Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить суд стягнути на його користь з відповідача 8076 грн. 66 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 24.05.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») та ТДВ «СК «МОТОР-ГАРАНТ» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №204160886, забезпечений транспорт «CHEVROLET NIVA», державний номерний знак [NUMBER] . 13.09.2021 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме о 19 годині 18 хвилині по вул. Чарівна, буд.119а, в м. Запоріжжя, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «CHEVROLET NIVA», державний номерний знак [NUMBER] , заднім ходом не впевнився в безпеці маневру та скоїв наїзд на автомобіль «CHEVROLET BOLT EV», р/н [NUMBER] , після чого залишив місце події. Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «CHEVROLET BOLT EV», державний номерний знак [NUMBER] , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля «CHEVROLET NIVA», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», згідно страхового поліса №204160886 від 24.05.2021 року. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2021 року у справі №336/7849/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП. Згідно з умовами Полісу №204160886 від 24.05.2021 року, на підставі страхового акту №109.02116921-1 від 26.10.2021 року, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування за ремонт автомобіля «CHEVROLET BOLT EV», державний номерний знак [NUMBER] , в розмірі 8076,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням №62140452 від 27.10.2021 року. Згідно зі статтею 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. За такого відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 8076,66 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, в позовній заяві просив суд про розгляд справи у відсутність представника позивача, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, доходить наступних висновків. Судом встановлено, що 13.09.2021 року, о 19 годині 18 хвилин, по вул. Чарівна, 119а, в м. Запоріжжя, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом автомобілем CHEVROLET NIVA, д.н.з. [NUMBER] , заднім ходом не впевнився в безпеці маневру та скоїв наїзд на автомобіль CHEVROLET BOLT EV, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі пошкоджено, завдано матеріальних збитків, травмовані відсутні. Вказаними діями порушено вимоги п.10.9 ПДР України. Крім того, 13.09.2021 року, о 19 годині 18 хвилин, по вул. Чарівна 119а, в м. Запоріжжя, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом автомобілем CHEVROLET NIVA, д.н.з. [NUMBER] , став учасником дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події. Вказаними діями водій порушив п.2.10 (a) ПДР України (а.с.18). За наслідком вказаної дорожньо-транспортної пригоди, водія [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності і згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2021 року у справі №336/7849/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП (а.с.18-19). Відповідно до полісу № 204160886 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 24.05.2021 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспорт «CHEVROLET NIVA», державний номерний знак [NUMBER] , строк дії договору з 12:20 годин 24.05.2021 року по 23.05.2022 року включно (а.с.8). Згідно з умовами Полісу №204160886 від 24.05.2021 року, на підставі страхового акту №109.02116921-1 від 26.10.2021 року, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування за ремонт автомобіля «CHEVROLET BOLT EV», державний номерний знак [NUMBER] , в розмірі 8076,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням №62140452 від 27.10.2021 року (а.с.9-13, 20-30). На підставі ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, наявність вини в діях [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.09.2021 року, додатковому доказуванню не підлягає. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі №48553/99 за заявою «Совтрансавто-Холдинг проти України», а також відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі №28342/95 за заявою «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина, судового розгляду. Таким чином, вказана дорожньо-транспортної пригоди сталася з вини [PERSON] , який керував автомобілем «CHEVROLET NIVA», д.н.з. [NUMBER] . У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно із частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню висновок щодо застосування норм права, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування» з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст.38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються правилами ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Позивач (який є страховиком відповідача) виконав свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. Відносини між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з\~п.\~38.1.1\~ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Приймаючи до уваги ст.1191 ЦК України, ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, а тому у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. За таких\~обставин,\~суд вважає,\~що позивачем\~правомірно заявлено\~вимогу до\~відповідача з\~приводу відшкодування\~матеріальної шкоди\~в сумі\~8076,66\~грн.,\~що є\~сумою страхового\~відшкодування,\~сплаченою позивачем\~на користь\~потерпілої особи\~за наслідками\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~та яка\~підлягає стягненню\~у порядку\~регресу з\~відповідача,\~як особи,\~винної у\~вчиненні дорожньо-транспортної\~пригоди,\~що відповідає\~правовій позиції,\~сформованій Верховним\~Судом у\~Постанові від\~03\~вересня 2018\~року справа\~№464/1937/16,\~у Постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 04\~липня 2018\~року,\~провадження №\~14-176цс18\~(пункти\~68-70). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір сплачений останнім в сумі 3028 гривень 00 копійок.

Outcome: approved