Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

24.12.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеження відповідальністю «Дебт Форс», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 10.01.2022 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис № 1764 відповідно до якого було стягнуто з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Вердикт Капітали, якому ТОВ «МАНІФОЮ», відступлено право вимоги на підставі договору факторингу за Договором позики № 2554760 від 19.06.2021. Як зазначено у виконавчому написі, стягнення заборгованості проводиться за період з 13.10.2021 по 02.12.2021. Загальна сума заборгованості складає 43 727,60 грн., в тому числі: - заборгованість за тілом кредиту - 12 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією - 31 277,60 грн.; - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом складає 500,00 грн. Надалі приватним виконавцем Виконавчого округу Запорізької області Проценком А.Ю. 07.02.2022 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 68511890) щодо стягнення з позивача заборгованості у сумі 43 727,60 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. від 19.03.2024 (ВП № 68511890) про зміну (доповнення) реєстраційних даних було встановлено, що 19.03.2024 до офісу приватного виконавця надійшла ухвала Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжі від 19.02.2024 № 334/9439/23, якою замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача у ВП № 68511890 на ТОВ «Дебт Форс». Посилаючись на те, що зазначений виконавчий напис вчинений нотаріусом без додержання порядку вчинення нотаріальних дій та у відсутність документів, що підтверджують безспірність вимоги, позивач просить суд визнати виконавчий напис № 1764 від 10.01.2022 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідачів понесені судові витрати. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2024 позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи. Одночасно з поданням позовної заяви позивач звернулась до суду із заявою про забезпечення позову в даній справі, в якій просила зупинити стягнення за виконавчим написом. Ухвалою судді від 25.12.2024 зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 68511890 від 07.02.2022 року, яке перебуває в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича, на підставі виконавчого напису № 1764, вчиненого 10.01.2022 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 2554760 від 19.06.2021 року у розмірі 43 727,60 грн., до розгляду справи по суті.. У встановлений ухвалою строк відповідач не подав відзиву на позов або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 10.01.2022 Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. на підставі\~ст.ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1764 про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором № 2554760 від 19.06.2021 року, укладеним з ТОВ «МАНІФОЮ». Строк платежу за Кредитним договором № 2554760 від 19.06.2021 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 13.10.2021 по 02.12.2021. Сума заборгованості становить 43 727,60 грн., в тому числі: - заборгованість за тілом кредиту - 12 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією - 31 277,60 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі\~ст. 31 Закону України «Про нотаріат»\~стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача в розмірі 500,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 43 727,60 грн. 07.02.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Процента А.Ю., на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. виданого 10.01.2022 за № 1764, відкрито виконавче провадження ВП № 68511890 за заявою ТОВ „Вердикт капітал про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 43 727,60 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. від 19.03.2024 (ВП № 68511890) про зміну (доповнення) реєстраційних даних було встановлено, що 19.03.2024 до офісу приватного виконавця надійшла ухвала Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжі від 19.02.2024 № 334/9439/23, якою замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача у ВП № 68511890 на ТОВ «Дебт Форс». Зі змісту оспорюваного виконавчого напису № 1764 від 10.01.2022 вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України,\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у\~Главі 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662\~(надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». Також Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у\~статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною\~постановою\~виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням\~статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 судом застосовано вимоги положення п. 10.2\~постанови\~Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до\~статті 124 Конституції України,\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відомості про визнання судом незаконними та не чинними п.1 та п.2 постанови № 662 оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Спірний виконавчий напис, вчинено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. 10.01.2022 тобто, після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Тобто, станом на 10.01.2022 (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № 2554760 від 19.06.2021 року, укладеного [PERSON] з ТОВ «МАНІФОЮ» у простій письмовій формі. За змістом зазначених вимог чинного законодавства, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави дійти висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий висновок щодо застосування вказаних норм матеріального права висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 № 6-887цс17 та\~постанові Верховного Суду\~у справі № 207/1587/16 від 19.09.2018 (провадження № 14-12559св18). Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем ТОВ «Дебт Форс» не надано суду ні розрахунку заборгованості позивача перед відповідачем, ні копію вимоги про добровільне її погашення із доказами вручення позивачу, не зазначено і строк за який ця сума заборгованості виникла, що би підтверджувало безспірність заявлених вимог. Тобто, будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому кредитором нотаріусу Кредитному договору та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору, викладеного вище обґрунтування, має кредитор при зверненні до нотаріуса. Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірності заборгованості позивача перед відповідачем, не спростованої останнім, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивача звільнено від сплати судового збору, а тому, суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved