Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом про встановлення юридичного факту, мотивуючи позовні вимоги наступним: підполковник [PERSON] , батько позивачок, 14.01.2015 року зарахований в списки особового складу військової частини [NUMBER] Національної Гвардії України. 20.03.2020 року його призначено на посаду заступника командира загону із застосуванням артилерії окремого загону спеціального призначення « [INFO] » військової частини [NUMBER] . Відповідно до витягу з наказу № 162 мтд від 29.06.2023 року, [PERSON] з 30.01.2015 року по 23.02.2022 безперервно безпосередньо приймав участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. В період з 24 лютого 2022 року по 19 травня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи безпосередньо в місті Маріуполь Донецької області. В подальшому через гуманітарний коридор підполковника [PERSON] було евакуйовано до населеного пункту Оленівка Кальміуського району Донецької області. [INFO] під час перебування в полоні в населеному пункті Оленівка внаслідок теракту рф, підполковник [PERSON] отримав множинні осколкові поранення тіла, несумісні із життям. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] загинув [INFO] . [PERSON] та [PERSON] є доньками [PERSON] . Зазначили, що у 2008 році шлюб між їхніми батьками було розірвано. З 2015 року вони з батьком разом не проживали, оскільки він проходив службу та фактично проживав у [ADDRESS] . На підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.12.2007 року [PERSON] сплачував аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку на утримання дітей. Вказали, що на момент загибелі батька, вони являлись студентками вищих навчальних закладів денної форми навчання за кошти державного бюджету. Увесь час, включаючи період навчання і до моменту взяття батька в полон (з 13.11.2020 до 13.05.2022) [PERSON] та [PERSON] щомісячно отримували від [PERSON] грошові перекази з карти Приватбанк - знаходились на утриманні свого батька. Після смерті батька позивачки отримали статус «Члена сім`ї загиблого», та отримують пенсію по втраті годувальника, яка призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 24 серпня 2023 року позивачі звернулися до Військової частини [NUMBER] Національної Гвардії України із заявою про виплату їм грошового забезпечення батька [PERSON] . Військова частина [NUMBER] надала відповідь, відповідно до якої грошове забезпечення може бути виплачено при підтвердженні факту перебування заявників на утриманні батька. 27 січня 2024 року позивачі звернулися до військової частини [NUMBER] Національної Гвардії України щодо виплати їм одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька [PERSON] . Їм була надана відповідь, що оскільки немає документа, який би засвідчував те, що заявники відносяться до кола осіб, яким належить право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, підстав для виплати немає. Також повідомлено, що одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000,00 грн. відповідно до рішення комісії Головного управління Національної гвардії України, була призначена [PERSON] . Зазначили, що встановлення факту перебування на утриманні загиблого батька необхідне їм для реалізації права на отримання матеріальних виплат та гарантій, передбаченими Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у зв`язку зі смертю військовослужбовця, який був годувальником та подальшим розподілом між відповідачем [PERSON] такої допомоги. Просять суд встановити факт перебування [PERSON] та [PERSON] на утриманні померлого батька [PERSON] , який загинув [INFO] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.01.2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.03.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача та її представника про закриття провадження у справі в порядку п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.03.2025 року задоволено клопотання Міністерства оборони України про виключення із числа відповідачів по справі. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.03.2025 року підготовче провадження закрито, призначений розгляд справи по суті. Адвокат Тесля О.А., позивачі [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] та її адвокат Свистун Ю.Л. скерували клопотання про розгляд справи без їхньої участі, вказували на те, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Представник відповідача ВЧ [NUMBER] - в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, із заявами чи клопотаннями до суду не звертався. Представник третьої особи - Головного управління Національної гвардії України в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, із заявами чи клопотаннями до суду не звертався. Заслухавши сторони, покази свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у тому разі коли є спір про право, він розглядається в порядку позовного провадження. Судом встановлено наступне: Згідно із свідоцтвом про народження позивачки [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області від 03.12.2002 року, актовий запис № 616, в графі батьки записані - [PERSON] , [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження позивачки [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області від 03.12.2002 року, актовий запис № 615, в графі батьки записані - [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.12.2007 року, справа № 2-5807-2007, з [PERSON] , [INFO] , стягнуто на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 29.06.2023 року, видане повторно. Місце смерті - Донецька область, Кальміуський район, селище міського типу Оленівка. Відповідно до витягу з Наказу № 162мтд від 29.06.2023 року вбачається, що підполковник [PERSON] безпосередньо приймав участь у антитерористичній операції з 30.01.2015 по 23.02.2022 року. В період з 24.02.2022 по 19.05.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи безпосередньо в м. Маріуполі Донецької області. Загинув [INFO] під час знаходження у полоні в селищі міського типу Оленівка Кальміуського району Донецької області у період дії воєнного стану. Згідно із Витягом з наказу № 210 мдт від 17.08.2023 [PERSON] був виключений із списків особового складу Військової частини [NUMBER] Національної Гвардії України. Постановою медичної (військово-лікарської) комісії № 268 від 28.09.2023 року, Актом про нещасний випадок № 771/23 за формою Н-1, актом розслідування нещасного випадку за формою Н-5 підтверджується, що смерть [PERSON] пов`язана із захистом Батьківщини. Відповідно до довідки № 0072/15-06 від 08 лютого 2024 року Київського національного лінгвістичного університету, [PERSON] є студенткою ІV курсу факультету східної і слов`янської філології Київського національного лінгвістичного університету, яка навчається за кошти державного бюджету за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти, денна форма здобуття освіти. Дата початку навчання за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти - 21.09.2020 року; дата закінчення навчання за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти - 30.06.2024 року. Відповідно до довідки № 28 від 12.02.2024 року, [PERSON] є студенткою ІV курсу факультету інформаційних технологій і систем Черкаського державного технологічного університету, яка навчається за кошти державного бюджету за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти, денна форма здобуття освіти. Дата початку навчання за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти - 01.09.2020 року; дата закінчення навчання за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти - 30.06.2024 року. Як зазначили позивачки, включаючи період навчання і до взяття батька в полон, вони щомісячно отримували від [PERSON] грошові перекази, знаходились на утриманні свого батька. Так, відповідно до наданих позивачками платіжних інструкцій АТ КБ «Приватбанк» за період з листопада 2020 року по травень 2022 року, [PERSON] регулярно здійснювались грошові перекази на ім`я отримувача « [PERSON] » та « [PERSON] » в сумі орієнтовно по 5000 гривень кожній доньці. Факт перебування [PERSON] та [PERSON] на утриманні батька [PERSON] також підтверджується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, свідок [PERSON] показала, що вони з [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі, який у 2008 році було розірвано. З моменту розірвання шлюбу і до моменту смерті колишній чоловік матеріально утримував їхніх доньок - [PERSON] та [PERSON] . Вказала, що між нею та [PERSON] існувала усна домовленість, що він буде матеріально підтримувати доньок з моменту їх повноліття та на період навчання у ВНЗ. Цю домовленість він не порушив, і кожен місяць надсилав їм на картки кошти. Крім того, під час своїх відпусток він купував донькам необхідні речі, побутову техніку, телефони, робив ремонт, купував меблі, облаштовував за свій кошт освітлення прибудинкової території, ремонтував погреб у будинку, де проживали його доньки, купував продукти. Її доньки мали батька, який матеріально їм допомагав, піклувався та підтримував, що виражалось як у фінансовій допомозі, так і у влаштуванні побуту. Доньки відчували його підтримку та впевненість у тому, що він завжди готовий прийти на допомогу у будь-якій ситуації. Свідок [PERSON] пояснила, що є подругою сім`ї [PERSON] та знайому з даною родиною з 2006 року. Повідомила, що після розлучення [PERSON] допомагав донькам, сплачував аліменти, щомісячно перераховував кошти на їхні особисті рахунки, неодноразово купував побутові необхідні речі, телефони, золоті та срібні прикраси, ноутбуки, фотоапарати та інше. До моменту смерті [PERSON] утримував [PERSON] та [PERSON] і робив все можливе, щоб його дітям було комфортно жити та навчатися. Свідок [PERSON] пояснив, що є другом і однокурсником [PERSON] . Йому відомо, що батько [PERSON] військовослужбовець, захищав нашу країну з 2015 року, після повномасштабного вторгнення боронив Маріуполь , потім потрапив у полон та у 2022 році загинув. За період навчання спостерігав, що батько [PERSON] [PERSON] весь час спілкувався з нею та підтримував матеріально. Він щомісячно перераховував кошти на її особистий рахунок. Також допомагав [PERSON] облаштовувати місце в гуртожитку, купував меблі, подовжувач, павербанк, навушники, телефон, ноутбук, фотоапарат, золоті та срібні прикраси. Батько [PERSON] , перебуваючи в Києві на навчанні, неодноразово зустрічався з нею, вони проводили час разом. Знає, що у них з батьком була мрія, щоб [PERSON] поїхала на практику на навчання до Японії, і він відкладав на це кошти. Крім того, він забезпечував [PERSON] продуктами і необхідними побутовими речами. Тобто, утримував доньку матеріально, забезпечував всім необхідним, оскільки іншого доходу в неї не було. Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно із роз`ясненнями, які містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи яка надавала йому утримання. Після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали статус «Члена сім`ї загиблого» та отримують пенсію по втраті годувальника, яка призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1- 8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинам постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні. Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця (пункт 6 ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члена їх сімей"), є особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавства визначення прожиткового мінімуму). До них належать зокрема непрацездатні. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому, отримання особою інших виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування її на утриманні. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16- Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Так, відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку про джерела/суми нарахованих доходів, сума доходу матері дівчат - [PERSON] за період 4-й квартал 2020 - липень 2022 склав 116 130 грн., тобто орієнтовно мати отримувала дохід в розмірі мінімальної заробітної плати на місяць (6000 грн.) Так, відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку про джерела/суми нарахованих доходів [PERSON] та [PERSON] за період 4-й квартал 2020 - липень 2022 складав орієнтовно 1300 -1600 грн/міс. (стипендія). Відтак, допомога з боку батька в розмірі 5000 грн./міс. в період навчання (4-й квартал 2020 - липень 2022), яка була перерахована на користь кожної із доньок була основним і постійним джерелом існування для [PERSON] та [PERSON] . З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами, які є достатніми і достовірними, доведено той факт, що [PERSON] та [PERSON] перебували на утриманні свого батька [PERSON] , постійним джерелом їхнього доходу була допомога, що надавалась [PERSON] . Відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовців призначається і виплачується, крім інших випадків, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби. Статтею 16-1 вказаного Закону передбачено, що у випадках, зазначених у пп.1-3 п.2 ст.16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Таким чином, встановлення відшукуваного факту має юридичне значення для набуття позивачами права на отримання одноразової грошової допомоги. Тому, суд вважає, що встановлення факту перебування на утриманні, про який просять позивачі, знайшло повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву, а тому позов про встановлення факту перебування на утриманні є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved