~ \~ \~Суд звертає увагу на те, що згідно акту ЛКП «Затишне» (балансоутримувача будинку) від 20.02.2018 року у першому, другому та третьому під`їздах батареї на сходових клітках не гріють з початку опалювального сезону у зв`язку з несправністю запірної арматури. \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене, суд вважає, що у відповідача відсутній обов`язок сплати коштів за надання послуг з опалення місць загального користування, оскільки, незважаючи на положення\~постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, такі не були належним чином утеплені, що підтверджується наданими відповідачем належними і допустимими доказами, зазначеними вище, які у своїй сукупності є достатніми для відповідного висновку суду. \~ \~ \~ \~Суд не може визнати обгрунтованими доводи представника позивача про те, що відключення і демонтаж систем опалення місць загального користування у будинку здійснені самовільно відповідачами, адже такі твердження прямо суперечать дослідженим актам від 20.02.2018 року та 18.09.2018 року, з яких слідує, що роботи по відрізці і заглушенню лінії подачі теплоносія до приладів опалення сходових кліток, демонтажу труб подачі теплоносія і приладів опалення сходових кліток здійснювалися ЛКП «Затишне». Будь-яких доказів того, що такі роботи проводилися відповідачами стороною позивача не надано. \~ \~ \~ \~Наведене в сукупності з тим, що у будинку [ADDRESS] , в якому проживає відповідач, фактично відсутня система і прилади опалення місць загального користування, вказує на безпідставність проведення позивачем нарахування відповідачам плати за опалення таких місць. Сам факт наявність лічильника не свідчить про надання якісних послуг. \~ \~ \~ \~Окрім того, суд звертає увагу, що розрахунок наданий позивачем не містить чіткості щодо нарахування,оскільки в графі «Опалення місць загального користування» - «сума» починаючи з травня 2022 року по жовтень 2024 взагалі вісутні нарахування, а сама квартира [ADDRESS] , в якій проживає відповідач відповідно до рішення №730 від 13.09.2013 року відключена від мережі централізованого опалення і влаштування індивідуальних систем опалення. \~ \~ \~ \~З урахуванням заперечень відповідача такий документ не може бути допустимим доказом наявності у відповідача заборгованості, адже будь-яких первинних документів (актів зняття показів загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії, розрахункових відомостей, рішень про визначення тарифів за послуги з теплопостачання тощо) позивачем не надано. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. ч. 1, 2 ст.\~77, ч. 2 ст.\~78, ч. 1 ст.\~80 ЦПК України, належними докази,які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги факт відключення квартири за адресою: [ADDRESS] , від системи теплопостачання ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також невиконання власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем послуг заходів з утеплення місць загального користування будинку за вказаною адресою, здійснення балансоутримувачем демонтажу трубопроводів, приладів та систем опалення місць загального користування у будинку, внаслідок чого такі місця з 2016 року не опалюються, суд доходить переконання про відсутність підстав для стягнення з відповідача боргу за послуги з теплопостачання, відтак, позовні вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення боргу за послуги постачання теплової енергії слід залишити без задоволення. \~ \~ \~ \~Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, то судові витрати залишаються за позивачем. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.12, 76-78, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed