Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-27 00:00:00

До Ямпільського районного суду Сумської області 06 листопада 2024 року через підсистему «Електронний суд» звернувся представник ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (далі - позивач) адвокат Городніщева Є.О. із позовною заявою до [PERSON] (далі -відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованість у розмірі 95147,50 грн. Також просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» cплачений судовий збір у розмірі 2422,40 та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 02.11.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , [INFO] , за допомогою Інформаційно телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 7230755 про надання споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «C8651». Кредитний договір було укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022, року розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно з умовами Кредитного договору, сума кредиту складає 25000,00 грн., строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором №7230755 виконало та надало [PERSON] кредит в сумі 25000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . У період з 02.11.2023 по 24.07.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 20397,50 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,00 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 20397,50 грн. Проте відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів в повному обсязі не виконав. 25.07.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №25.07/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору №7230755 перед позивачем не сплачена і складає 25000,00 грн. - сума кредиту; 40297,50 грн - нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів - 29850,00 грн, всього - 95147,5 грн. Представник відповідача скерувала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила що у позові не було доведено факту видачі відповідачу кредитних коштів у заявленому позивачем розмірі, а також відповідно і користування ними, тому відсутні підстави для їх стягнення. Крім того позивач має бути звільнений від сплати відсотків в розмірі 70147,05 грн нарахованих по кредитному договору №7230755, оскільки відповідач проходить військову службу в лавах ЗСУ на посаді солдата, а тому застосуванню підлягає норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У загальному просила відмовити у позовних вимогах в повному обсязі. Через підсистему «Електронний суд» 27.12.2025 року надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача, просив задовольнити позовні вимоги, покликаючись на те що переказ коштів, виданих по кредитному договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (25.07.2024 - 22.09.2024) в межах строку договору. У період з 02.11.2023 по 24.07.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 20397, 50 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0.00 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 20397.50 грн., а тому часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 15.11.2024 було відкрито провадження у справі, вирішено цивільну справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, вирішено клопотання про витребування доказів. (т.1 а.с.101) Своєю ухвалою Ямпільський районний суд задовольнив клопотання представника відповідача про розгляд справи в режимі відеоконференції. (т.1 а.с.163) Строк розгляду справи продовжено та вирішено відкласти розгляд справи за клопотанням представника позивача (т.2 а.с.17). Заяви, клопотання учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Скерував до суду заяву від 24.02.2025 року в якій просить розгляд справи провести без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Крім того відповідач був вчасно повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Скользнєва В.В. в судовому засіданні визнала позов частково в сумі наданого кредиту 25000,00 грн. В решті позову просила відмовити покликаючись на обгрунтування зазначене у відзиві на позовну заяву. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, заслухавши позицію сторони відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 02.11.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 7230755 про надання споживчого кредиту в електронній формі, підписаний відповідачем із використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора С8651, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора. Відповідно до договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 25000,00 грн. на строк 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту вказаного в п.1.4 цього договору, зі зниженою процентною ставкою 1,493 % в день та застосовується до умов визначених в п.1.5.2 договору (т.1 а.с.15-19зв). Згідно з умов п. 2.1 кредитного договору між сторонами погоджено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карти № [NUMBER] . (т.1 а.с.16). Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, що є Додатком № 1 до договору №7230755 від 02.11.2023 який підписаний відповідачем із використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора С8651, сторонами визначено: дати повернення кредиту та сплати нарахованих процентів; сума кредиту - 25000,00 гривень; сума нарахованих процентів за користування кредитом за період з 02.11.2023 по 27.10.2024 року становить 175368,75 гривень; разом до оплати 200368,75 гривень (т.1 а.с.20). Згідно з паспорту споживчого кредиту, підписаний [PERSON] із використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора С8651, орієнтовна вартість кредиту за стандартною ставкою - 200368,75 гривень, із розрахунку отримання 25000,00 гривень кредитних коштів (т.1 а.с.22-23зв). Відповідач підписав паспорт споживчого кредитування та підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних ним умов кредитування. [PERSON] підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затвердженого наказом №205-ОД 10.02.2022 року, що набрали чинності з 10.02.2022 року, встановлено порядок надання фінансових послуг в позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (т.1 а.с.58-67). Копія листа ТОВ «Пейтек Україна» № 20240809-2.1 від 09.08.2024 свідчить, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Пейтек Україна» було укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 160222-1 від 16.02.2022, й на платіжну картку відповідача [PERSON] було здійснено переказ коштів в розмірі 25000,00 грн. (т.1 а.с.68-70зв). Із наданого розрахунку заборгованості (картка обліку договору № 7230755 від 02.11.2023) за кредитним договором № 7230755 від 02.11.2023 року наданого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», [PERSON] здійснив часткову оплату за кредитним договором на суму 20397,50 гривень 13.12.2023 року, що було зараховано як проценти за користуванням кредитом, станом на 24.07.2024 року сума заборгованості склала 25000,00 грн - основний борг, 60695,00 грн. заборгованість за відсотками (т.1 а.с.26-32зв.). Відповідно до наданої копії договору факторингу№ 25.07/24-Ф від 25.07.2024 убачається що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами боржників, які зазначені в реєстрах боржників. (а.с.72-83). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 25.07.2024 до договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25.07.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 7230755 від 02.11.2023 на загальну суму 65297,50 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою - 25000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 40297,50 грн. Згідно з наданого розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» за період з 25.07.2024 року по 22.09.2024 року на суму основного боргу 25000,00 грн здійснило нарахування відсотків за користування кредитом за процентною ставкою 1,99 % в сумі 29850,00 грн. Про відступлення права грошової вимоги на електронну адресу відповідача ([INFO] ) 25.07.2024 направлено повідомлення, також повідомлено, що всі платежі в погашення заборгованості за Договором, необхідно здійснювати на користь нового кредитора із зазначенням відповідних реквізитів. На виконання ухвали суду про витребування доказів від АТ КБ «ПриватБанк» направив на адресу суду лист з інформацію №20.1.0.0.0/7-250224/107451 від 03-03-2025, у якому зазначив, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) на яку 02.11.2023 здійснено переказ коштів на суму 25000,00 грн, інформація про платника відсутня (т.2 а.с.26). До позовної заяви долучено копії свідоцтва про реєстрацію фінансових установ, розпорядження про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, витягу з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, статуту, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ліцензії на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків якими підтверджується право юридичних осіб на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг. Під час судового розгляду встановлено, що рішенням № 251124/1 Єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024, вирішено змінити найменування товариства на: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного зобов`язання, непогашення відповідачем заборгованості за ними, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За частинами 4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладення між сторонами правочину. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, згідно з інформації ТОВ «Пейтек Україна»» надало 02.11.2023 о 14:04:05 год. кредитні кошти на картку відповідача № [NUMBER] в сумі 25 000,00 гривень, що також підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк» в якому на ім`я відповідача відкрито рахунок № [NUMBER] . Отже належними доказами позивачем доведено факт отримання [PERSON] коштів у розмірі 25000,00 гривень відповідно до умов кредитного договору № 7230755 укладеного із первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Розмір кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував, контррозрахунку боргу не надав. Клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором не заявлялось. Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Частиною першою та другою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача, на підставі до Договору факторингу № 27.05/24, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання не виконав, позивач має підстави для захисту свого права в суді. До ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7230755 від 02.11.2023 у розмірі 65297,50 грн., з яких сума заборгованості з тіла кредиту 25000,00 грн, заборгованість за відсотками 40297,50 грн. Крім того, позивачем було нараховано відсотки за користування кредитними коштами за 60 календарних днів (з 24.05.2024 по 22.09.2024) в межах строку договору №7230755 від 02.11.2023, які складають 29850,00 грн. Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позивач правомірно набув право грошової вимоги до [PERSON] за договором №7230755 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.11.2023, доказів на спростування цих обставин відповідачем не надано. Нарахування процентів за користування кредитними коштами виданими в рамках кредитного договору, здійснювалось в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору. Доводи адвоката Скользнєвої В.В. з посиланням на пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як на підставу для припинення нарахування процентів за кредитним зобов`язанням, суд відхиляє з огляду на таке. Відповідно до копії військового квитка [PERSON] [INFO] , від 07.08.2024 року на підставі наказу командира в/ч [NUMBER] від 07.08.2024 року № 114-РС призваний у ЗСУ за контрактом (т.1 а.с.118-119). Згідно з статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції. Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Тобто на вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 року у справі № 199/3051/14 від 15.07.2020 року. За та обставин суд вважає, що доводи представника відповідача про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставними та необґрунтованими, оскільки положення зазначеного закону стосуються виключно мобілізованих позичальників. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачені договором строки кошти (суму позики) та нараховані відсотки не повернув, відтак, вимоги щодо стягнення заборгованості по кредиту№ 7230755 від 02.11.2023 у розмірі розмірі 95147,50,50 гривень, з яких сума кредиту 25000,00 гривень, сума процентів за користування кредитом 70147,50 гривень, підлягають до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно копії платіжної інструкції №3189 від 15.10.2024 року (а.с.1) позивачем було сплачено 2422,40 грн. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача витрат на правничу допомогу в загальній сумі 10000,00 грн., та надано копію платіжної інструкції на оплату таких послуг. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Верховного Суду від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18 зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги №26/08-2024 від 26.08.2024, акт №123 прийому -передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з договору № 26/08-2024 від 26.08.2024 року на загальну суму 10000,00 грн. (т.1 а.с.34-35) Із наданих документів убачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи та тим, що справа є малозначною і розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача у судових засіданнях, а також той факт з приводу розгляду таких позовів в Україні вже склалася стала судова практика. Беручи до уваги зазначені вище обставини, за результатом оцінки доказів, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн відповідатимуть критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Outcome: approved