Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Представник позивача - адвокат Шевченко А.В., яка діє на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги №20.03 від 20.03.2024, Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 25.03.2024 серії АР №1148058, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №001029 від 28.08.2014 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій після уточнення від 08.04.2024 просить: 1) встановити факт приналежності померлому [PERSON] , свідоцтва про народження [NUMBER] , видане 15.02.1972 року Новоіванівською сільською радою депутатів трудящих Оріхівського району Запорізької області та свідоцтва про одруження [NUMBER] , видане 12 січня 1968 року Новоіванівською сільською радою депутатів трудящих Оріхівського району Запорізької області; 2) встановити факт що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] ; 3) визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на спадкове майно [PERSON] за його заповітом, посвідченим 20 лютого 2013 року Сіляєвою С.О. , секретарем Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, зареєстрованим в реєстрі за №5, у вигляді земельної ділянки площею 4.7805 га, кадастровий номер №2323987900:03:002:0104, розташованої на території Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області (до адмін. реформи: на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області), цільового призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 071394 виданого на його ім`я Оріхівською райдержадміністрацією Запорізької області 24 січня 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010627500005, з правом її державної реєстрації на своє ім`я. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивачки, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,7805 га, розташованої на території Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, яка належала померлому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 071394, виданого на його ім?я Оріхівською райдержадміністрацією Запорізької області 24 січня 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010627500005. 20 лютого 2013 року спадкодавець склав заповіт. Про наявність цього заповіту батько повідомив позивачку ще за свого життя, однак оригіналу цього заповіту вона не знайшла і після смерті батька отримала у Щасливському старостівському окрузі Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області дублікат заповіту. У визначений законодавством шестимісячний строк позивачка з дня відкриття спадщини я звернулася до Оріхівської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про прийняття спадщини батька за заповітом, де було заведено спадкову справу N°137/2021. Звернувшись у серпні 2021 року до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за N?576/02-14 від 25 серпня 2021 року, у зв?язку з тим, що площа земельної ділянки, яка належить померлому на підставі Державного акта на право на земельну ділянку серії ЗП N°071394 і розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області становить 4,7805 га, а в дублікаті заповіту мені заповідана земельна ділянка, яка належить спадкодавцю на праві власності, що знаходиться на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області в розмірі 4,7975 га і дані право встановлювального документу на земельну ділянку у тексті заповіту по якому можливо було б ідентифікувати заповідане майно відсутні. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину порушує її право на спадщину [PERSON] за його заповітом, що є підставою до захисту цього права в судовому порядку. При видачі нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії було звернута увагу на розбіжність у написанні мого дівочого прізвища і прізвищ моїх батьків в свідоцтві про народження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2024 відкрито провадження по справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2024 року було витребувано з Оріхівської держаної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (місцезнаходження: 70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Шевченка, буд. 15, ел.пошта: orihivdnk@i.ua) належним чином завіреної копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . За наявною інформацією спадкові справи з Оріхівської держаної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) наявні в Запорізькій обласній державній нотаріальній конторі, які заведені лише до 2009 року. Однак, зазначена спадкова справа наявна в матеріалах справи що знаходиться в архіві Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, у зв`язку з тим що [PERSON] зверталась до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкове майно, матеріали справи були повернуті, однак ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 24.12.2021 року було витребувано з Оріхівської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірена копія спадкової справи № 137/2021, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 08.01.2025 до суду з архіву Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, витребувана спадкова справа № 137/2021, заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 14.01.2024 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, за клопотанням позивача в судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] , який підтвердив факт родинних відносин між померлим [PERSON] та позивачкою, вказавши що без сумніву це її батько. Представник відповідача Комишуваська селищна рада Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 29 квітня 2021 року Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис N?26. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,7805 га, розташованої на території Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області (до адміністративної реформи: на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області), цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 071394, виданого на його ім?я Оріхівською райдержадміністрацією Запорізької області 24 січня 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за N°010627500005. 20 лютого 2013 року спадкодавець склав заповіт, посвідчений секретарем Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Сіляєвою С.О., зареєстрованим в реєстрі за № 5, яким заповів позивачці належну йому на праві власності земельну ділянку, що знаходиться на території Щасливської сільської ради Оріхівського, району Запорізької області. Про наявність цього заповіту батько повідомив [PERSON] ще за свого життя, однак оригіналу цього заповіту вона не знайшла і після смерті батька отримала у Щасливському старостинському окрузі Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області його дублікат. Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Спадкоємцями за законом першої черги спадкування спадщини [PERSON] разом з мною є його дружина, а моя мати, [PERSON] та його син, а мій брат, [PERSON] - які відмовилась від прийняття спадщини на її користь. Відповідно до вимог статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсних неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування отримують особи, визначені статтях 1261-1265 цього Кодексу. Заповіт [PERSON] від 20.02.2013 року зареєстровим номером 5 є дійсним і позивачка не відмовлялась від заповіданої їй спадщини. За змістом статті 1233 ЦК України заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Згідно зі статтею 1236 К України заповідач має право охопити заповітом права, обов?язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов?язки які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Зі змісту заповіту вбачається, що спадкодавець виявив свою волю на розпорядження майном, яке перебувало у його власності, заповівши мені земельну ділянку яка розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. Через відсутність у заповідача на час складання заповідального розпорядження право встановлювального документа на об`єкт спадкування ці дані були внесені посадовою особою до заповіту зі слів заповідача, який помилково вказав площу земельної ділянки, однак чітко визначив назву майна та його місцезнаходження, а саме: «належну мені на праві власності земельну ділянку..., що знаходиться на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області» За свого життя спадкодавець отримав у приватну власність лише одну земельну ділянку, яка розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області і її площа відповідно до правовстановлювального документа у вигляді Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП N°071394, виданого Оріхівською райдержадміністрацією Запорізької області 24 січня 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за N°010627500005, становить 4,7805 га. Відсутність будь-яких інших земельних ділянок, розташованих на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, окрім вищезазначеної земельної ділянки, що належали б померлому на праві власності, підтверджена офіційними обліковими даними органів місцевого самоврядування та Держгеокадастру, викладених у: - довідці виконкому Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 21.09.2021р. за № 173; - листі Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 21.10.2021р. за N°01-25/2153/1273; розпорядженнях Оріхівської райдержадміністрації № 67 від 21.02.2005р. і N?109 від 01.04.2005р. з додатком у вигляді Списку громадян, яким виділені земельні частки (паї) по Щасливській сільській раді; - листі управління у Пологівському районі ГУ ДГК у Запорізькій області від 21.10.2021р. за N?29-170-21.4-1500/45-21. У визначений законодавством шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивачка звернулася до Оріхівської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про прийняття спадщини батька за заповітом, де було заведено спадкову справу № 137/2021. Звернувшись у серпні 2021 року до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 576/02-14 від 25 серпня 2021 року, у зв?язку з тим, що площа земельної ділянки, яка належить померлому на підставі Державного акта на право на земельну ділянку серії ЗП № 071394 і розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області становить 4,7805 га, а в дублікаті заповіту мені заповідана земельна ділянка, яка належить спадкодавцю на праві власності, що знаходиться на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області в розмірі 4,7975 га і дані право встановлювального документу на земельну ділянку у тексті заповіту по якому можливо було б ідентифікувати заповідане майно відсутні. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 30.05.2008 р. заN°7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз?яснив, що «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Згідно положень ст.1225 ЦК України право власності на нерухоме майно та земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна в порядку, передбаченому ст. 1217 ЦК України, тобто за заповітом або за законом. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. При видачі нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії було звернута увага на розбіжність у написанні дівочого прізвища позивачки і прізвищ її батьків, а саме: у свідоцтві про народження [NUMBER] , виданим 15.02.1972 року Ново іванівською сільською радою депутатів трудящих Оріхівського району Запорізької області моє прізвище прописане як [PERSON] , [INFO] , а батьками є: [PERSON] і [PERSON] , у свідоцтві про смерть [NUMBER] , виданому 29 квітня 2021 року Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), прізвище батька прописане як [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про укладення шлюбу [NUMBER] , виданим 23.03.1991 року виконкомом Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області моє дівоче прізвище прописане російською мовою як [PERSON] , [INFO] . Виправити допущені помилки в написанні її даних та даних померлого батька можливо лише в судовому порядку шляхом встановлення факту її родинних відносин з батьком. Підтвердження факт тогу, що померлий [PERSON] , [INFO] був її батьком підтверджується копіями доданих до справи письмовими доказами, та показанням свідка. Судом встановлено, що належність спадкодавцю спадкового майна доведено належними та допустимими доказами. Як визначено в статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.. (ч.1 ст.95 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини третьої ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності,

Outcome: approved