Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в особі Служби у справах дітей Миколаївської сільської ради звернувся до суду з позовом в інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] , щодо її малолітніх дітей: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), та стягнути з відповідача, на користь фізичної чи юридичної особи, якій буде передано [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення повноліття. Також просив [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), передати до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, для вирішення питання їх подальшого влаштування. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 05 квітня 2024 року до служби у справах дітей Миколаївської сільської Дніпровського району Дніпропетровської області надійшло повідомлення управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №03/17-907 від 04 квітня 2024 року про те, що малолітня [PERSON] (26 січня 2024 року), яка перебуває у відділенні патології новонароджених дітей з інфекційними захворюваннями КНП «Міська багатопрофільна клінічна лікарня матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва» Дніпровської міської ради, залишилася без батьківського піклування. Матір дитини, [PERSON] ( [INFO] ), покинула дитину в КНП «Міська багатопрофільна клінічна лікарня матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднева» Дніпровської міської ради, про що 03 квітня 2024 року складено Акт закладу охорони здоров?я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров?я, в якому зазначено, що одразу після народження дитина була переведена до відділення патології новонароджених та недоношених дітей для лікування. Після виписки з пологового відділення [PERSON] знаходилася у відділенні патології новонароджених та недоношених дітей разом з донькою 2 (дві) доби. Потім виписалася за сімейними обставинами (вдома залишилася маленька донька). З 31 січня 2024 року мати у відділенні не з?являлася та особисто не телефонувала. Дитину відвідувала бабуся [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , висловлювала бажання забрати дитину до себе, однак УССД адміністрації Новокодацького району Дніпровської МР було визначено недоцільність передачі їй онуки. З 11 березня 2024 року ні мати, ні бабуся, ні інші родичі дитини в відділенні не з?являлися і дитиною не цікавилися. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] повторно виданого Криничанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам?янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 11 квітня 2024 року, [PERSON] ( [INFO] ) є матір?ю малолітньої [PERSON] ( [INFO] ). Батько дитини - [PERSON] , записаний у відповідності до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (за прізвищем та громадянством матері, а ім?я та по батькові батька дитини - за її вказівкою, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження). 16 травня 2024 року до служби у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надійшло повідомлення управління-служби у справах дітей адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради №16/04-58 від 26 квітня 2024 року про те, що під час відвідування родини [PERSON] ( [INFO] ), що проживає за адресою: [ADDRESS] , троє дітей якої перебувають на обліку дітей, що перебувають в складних життєвих обставинах, виявлено дитину - [PERSON] ( [INFO] ). Матір дитини, [PERSON] ( [INFO] ), залишила доньку на бабусю, вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги не надає. 04 березня 2024 року малолітня [PERSON] ( [INFO] ), бригадою швидкої медичної допомоги, в супроводі інспектора СОП ВП ДРУП, доставлена до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 6 м. Дніпра», про що 04 березня 2024 року складено Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. На час виявлення дитина хвора (стан дитини середнього ступеню важкості за рахунок інтоксикації, катаральних проявів), без батьківського піклування. Службою у справах дітей Миколаївської сільської ради встановлено, що [PERSON] ( [INFO] ), тимчасово проживала в [ADDRESS]. 08 квітня 2024 року службою у справах дітей Миколаївської сільської ради надіслано клопотання до КЗ «Центр надання соціальних послут» Криничанської селищної ради про з?ясування обставин відмови матері забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров?я, провести відповідну роботу із соціальної підтримки матері з метою зміни її намірів і створення сприятливих умов для виконання нею обов?язків з виховання та утримання дітей та поінформувати службу у справах дітей про результати проведеної роботи, відповідно до пункту 7-1 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов?язаної із захистом прав дитини» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року. В подальшому 22 квітня 2024 року до служби у справах дітей Миколаївської сільської ради надійшло повідомлення КЗ «Центр надання соціальних послуг» Криничанської селищної ради №121, в якому зазначено, що [PERSON] ( [INFO] ), проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Постійного місця проживання вона не має, проживає разом із співмешканцем в напівзруйнованому будинку де повна антисанітарія. Неодноразово з матір?ю проводилися бесіди щодо повернення дітей, але кожного разу все залишається без змін. Говорить, що не може повернутися до дітей через відсутність коштів та що її рідна мати вигнала з дому. Після чергового спілкування з [PERSON] , разом з старшим інспектором сектору Ювенальної превенції Кам?янського РУП, було зроблено висновок, що [PERSON] не бажає повертатися до дітей та займатися їх вихованням. Службою у справах дітей встановлено, що [PERSON] ( [INFO] ), має старшого сина [PERSON] ( [INFO] ), який проживає разом з бабусею в м. Нікополь Дніпропетровської області, з яким матір не спілкується, фінансово не забезпечує. 16 травня 2024 року малолітнім [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, відповідно до підпункту 10 пункту 24 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов?язаної із захистом прав дитини» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, та тимчасово влаштовано в прийомну сім?ю. За період з 05 квітня 2024 року по теперішній час [PERSON] ( [INFO] ), до служби у справах дітей Миколаївської сільської ради не зверталася, дітьми не цікавилася, на телефонні дзвінки не відповідала. Ухвалою суду від 24 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 11 жовтня 2024 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до розгляду по суті. Начальник служби у справах дітей Тарасенко А.В. надала до суду клопотання в якому просила розгляд справи здійснювати за відсутності представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, позовні вимогу підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явилась, про час та дату повідомлялась належним чином за допомогою поштового зв`язку, проте про причини своєї неявки не повідомила, відповідних заяв чи клопотань не надавала. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Судом встановлено, що на 16 травня 2024 року малолітнім [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, відповідно до підпункту 10 пункту 24 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов?язаної із захистом прав дитини» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, та тимчасово влаштовано в прийомну сім?ю. Мати дітей - [PERSON] ( [INFO] ), проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Постійного місця проживання не має, проживає разом із співмешканцем в напівзруйнованому будинку де повна антисанітарія. Неодноразово з матір?ю проводилися бесіди щодо повернення дітей, але кожного разу все залишається без змін. Говорить, що не може повернутися до дітей через відсутність коштів та що її рідна мати вигнала з дому. Відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку» від 04.03.2024 зазначено, що дитина - [PERSON] ( [INFO] ), виявлена в [ADDRESS] (бабуся залишалася з дитиною, мати залишила тиждень тому) та у супроводі інспектора СЮП ВП ДРУП доставлена до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №6 м. Дніпра». Згідно висновку № 121/22.04.2024 року директора Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Криничанської селищної ради Стародубцевої А.М. гр. [PERSON] , постійного місця проживання не має, проживає разом із співмешканцем в напівзруйнованому будинку де повна антисанітарія, неодноразово проводилися бесіди щодо повернення матері до дітей, але все залишається без змін. Після чергового спілкування із старшим інспектором сектору Ювенальної превенції Кам`янського РУП з гр. [PERSON] було зроблено висновок про те, що вона не бажає повертатися додому до дітей та займатися їх вихованням. Згідно листа начальника управління-служба у справах дітей адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради Чубенко О.В. [PERSON] ( [INFO] ), яка є бабусею малолітніх дітей: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), не працює, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не контролює навчання і дозвілля дітей. [PERSON] зі своє родиною близько двох років проживає за адресою: [ADDRESS] , умови проживання потребують покращення, будинок винаймається, пічне опалення, зручності опалення, мінімальна кількість меблів та побутових речей. Також разом з [PERSON] проживала її онука [PERSON] ( [INFO] ). Умов для проживання малолітніх дітей: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), за адресою: [ADDRESS] , не створено, бабуся [PERSON] не має потенціалу для виховання і утримання дітей. Також було встановлено, що [PERSON] ( [INFO] ) ), має старшого сина [PERSON] ( [INFO] ), який проживає разом з бабусею в м. Нікополь Дніпропетровської області, з яким матір не спілкується, фінансово не забезпечує. Тобто, [PERSON] свідомого та умисного не виконує свої батьківських обов?язків відносно своїх дітей, не бере будь-якої участі у вихованні дітей, свідомо самоусунулася від забезпечення морального та духовного розвитку дітей. У зв`язку з чим позивач Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в особі Служби у справах дітей Миколаївської сільської ради звернувся до суду з позовом в інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, щодо своїх малолітніх дітей є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що за таких обставин позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дітей. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідач по справі не займається вихованням дітей та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до них будь-якої батьківської уваги та турботи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), а тому є підстави для позбавлення її батьківських прав відносно них. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А отже, не зважаючи на те, що суду не відомо місце роботи відповідача, однак на підставі віку вона має можливість заробляти, тому суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь фізичної чи юридичної особи, якій буде передано [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12 червня 2024 року та до досягнення старшою дитиною - доньки [PERSON] , повноліття, тобто до [INFO] , після чого стягнення аліментів проводити за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на старшу дитину, до досягнення повноліття молодшою дитиною - донькою [PERSON] , тобто до [INFO] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Таким чином, проаналізувавши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, у зв`язку з чим суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дітьми у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не причинить шкоди їх життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу, на думку суду, буде стимулювати відповідача до виправлення та надасть можливість в майбутньому, при наявності його бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до п.1 ч. 1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 1 211,20 грн., за вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів), та 1 211,20 грн. за вимогу не майнового характеру (про позбавлення батьківських прав), а всього 2 422,40 грн.

Outcome: approved