Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

В березні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 26.03.2003 вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, за актовим записом № 32. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2019 року у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на сімейне життя. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Просила шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає (а.с. 24). Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2024 справу передано на розгляд Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (а.с. 20). Фактично справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 03.02.2025 (а.с. 23). З відповіді № 492705 від 14.03.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру випливає, що місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано на тимчасово окупованій території за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Оскільки місце проживання відповідача розташоване на тимчасово окупованій території, ухвалою від 03.02.2025 витребувано від Мінсоцполітики інформацію з Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб щодо відповідача (а.с. 28). Копію ухвали від 03.02.2025 Мінсоцполітики отримало 03.02.2025, що підтверджуєтеся відповідною довідкою (а.с. 30). Станом на 17.02.2025 Мінсоцполітики не виконало ухвалу суду від 03.02.2025. Ухвалою від 17.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи (а.с. 31). Цією ж ухвалою витребувано вдруге від Мінсоцполітики інформацію з Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб щодо відповідача. Копію ухвали від 17.02.2025 Мінсоцполітики отримало 19.02.2025, що підтверджуєтеся відповідною довідкою (а.с. 37). 21.02.2025 до суду надійшла відповідь Мінсоцполітики з якої випливає, що станом на 20.02.2025 в ЄІБД ВПО відсутня інформація щодо [PERSON] . Заяв по суті справи не надходило. У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена судом належним чином. В позовній заяві просила здійснювати розгляд справи у спрощеному провадження без виклику сторін (а.с. 3). Оскільки розгляд справи відповідно до ухвали від 17.02.2025 здійснюється з повідомленням (викликом) учасників справи, суд розцінює вищевказане клопотання позивачки як клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України на підставі ч. 1 ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки відповідач зареєстрований за адресою, що є тимчасово окупованою територією. Згідно з вищезазначеними положеннями законодавства з опублікуванням оголошення про виклик, яке здійснене 18.02.2025, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 36). Тому, враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання не з`явився до суду, не подав відзиву на позовну заяву, судом в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив таке. Відповідно до оригіналу свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 24.06.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського РУЮ Запорізької області, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.06.2003 за актовим записом № 32 (а.с. 12). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2019 року у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на сімейне життя. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~ За приписами ч. 3 ст.\~109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно з ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не просила суд відновити дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору розміром 1\~211,20 грн за подання позовної заяви, що документально підтверджені (а.с. 1, 24). На підставі викладеного,

Outcome: approved