Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

09.12.2024 АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ БАНК» (далі АТ «А-БАНК») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви\~№\~б/н від 20.08.2013 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків розміром 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач умови договору виконував неналежним чином, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 23.11.2024 становить 21\~686,70\~грн., яка складається з: 12\~516,86 грн. заборгованість за кредитом, 9\~169,84 грн. заборгованість за відсотками. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у загальному розмірі 21\~686,70\~грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі, розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки на подання заяв по суті справи (а.с. 44). Копію ухвали від 12.12.2024 разом з копією позовної заяви з додатками було направлено відповідачу рекомендованим листом із повідомленням, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти від 24.12.2024 «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи вказані обставини, ухвалою від 23.01.2025 справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.02.2025 на 11:30 год. з викликом сторін (а.с. 49). Копію ухвали від 23.01.2025 було направлено відповідачу рекомендованим листом із повідомленням, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти від 05.02.2025 «адресат відсутній за вказаною адресою». 20.02.2025 судове засідання відкладено до 24.03.2025 у зв`язку із неявкою учасників справи. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 37 зворот). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням, проте конверт із поштовим відправленням повернувся на адресу суду з відміткою пошти від 07.03.2025 «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання у день проставлення вказаної відмітки у поштовому повідомленні 07.03.2025. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву, судом за згодою представника позивача, висловленою у поданому ним письмовому клопотанні, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 11.08.2011 [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» з метою укладення кредитного договору б/н та отримання кредитної картки. У вказаній анкеті-заяві відповідач проставив свій підпис, який підтвердив, що він ознайомився із умовами кредитування (а.с. 17). На підставі вказаної заяви 20.08.2013 відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27,6 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом, який у подальшому неодноразово збільшувався, що підтверджується наданою позивачем довідкою за лімітами (а.с. 19). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови і правила надання банківських послуг у АТ «А-БАНК», з якими був ознайомлений позичальник. Як зазначено судом вище, матеріали справи містять підтвердження, що саме з доданими банком до позовної заяви Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-БАНК» ознайомився та погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву, що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), комісії, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З поданого\~позивачем розрахунку заборгованості випливає, що станом на 23.11.2024 [PERSON] у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору має заборгованість у розмірі 21 686,70 грн., яка складається з: 12 516,86 грн. заборгованість за кредитом, 9 169,84 грн. заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-16). Відповідачем зазначений розрахунок на засадах змагальності не спростований. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернув. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що суд задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 3 028,00 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved