Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

1.Описова частина У листопаді 2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» (надалі за текстом також - позивач або ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом також - відповідач), у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у загальному розмірі 7 980,72 гривень. 1.1. Стислий виклад позиції позивача Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є власником нерухомого майна (квартири) за адресою: [ADDRESS] , якому позивачем надавалися житлово-комунальні послуги. У зв`язку з неналежною оплатою за спожиті житлово-комунальні послуги у відповідача виникла заборгованість у розмірі 7 980,72 гривень, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. 1.2. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась 1.3. Заяви, клопотання учасників справи Представник позивача - адвокат Линдюк Святослав Степанович 11.03.2025 надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. 1.4.Процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2024 головуючим суддею у справі визначений суддя Чекулаєв С.О. Ухвалою Голосіївського районного суду від 25.11.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами відповідачу направлено рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (штрих-код Укрпошти 06 102 3179 9926) на відому адресу її зареєстрованого місця проживання, проте, відповідно до довідки відділення поштового зв`язку копія ухвали суду разом з доданими до неї документами, не вручені та повернуті на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 2.Мотивувальна частина 2.1.Фактичні обставини, встановлені судом З наявних матеріалів справи суд встановив, що власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 43 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 966295980000) є [PERSON] Згідно наказу Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради від 11.09.2013 №470 (а.с.14) «Про присвоєння будівельної адреси об`єкту будівництва», було присвоєно об`єкту будівництва ТОВ «ФІРМА ДІБРОВА» (житлові будинки №1 , №2 , №3 ) відповідно до наказу ТОВ «ФІРМА ДІБРОВА» від 04.07.2012 № 377 будівельну адресу: [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] . Згідно Договору про передачу на баланс багатоквартирного житлового будинку №ДІ210115 від 21.01.2015 укладеного між ТОВ «ФІРМА ДІБРОВА», як забудовником та ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА», як балансоутримувачем, забудовник передав, а балансоутримувач прийняв на баланс та зобов`язався виконувати функції балансоутримувача багатоквартирного житлового будинку (житловий будинок [ADDRESS] ), відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Факт передачі на баланс позивача житлового будинку [ADDRESS] підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією Акта приймання - передачі від 21.01.2015 (а.с.16-17). Згідно наказу ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» від 01.01.2016 №1Т був затверджений Типовий договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг у житловому комплексі « Деміївка ». Як вбачається з Довідки складеної позивачем про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг за період з 01.11.2021 по 15.11.2024 спожитих [PERSON] загальний розмір заборгованості становить 7 980,72 гривень. Доказів сплати заборгованості за надані комунальні послуги матеріали справи не містять. 2.2. Застосовані норми права Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Згідно з нормами статей 319, 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Частиною другою статті 382 Цивільного кодексу України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несучі-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електронне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна (стаття 360 ЦК України). Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, регулює Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», в статті 7 якого зазначено, що співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг (стаття 6 Закону про житлово-комунальні послуги). Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За положенням статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України). Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 Цивільного кодексу України). 2.3. Мотиви, з яких виходить суд Суд встановив, що з 09.09.2016, відповідач - [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] . Позивач, з 2016 року надає відповідачу послуги з утримання будинків та прибудинкової території (за адресою: [ADDRESS] ) на підставі Договору про передачу на баланс багатоквартирного житлового будинку №ДІ210115 від 21.01.2015 укладеного між ТОВ «ФІРМА ДІБРОВА», як забудовником та ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА», як балансоутримувачем та публічного Типового договору про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг у житловому комплексі «Деміївка». Суд зазначає, що відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 15.03.2018 року в справі № 401/710/15-ц. Відповідач споживав житлово-комунальні послуги, що надавалися позивачем. Відповідач у встановленому законом порядку не відмовлявся від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості відповідно до порядку, визначеному статтею 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що б дало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем надано не було. Згідно наявної в матеріалах справи Довідки про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг за період з 01.11.2021 по 15.11.2024 вбачається, що відповідач станом на 15.11.2024 має заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 7 980,72 гривень. Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач, як власник квартири [ADDRESS] , належним чином не виконував, у період з з 01.11.2021 по 15.11.2024, свої обов`язки встановлені статтями 319 та 322 Цивільного кодексу України, щодо утримання свого майна, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у загальному розмірі 7 980,72 гривень. Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Також за змістом частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 3.Судові витрати Згідно пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №1567528480 від 18.10.2024. Враховуючи викладене з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень.

Outcome: approved