Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредитної лінії № 00-10139753 від 05.11.2023 у розмірі 48125,00 грн., судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн. В обґрунтування позову позивач посилаєся на порушення відповідачем умов договору щодо повернення отриманих нею кредитних коштів за договором кредитної лінії № 00-10139753 від 05.11.2023. Згідно з правилами ч.6\~ст.19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 30.01.2025 про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідача було повідомлено про вказаний позов, шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцем її реєстрації. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 05.11.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-10139753 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до п. 1.1, 1.2 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі 12500 грн. на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до інформації АТ "Державний ощадний банк України" від 27.02.2025 кошти в сумі 12500 грн. були перераховані на ім"я [PERSON] на її банківську платіжну картку. 22.01.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу № 22-01/2024 відповідно до якого ТОВ «Макс Кредит» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 00-10139753 від 05.11.2023 року. 16.08.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК» ЕЙС» було укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС згідно з яким позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10139753 від 05.11.2023 року. Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 48125,00 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 22- 01/2024 від 22.01.2024. Відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов"язання за умовами договору № 00-10139753 від 05.11.2023 року, кредитні кошти не повертає, в наслідок чого утворилась заборгованість, в розмірі 48125,00 грн., яка складається з наступного: 13125 грн. заборгованість по тілу кредиту; 35000,00 грн. заборгованість за відсотками. Положеннями\~ст.1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь -який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями\~1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Положеннями\~ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Також суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню документально підтвердженні судові витрати, а саме: витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 7000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved