Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Представник позивача Тараненко А.І. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 18.03.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 618125270, який був підписаний електронним підписом позичальника та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», було укладено договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до якого первісний кредитор відступив право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. 28 листопада 2019 року, 31 грудня 2020 року, 31 грудня 2021 року, 31 грудня 2022 року, 31 грудня 2023 року було укладено додаткові угоди. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс», було укладено договір факторингу № 05/0820-01, у відповідності до якого кредитор відступив право вимоги до відповідача, в подальшому ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткові угоди від 03серпня 2021 року та 30грудня 2022 року. 28 жовтня 2024 року між ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», було укладено договір факторингу № 28/10/24/У, у відповідності до якого кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Юніт\~Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 618125270,\~а саме набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 47122,22 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 12738, 04 грн., заборгованість за відсотками 34384, 18 грн. Стверджує, що позивачем по вищезазначеному договору не нараховувалися жодні штрафні санкції. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснював жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, тому ТОВ ФК «Юніт Капітал» вимушене звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2618125270, від 18.03.2021 року у розмірі 47122,22 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а таож зазначив, що позовні вимоги не визнає. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 18.03.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 618125270, який був підписаний електронним підписом позичальника та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно умов кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надав [PERSON] кредит у розмірі 13970,00 грн., на 29 днів, за користування\~кредитом клієнт\~сплачує товариству\~відсотки за\~Дисконтною процентною\~ставкою в\~розмірі 189,29%\~річних від\~суми кредиту\~в розрахунку\~0,52%\~на добу. Індивідуальна процентна ставка в розмірі 596, 41% річних від суми кредиту в розрахунку 1,63% на добу. У разі прострочення платежів нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовується і до відносин між сторонами застосовується правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 % річних від суми кредиту в розрахунку 1, 70% на добу. Зазначені проценти нараховуються за фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за договором до дня фактичного повернення всієї суми кредиту. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Договір укладено\~дистанційно в\~електронній формі\~з використанням\~інформаційно-телекомунікаційних\~систем,\~шляхом надсилання\~електронного повідомлення\~про прийняття\~пропозиції,\~а також\~підписано накладенням\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором.\~Відповідно до\~положень Закону\~України «Про\~електронну комерцію»\~договір прирівнюється\~до укладеного\~в письмовій\~формі.\~Підпис від\~імені [PERSON] \~здійснений за\~допомогою електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором. Згідно п.1.3 сторони погодили, що встановлений в п.1.2 Договору строк дисконтного періоду може бути продовжений позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови якщо у позичальника в особистому кабінету активована функція продовження строку дисконтного періоду. При цьому сторони погодилися, що строк продовжено на Дисконтний період 30 днів. Згідно п.1.7.1,1.7.2 Договору зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день, однак при не надходженні платежу зобов`язання по оплаті основної суми кредиту відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше 90 днів від дати Дисконтного періоду. З наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник сплачує щоденно проценти в розмірі 839,50, що становить 2,3 % в день від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно графіку кредиту станом на 16.04.2021 року сума кредиту складає 16076,56 грн., з яких сума кредиту (тіло) 13970 грн, проценти 2106 грн. Згідно заявки на отримання коштів в кредит від 18.03.2021 року, [PERSON] зазначив картку для перерахування коштів № [NUMBER] . Відповідно довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», [PERSON] 18.03.2021 року отримав одноразовий ідентифікатор MNV28W3N. Відповідно до платіжного доручення від 18.03.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховувало [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] грошові кошти за кредитним договором у розмірі 13970, 00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2618125270, від 18.03.2021 року [PERSON] належним чином не виконувала своїх зобов`язань за вказаним договором, унаслідок чого у нього перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» утворилася заборгованість,\~яка за\~період з 18.03.2021\~року по\~01.06.2021\~року становить\~30715,90 грн., з яких сума кредиту 13970 грн., проценти 19069,67 грн. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», було укладено договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до якого первісний кредитор відступив ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. 28 листопада 2019 року укладено додаткову угоду №19, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2020 року укладено додаткову угоду №26, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2021 року. 31 грудня 2021 року укладено додаткову угоду №27, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року. 31 грудня 2022 року укладено додаткову угоду №31, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2023 року. 31 грудня 2023 року укладено додаткову угоду №32, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», було укладено договір факторингу № 05/0820-01, у відповідності до якого кредитор відступив ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить кредитору. 03 серпня 2021 року укладено додаткову угоду №2, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року. 30 грудня 2022 року укладено додаткову угоду №3, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 30 грудня 2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 року до договору факторингу № 05/0820-01від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 47122,22 грн. 28 жовтня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», було укладено договір факторингу № 28/10/24/У, у відповідності до якого кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить кредитору. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2618125270, від 18.03.2021 року [PERSON] належним чином не виконувала своїх зобов`язань за вказаним договором, унаслідок чого у нього перед ТОВ «Юніт Капітал» утворилася заборгованість,\~яка за\~період з 28.10.2024\~року по\~05.11.2024\~року становить\~47122,22 грн. Факт наявності заборгованості за кредитним договором у встановленому законом порядку ніким не спростовано. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом\~статті 12\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію»,\~ якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У кредитному\~договорі\~№ 618125270\~від 18.03.2021\~року зазначено,\~що\~підписаням\~цього договору\~позичальник\~підтверджує\~що,\~ознайомився\~на\~сайті з\~повною\~інформацією\~щодо позикодавця\~та\~його\~послуги,\~вивчила\~договір\~та правила\~надання\~грошей\~в кредит.\~Договір\~укладено\~дистанційно в\~електронній\~формі\~з використанням\~інформаційно-телекомунікаційних\~систем,\~шляхом\~надсилання\~електронного повідомлення\~про\~прийняття\~пропозиції,\~а\~також\~підписано накладенням\~електронного\~підпису\~одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Судом враховується, що за кредитним договором № 618125270 від 18.03.2021\~року сторона позивача не довела суду, що строк кредитування був продовжений за строки передбачені в п.1.2 Договору, оскільки не доведено, що сторона позивача сплатила усі фактично нараховані відсотки відповідно до п.1.3 Договору та п.1.7.1 Договору. Так,\~з розрахунків\~заборгованості за\~кредитними договорами\~вбачається,\~що відповідач\~ [PERSON] \~за кредитним\~договором №\~618125270\~від 18.03.2021\~рокуне сплачував коштів за кредитним договором у тому числі і відсотків. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 618125270 від 18.03.2021\~року заборгованість за період з 18 березня 2021 року по 16 квітня 2021 року у розмірі 16076,56 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 13970,00 грн., заборгованість за відсотками 2106,56 грн. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за кредитним договором, не довів відсутність заборгованості та не надав свій розрахунок. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 618125270 від 18.03.2021\~року за період з 18 березня 2021 року по 16 квітня 2021 року у розмірі 16076,56 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 13970,00 грн., заборгованість за відсотками 2106,56 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. 30 жовтня 2024 року між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» укладено №30132024-02 від 30 жовтня 2024 про надання правової допомоги. Відповідно до Акту прийму-передачі надання послуг від 01 жовтня 2024 року згідно договору №30132024-02 від 30 жовтня 2024 року, розмір гонорару за надання клієнту адвокатом правової допомоги по справі ТОВ «Юніт Капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором, встановлено та погоджено у фіксованому розмірі, що становить 6000,00 грн. Відповідач не довів суду неспівмірність витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 у справі №922/1964/21 викладена правова позиція, в якій зазначено, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Згідно з частиною третьою\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята\~статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої\~статті 137 ЦПК України\~зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 по справі № 596/2305/18. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволених вимог у сумі 826,44 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 2047,00 грн.

Outcome: partial