Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

[PERSON] від імені якого діє адвокат Атаманюк Володимир Михайлович звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із заявою, де заінтересованою особою вказав: Нижньовербізьку сільську раду Коломийського району Івано-Франківської області, та просить встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 15 липня 2024 року у справі було відкрито провадження. Однак у зв`язку із розпорядженням від 19.02.2025 року вирішено призначити повторний розподіл зазначеної справи. У зв`язку із чим ухвалою судді Коваленка Д.С. від 21 лютого 2025 року було прийнято до розгляду дану цивільну справу та призначено на 19 березня 2025 року. 19 березня 2025 року, в судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені належним чином. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позиції учасників справи. Позиція заявника полягала у тому, що помер його дід [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне йому за життя майно. Але у видачі йому свідоцтва про право на спадщину померлого йому нотаріусом було відмовлено з тих підстав, що у свідоцтві про народження батька заявника є розбіжності, а саме ім`я та по батькові [PERSON] зазначено « [PERSON] ». Тому заявник просить суд визнати, що він є онуком [PERSON] . Заінтересована особа не заперечувала проти задоволення рішення та просили справу розглянути без їх участі. Оцінка суду обставин у справі. Згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER] від 16 листопада 1948 року, [PERSON] народився [INFO] . Його прізвище ім`я та по батькові вписані російською мовою (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] , який виданий 05 вересня 1974 року, [PERSON] народився [INFO] . Його батьком зазначений [PERSON] (а.с. 9). Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] його батьком зазначено [PERSON] (а.с. 7) 03 лютого 2004 року [PERSON] склав заповіт яким все своє майно заповів [PERSON] (а.с.15). Але [INFO] , [PERSON] помер (а.с.11). Отже, очевидним є те, що вищевказані розбіжності в зазначенні прізвища померлого у документах, що підтверджують його родинний зв`язок з [PERSON] зумовлені перекладом на російську мову, та не можуть бути підставою для заперечення того, що зазначені в них відомості стосуються саме [PERSON] . Оцінка суду щодо факту. Тож, з огляду на встановлені судом обставини у їх сукупності, суд не має жодних сумнівів у тому, що [PERSON] є онуком [PERSON] , який помер [INFO] . Цивільним судочинством України, в силу положень статті 2 частини 1 статті 4 і 5 та частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, захист цивільного права будь-якої людини можливий у тому числі і способом встановлення факту родинних відносин рішенням суду. І оскільки від встановлення факту того, що заявник був онуком [PERSON] , залежить виникнення у останнього права на його спадщину, яке не визнається нотаріусом, в силу положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, таке право підлягає захисту шляхом задоволення його заяви про встановлення факту родинних відносин. Отже,

Outcome: approved