Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.12.2024 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Комунального підприємства «Полтаваелектроавтотранс» про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 16.12.2024. Позовна заява обґрунтована тим, що 24.09.2024 о 21.10 год. трапилася дорожньо-транспортна пригода в м. Полтава, по вул. Зіньківська, 6/1А, за участю водіїв транспортирних засобів [PERSON] - водія тролейбуса та [PERSON] - водія Citroen Berlingo, д.н.з. [NUMBER] . Автомобіль Citroen Berlingo, д.н.з. [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , а тролейбус належить КП «ПОЛТАВАЕЛЕКТРОАВТОТРАНС» Полтавської міської ради. Позивач вказувала, що постановою суду визнано [PERSON] , водія тролейбуса, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На час ДТП [PERSON] перебувала в трудових відносинах з КП «ПОЛТАВАЕЛЕКТРОАВТОТРАНС» ПМР. Позивач зазначала, що вартість завданих в результаті ДТП збитків складає 174491,98 грн., з яких 161241,50 грн. (вартість матеріального збитку ТЗ) + 12116,48 грн. (судова експертиза) + 1134,00 грн. (розбирально-збиральні роботи ТЗ). Після проведення експертизи, позивач уклала договір про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу, згідно рахунку на оплату №183 від 06.12.2024 оплатила дані роботи в сумі 160450 гривень. Вказувала, що понесла фактичні втрати за ремонт та відновлення автомобіля в розмірі 160450 грн. В поданій до суду позовній заяві просила стягнути з Комунального підприємства «ПОЛТАВАЕЛЕКТРОАВТОТРАНС» Полтавської міської ради на користь [PERSON] матеріальні збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24.09.2024, в розмірі 173700,48 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 16737, 48 коп., з яких 15 000 грн. - витрати на правову допомогу та 1738 грн. сума сплаченого судового збору. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.12.2024 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Відповідач КП «Полтаваелектроавтотранс» Полтавської міської ради 27.12.2024 подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що відповідачем не заперечується факт, що дійсно подія відбулася та автомобіль позивача був пошкоджений, на момент ДТП [PERSON] перебувала у трудових відносинах з КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР, тролейбус ЮМЗ Т2, д.н.з. [NUMBER] , за участю якого сталось ДТП, не застрахований за договором страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів та перебуває на балансі підприємства. Відповідач вказував, що огляд пошкодженого транспортного засобу відбувався за участю представника підприємства і загальна вартість понесених витрат позивачем становить 174491,98 грн. Щодо розміру судових витрат, при вирішенні питання відшкодування на оплату вартості автотоварознавчого дослідження на предмет визначення розміру збитків в сумі 12 116,48 грн. просить суд врахувати вимоги ст. 22 ЦК України, в межах способів відшкодування майнової шкоди. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11.03.2025 закрито підготовче провадження в справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Сторони звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Встановлено, що 24.09.2024 о 19 год 30 хв. у м. Полтаві по вул. Зіньківська, буд. 6/1а водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ЮМЗ т2, д.н.з. [NUMBER] , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечної дистанції і не вибрала безпечної швидкості руху, скоїла зіткнення з транспортним засобом Citroen Berlingo, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку в напрямку вулиці Яківчанська та зупинився на перехресті на червоний сигнал світлофору в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Власником автомобіля Citroen Berlingo, д.н.з. [NUMBER] , є позивач [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Полтави від 09.10.2024 у справі №552/6633/24 визнано [PERSON] винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки відповідні обставини встановлені судовим рішенням, відповідно до положень ст. 82 ЦПК України, суд вважає доведеними обставини щодо вчинення відповідних винних дій. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом вставлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 24.09.2024, належний позивачу транспортний засіб зазнав пошкоджень. Відповідачем не заперечується факт, що дорожньо-транспортна пригода відбулася саме з вини водія тролейбуса, та автомобіль позивача був пошкоджений. Також встановлено, що на момент скоєння ДТП 24.09.2024 [PERSON] дійсно перебувала у трудових відносинах з КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР, тролейбус ЮМЗ Т2, д.н.з. [NUMBER] , за участю якого сталось ДТП, не був забезпечений за договором обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів та перебуває на балансі підприємства. Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Тому суд приходить до висновку, що КП «Полтаваелектроавтотранс» є належним відповідачем в справі, саме на нього покладено обов`язок з відшкодування завданої позивачу шкоди. При визначенні розміру відшкодування судом враховується таке. Відповідно до висновку експерта вартість відновлювального ремонту КТЗ Citroen Berlingo, реєстраційний номер [NUMBER] на дату дослідження 24.09.2024 складає 353835,98 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ Citroen Berlingo, реєстраційний номер [NUMBER] на дату дослідження 24.09.2024 складає 161 241,50 грн. Вартість матеріальних збитків завданих власнику КТЗ Citroen Berlingo, реєстраційний номер [NUMBER] на дату дослідження 24.09.2024 складає 161241,50 грн. Наданими до суду доказами встановлено, що позивач уклала договір №НП_17 про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу, згідно рахунку на оплату №183 від 06.12.2024 з призначенням: «ремонт автомобіля Citroen Berlingo, [NUMBER] », позивач оплатила дані роботи відповідними платежами, а саме: 06.12.2024 - 40450 гривень, 09.12.2024 - 40000 гривень, 12.12.2024 - 40000 гривень та 13.12.2024 - 40000 гривень, всього 160450 гривень. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позивачем фактично понесені витрати за ремонт та відновлення автомобіля в розмірі 160450 гривень, які підлягають стягненню з відповідача. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат в розмірі 12116,48 грн. на проведення експертизи та 1134 грн на роботи з розбирання та збирання автомобіля, суд враховує, що ці витрати позивач понесла у зв`язку з необхідністю відновлення автомобіля та для відновлення свого порушеного права, тому такі витрати підлягають також стягненню з відповідача. Загальна сума коштів, що підлягає стягненню складає 173700,48 грн. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В даній справі позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1738 грн та на правову допомогу в розмірі 15000 грн, які у зв`язку з задоволенням позовних вимог підлягають відшкодуванню відповідачем.

Outcome: approved