Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , що дасть підстави для зняття його з реєстраційного обліку в органах державної реєстрації. На обґрунтування позову зазначив, що відповідач є його племінником, сином його сестри [PERSON] , яка рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 13 жовтня 2003 року визнана безвісно відсутньою (цивільна справа 2-2019-2003 року). Квартира за адресою: [ADDRESS] була отримана згідно ордера № 6207 від 07 липня 1982 року, виданого Дніпровським РВК міста Дніпродзержинська його батькові [PERSON] на склад сім`ї із чотирьох осіб, а саме: батька [PERSON] , матері [PERSON] , його, сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] . Всі члени сім`ї були зареєстровані в квартирі та проживали в ній. Квартира складається із трьох ізольованих кімнат, житловою площею 37,7 кв.м, загальна площа квартири складає 63,1 кв.м. У 2008 році була знята з реєстраційного обліку, після її смерті, мати [PERSON] , а сестра [PERSON] знята з реєстраційного обліку, згідно рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2003 року про визнання особи безвісно відсутньою. Відповідальним квартиронаймачем квартири був батько [PERSON] , який помер [INFO] та був знятий з реєстраційного обліку в квартирі. На теперішній час в квартирі зареєстровані він і відповідач, який в квартирі не проживає на протязі тривалого часу. Будучі неповнолітнім, відповідач не проживав в квартирі, досягши віку повноліття в 2015 році, також не проживав і не проживає до теперішнього часу в квартирі, в ній відсутні будь-які його особисті речі та предмети побуту. Він ніколи не цікавився житловим приміщенням, не приймав участі у підтриманні його санітарно-технічного стану, оплаті комунальних послуг тощо. Він вимушений оплачувати комунальні платежі за непроживаючу в квартирі особу, в той час, як йому батьку багатодітної родини, матеріально складно нести додаткові витрати за працездатного молодого чоловіка, сплачувати заборгованості по ЖКХ за того, хто безвідповідально відноситься не тільки до обов`язків споживача, а і до свого життя взагалі. Його антисоціальний спосіб життя, пагубні звички, бродяжництво, кримінальні схильності, втрата людських моральних якостей не дають надії на вирішення будь-яких питань, в тому числі, і знаття з реєстрації в добровільному порядку. Відсутність відповідача за місцем реєстрації і взагалі в зоні досяжності позбавляє його можливості вирішити питання про переоформлення особового рахунку, укладення договорів з комунальними службами, щоб своєчасно сплачувати за послуги ЖКХ, не допускаючи примусового стягнення. Непроживання відповідача в квартирі є тільки його особистим рішенням, ніколи ніяких перешкод у проживанні не було, тому вважає, що має підстави для звернення до суду з позовом про визначення його втратившим право користування житловим приміщенням. 08 січня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач відзив на позов не подав, заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є племінником позивача, що підтверджується копією рішення суду від 13 жовтня 2003 року у справі № 2-2019/2003 (а.с. 17). У квартирі за адресою: [ADDRESS] , відповідальним квартиронаймачем якої значиться [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , з 12 червня 2009 року зареєстровані позивач та відповідач, що підтверджується довідкою № 001321471 від 14 листопада 2024 року (а.с. 14), особовим рахунком № [NUMBER] (а.с. 13) та копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). Відповідач понад шість місяців без поважних причин не проживає у квартирі [ADDRESS] , що підтверджуються актом № 692 про не проживання від 14 листопада 2024 року (а.с. 20) та копіями постанов Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 14 листопада 2014 року у справі № 209/6391/14-п, від 26 лютого 2015 року у справі № 209/153/15-п та від 27 червня 2014 року у справі № 209/3692/14-п (а.с. 23-25), відповідно до яких [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно ч. 1, 2, ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~ \~ \~ \~У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 квітня 1985 року зазначено: "У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки". Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , внаслідок його відсутності у зазначеному жилому приміщенні без поважних причин понад шість місяців. Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved