Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, заінтересована особа [PERSON] , в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Борислава Львівської області, є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Борислава Львівської області. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що у паспортних даних заявника серії [NUMBER] виданого Бориславським МВ УМВС України у Львівській області від 02 квітня 1997 року вказано ім`я « [PERSON] ». Проте у свідоцтві про народження [NUMBER] її сина в графі мати її ім`я зазначено як « [PERSON] ». Дана помилка є досить суттєвою, заявниця просить задоволити вищевказану заяву. Ухвалою судді від 07 березня 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено до розгляду. Заявник [PERSON] у судове засідання не прибула подала заяву від 31 березня 2025 року про розгляд справи без її участі, заяву підтримує, просить задоволити, судові витрати залишити за нею. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 7 ст.19 ЦПК України\~визначено, що, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Встановлено, що у свідоцтві про народження заінтересованої особи серії [NUMBER] , виданого 06 червня 1970 року Бориславським міським бюро Загс Львівська область, матір`ю заінтересованої особи значиться [PERSON] . Як вбачається із копії паспорта серії [NUMBER] , виданий 02 квітня 1997 Бориславським МВУМВС України у Львівській області, заявник значиться як [PERSON] . Згідно рішення Бориславського міського суду Львівської області від 03 лютого 2017 року, було встановлено факт родинних відносин, а саме: що [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Перемешлі, Польща, помер [INFO] в м. Бориславі Львівської області, є чоловіком [PERSON] , [INFO] , яка народилася м. Бориславі Львівської області. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили суд: рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Крім того, преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки є встановленими у рішенні, немає необхідності встановлював знову, піддаючи сумніву законність судового акта, який набрав законної сили. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що не\-законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішення чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між ж сторонами. Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встанови судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключи обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло відображення у мотивувальній частині судового рішення (Правова позиція ВС у складі КГС, постанова від 18 березня 2021 року, справа № 902/608/19). Отже вказані обставини, які були встановлені Бориславським міським судом Львівської області у рішенні від 03 лютого 2017 року, не потребують повторного, встановлення і дослідження. Відповідно до пункту 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із частиною 2 ст. 315 цього ж Кодексу у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. ст. 293, 315 ЦПК України та роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами та доповненнями, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Надані заявником докази, відповідно до вимог ст. 76-80 ЦПК України, є допустимими, достовірним та достатніми. Будь-які інші докази, що спростовують доводи заявника, у справі відсутні. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про встановлення факту, що має юридичне значення, відносяться на рахунок заявника (ч.7 ст.294 ЦПК України).

Outcome: approved