Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

Позивач 04.12.2024 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання у розмірі 27\~418,67 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає відповідач. Станом на 01.09.2023 по особистому рахунку № [NUMBER] відкритому на ім`я [PERSON] існує заборгованість у сумі 27\~418,67 гривень. Згідно ст.ст. 68, 162 ЖК України та п.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, споживач зобов`язаний здійснювати оплату за надану йому теплову енергію щомісячно. Проте, свої зобов`язання відповідач не здійснює, в наслідок чого виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. Ухвалою від 05.12.2024 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 03.02.2025. До суду 20.12.2024 надійшло клопотання від відповідача про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. До суду 29.01.2025 надійшла заява від представника позивача Кравченко В.В. про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання 03.02.2025 позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 05 лютого 2025 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішенням, яким позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь\~Комунального підприємства\~«Теплопостачання міста\~Одеси»\~заборгованість за\~теплову енергію\~в розмірі 27 418 (двадцять сім тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 67 (шістдесят сім) копійок та судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. Після ухвалення заочного рішення, а саме 07.02.2025 надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, який мотивований тим, що до 28.05.2020 власником квартири і споживачем послуг був [PERSON] . Позивач не вказав, що між КП «Теплопостачання міста Одеси» та [PERSON] існує спір щодо заборгованості, яка стягнута судовим наказом у справі №522/17904/15-ц від 16.10.2015. Відповідач з моменту отримання права власності на квартиру сплачує за постачання опалення, а борг існує лише попереднього власника. Також 07.02.2025 [PERSON] подав заяву про перегляд заочного рішення, яка ухвалою від 10.02.2025 призначена до розгляду на 12.02.2025. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 12.02.2025 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення від 05.02.2025 скасовано, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні 25.03.2025. У судове засідання 25.03.2025 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного документу до електронних кабінетів позивача та відповідача. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 27 березня 2025 року. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за яким обліковуються надані відповідачу послуги з теплопостачання. Згідно реєстру нарахувань та сплат абоненту за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 01.08.2015 по 31.08.2023 нарахована заборгованість станом на 01.09.2023 в сумі 27\~418,67 грн. Як правильно вказує відповідач право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 28.05.2020, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Приморським районним судом м.Одеси 16.10.2015 у справі №522/17904/15-ц видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси заборгованість по оплаті за надану теплову енергію квартири [ADDRESS] у розмірі 9 014 (дев`ять тисяч чотирнадцять ) гривень 73 копійки, а також суму витрат за сплату судового збору у розмірі 121 (сто двадцять одна) гривня 80 копійок. Проте, нарахування з реєстру нарахувань та сплат починаються з листопада 2015 року, тобто строк стягнення з [PERSON] та пред`явлення вимог цього позову різний. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно з ч. 1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Опалення - це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій. Центральне опалення - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень. Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Частиною третьою статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно змісту норм ст.ст. 20, 21 зазначеного Закону споживач повинен укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Статтею 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відповідачі зобов`язані регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги. В силу ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. Статтею 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). [PERSON] правильно вказує, що стягнення з нього заборгованості попереднього власника є неправомірним, адже відповідач не був споживачем комунальних послуг, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.08.2015 (фактично з 01.11.2015) по 28.05.2020 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. За період з 01.06.2020 по 31.08.2023 з реєстру нарахувань та сплат вбачається нарахування за опалення у розмірі 17\~355,26 грн та абонентської плати з 01.11.2021 до 31.08.2023 у розмірі 317,02 грн, що в сукупності складає 17\~672,28 грн. З цього ж реєстру нарахувань та сплат вбачається за вказаний період оплата за послуги у розмірі 17\~197,92 грн. Тобто, за період з 01.06.2020 по 31.08.2023 заборгованість [PERSON] складає 474,36 грн (17\~672,28 грн 17\~197,92 грн). Тож, відповідач, отримавши послуги з опалення та гарячого водопостачання від позивача, не у повному обсязі оплатив їх вартість, у результаті чого у нього за період з 01.06.2020 по 31.08.2023 виникла заборгованість у розмірі 474,36 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду з даними позовами, позивач оплатив судовий збір у розмірі 3 028 грн. Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 1,73%, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 52,38 грн.

Outcome: partial