Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк», в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму безпідставно списаних коштів з карткового рахунку [NUMBER] , відкритого в Акціонерному товаристві «Ощадбанк» у загальному розмірі 49 300 грн., а також стягнути судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.06.2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до відділення AT «Ощадбанк» №10026/0878 з метою відкриття банківської карти для отримання заробітної плати. Разом із відкриттям даної картки, співробітник банку видав позивачу кредитну карту, поточний рахунок [NUMBER] типу MasterCard World Debit MyCard та зазначив, що цього передбачає процедура, оскільки відкриття карти для заробітної плати вимагає автоматичного відкриття і кредитної карти з лімітом у 5000,00 грн. Проте, 30.11.2021 року кредит було автоматично збільшено банком до 50 000,00 грн. без погодження з позивачем. З моменту відкриття кредитної картки [PERSON] нею не користувався. Картку завжди залишав вдома, а пароль нікому зі сторонніх осіб не повідомляв. Проте, 11.09.2022 року з рахунку позивача невідомими особами та без його згоди було знято кредитні кошти о 21:50 було знято 19 500.00 грн., о 21:53 ще 19 300.00 грн, а о 21:54 ще 10 500,00 грн. 12.09.2022 року [PERSON] , зателефонував на гарячу лінію Ощадбанку, повідомив про вчинення з його карткою шахрайських дій та просив її заблокувати. Також позивач звернувся до підрозділу поліції та повідомив про обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення (копія талону-повідомлення № 32558 надається), на підставі чого до ЄРДР було внесено відомості за № 120221160300001659 від 08.10.2022 року. 21.09.2022 року позивач звернувся до АТ «Ощадбанк» уже із заявою, про те, що з кредитної картки без його відома було знято грошові кошти, а також просив не нараховувати відсотки за користування грошовими коштами, які знаходяться на кредитній карті. На що отримав відповідь від відповідача N 100.10/2-07/2797 від 13.10.2022 року про те, що нібито позивачем не було дотримано умов договору і розголошено третім особам ідентифікаційні та авторизаційні дані, за що клієнт відповідає персонально, а банк в свою чергу за це відповідальності не несе. Разом з тим, нарахування відсотків по кредиту припиниться у випадку повного його погашення, або ж на підставі рішення суду. Зважаючи на викладене, шахрайське списання коштів з рахунку та відмову відповідача відновити стан рахунку до перерахування коштів невідомими особами, що призводить в свою чергу до нарощування заборгованості у позивача через нарахування відсотків за користування кредитними коштами, які позивач не отримував, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2022 року матеріали справи передані на розгляд судді Мальцеву Д.О. 02.12.2022 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. позовну заяву залишено без руху та наданий строк позивачу для усунення недоліків. 10.01.2023 року на адресу суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. 12.01.2023 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 25.05.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що про збільшення розміру кредитного ліміту позивач був повідомлений належним чином, проведення спірних транзакцій було здійснено після реєстрації позивача в мобільному додатку «Мобільний ощад», реєстрація та вхід до якого відбулись коректно з використанням фінансового номера телефону позивача та підтверджені біометрією або кодом доступу. Отже позивачем не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні оерації за кредитною карткою, у зв`яку з чим вказані позовні вимоги є необгрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилом ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Пунктом 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 (далі - Положення № 705, в редакції на час виникнення спірних правовідносин), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] 18.06.2019 року було укладено договір у вигляді Заяви про приєднання №64045111/180619 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно п. 3.1. Заяви про приєднання - шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору ДКБО, клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет сторінці Банку www.oschadbank.ua та укладає з Банком договір складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. За умови п. 3.4 Заяви про приєднання - Банк, на підставі наданих Клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документи, відкриває Клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом «Мій комфорт». Відповідно до п. п. 3.4.1. Заяви про приєднання - Клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України (далі- Раунок) на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Відповідно до п.п. 3.4.2 Заяви про приєднання, Банк відкриває рахунок № [NUMBER] в гривнях України, код Банку 322669 та надає клієнту платіжну картку типу «Моя картка» та ПІН конверт до неї. Згідно висновку- рішення АТ «Ощадбанк» №374873357/180619 від 18.06.2019 року [PERSON] за цільовим призначенням «кредитування на споживчі цілі» за номером рахунку [NUMBER] встановлено ліміт (відновлювальну кредитну лінію) у розмірі 5 000, 00 грн. Процентна ставка визначена у розмірі 38% річних. В подальшому, розмір відновлювальної кредитної лінії був переглянутий та збільшений Банком. Згідно висновку - авторішення АТ «Ощадбанк» №3067508342/091221 від 30.11.2021 позивачу за цільовим призначенням «кредитування на споживчі цілі» за номером рахунку [NUMBER] встановлено ліміт (відновлювальну кредитну лінію) у розмірі 50 000,00 грн. Процентна ставка визначена у розмірі 38% річних. Про збільшення вказаного ліміту кредитування позичальника на його фінансовий номер телефону [NUMBER] надіслано SMS. За змістом п. 4.1. Заяви про приєднання проставлення власноруч свого підпису під вказаною Заявою про приєднання Клієнт, серед іншого підтверджує своє письмове клопотання на отримання Кредиту та усвідомлення того, що укладає Договір в повному обсязі, з урахуванням всіх його складових частин, зокрема, договору банківського рахунку, договору банківського вкладу (депозиту), Кредитного договору, умови яких викладені в Особливій частині Договору, та усвідомлює правові наслідки таких договорів, засвідчує підписання Паспорту споживчого кредиту та Таблиці сукупної вартості Кредиту, які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті Банку, підтверджує, що він ознайомлений з Умовами користування кредитною лінією (Кредитом), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею сукупності вартості Кредиту, згідно вимог діючого законодавства, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, а також ознайомлення із переліком потенційно доступних Послуг, які йому можуть бути надані згідно умов Договору, підтверджує та усвідомлює, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати йому розмір ліміту кредитування, в тому числі, здійснювати переррозподіл ліміту кредитування між різними Кредитними послугами, на умовах, передбачених Договором, підтверджує усвідомлення та розуміння свого права на відмову від отримання Послуг, що пропонуватимуться Банком, яке реалізується в порядку, передбаченому Договором та зобов`язується своєчасно, у спосіб, строки та в порядку, визначеному в Договоріта/або Банком в момент пропонування Послуги, вживати заходів, які б свідчили про його волевиявлення (надання згоди або відмови) щодо отримання Послуги, яка пропонується Банком. При цьому, в вказаній позовній заяві не наведено жодних доводів відносно того, що відповідач скористався своїм правом на відмову від отримання Кредитних послуг. 11.09.2022 року о 21 год. 33 хв. Позивач зареєструвався в новому додатку «Мобільний ощад», що підтверджується витягом з Way4, програмний комплекс «DB Manager». В подальшому , а саме 11.09.2022 об 21 год. 50 хв., обю 21 год. 53 хв. та об 21 год 45 хв., за допомогою мобільного додатку «Ощад 24/7» позивачем було здійснено перекази грошових коштів на картку Монобанку [NUMBER] ( [NUMBER] ). За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач фактично вказує на те, що неправомірне зняття коштів, пов`язане з діями банку. Разом з тим, судом таких обставин при розгляді справ не встановлено та позивачем належними та достовірними доказами не приведено. В матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач 12.09.2022 року після проведення оскаржуваної операції звертався до Банку із заявою про блокування рахунку, тощо. Крім того, з матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до із заявою до Банку 12.09.2022 року, тобто на наступний день, як йому стало відомо про ці обставини, поряд з цим не заблокував картку. З виписки по рахунку вбачається, що усі операції по картці позивача відбувалися відповідно до угоди від Так, з виписки по рахунку позивача за 16.05.2023 року крім оспорюваного платежу вбачаються також платіжні он-лайн операції за допомогою мобайл банкінгу. Як вже було зазначено, повідомлення про невизнання трьох із проведених 11.09.2022 року операцій по своєму рахунку, позивач здійснив тільки на наступний день, тобто 12.09.2022 року, продовжуючи вільно користуватись своїм рахунком, що суперечить п.6 розділу VI «Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою Правління НБУ №705 від 05.11.2014 р., в редакції станом на 31 березня 2022 року. В постанові Верховного Суду складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2020 року (справа № 560/898/16-ц) висловлено висновок, що обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю. Позивач стверджує, що зняття коштів з його карткового рахунку, відбулось без його згоди, чим завдано матеріальних збитків, зазначав, що свою банківську картку, як і дані, для її використання, нікому не надавав. Однак, будь-які належні і допустимі докази на підтвердження того, що транзакції грошових коштів з рахунку позивача були здійснені не ним, а з вини Банку матеріали справи не містять. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Слід відмовити у стягненні судових витрат.

Outcome: dismissed