Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви Позивач звернувся до суду з позовом, до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості з відшкодування земельного податку, в якому просить суд: Стягнути з\~ [PERSON] на\~користь Комунального\~підприємства «Парковка\~та реклама»\~Криворізької міської\~ради заборгованість з відшкодування земельного податку в сумі - 20 588,24 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 538,48 грн, 3% річних у розмірі 712,76 грн та судові витрати по справі у розмірі - 3 028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.08.2014 року між Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, як орендодавцем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , як орендарем було укладено договір № 11/19 оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста, відповідно до пункту 1.1 якого, орендодавець передає, а, орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, нежитлове приміщення, вбудоване у підвал житлового будинку загальною площею 84,4м2, за адресою [ADDRESS] , для використання під розміщення скляної майстерні. Відповідно до п. 2.2. Договору оренди, вступ Орендаря у строкове платне користування об`єктом оренди настає одночасно з підписанням акту приймання - передавання, який треба оформити в 5-ти денний термін з КП «Парковка та реклама». На виконання умов Договору оренди КП «Парковка реклама» було передано, а Орендарем - прийнято у строкове платне користування нерухоме майно, нежиле приміщення, вбудоване у підвал житлового будинку загальною площею 84,4м2, за адресою [ADDRESS] , для використання під розміщення скляної майстерні, про що складено Акт прийому-передачі нежитлового приміщення від 27.08.2014 року. КП «Парковка та реклама» КМР Танському О.І. було надано для підписання Договір № ЗЮ-ВЗП від 01.12.2021 про відшкодування земельного податку, який він не підписав та не повернув, а також ФОП [PERSON] має заборгованість зі сплати рахунків за вищезазначеним договором. Відповідно до норм Податкового Кодексу України та Рішень Криворізької міської ради [PERSON] не має пільг щодо зменшення або звільнення від такого оподаткування. Враховуючи вищезазначене, [PERSON] як орендар нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зобов`язаний відшкодовувати витрати на сплату КП «Парковка та реклама» КМР податку на землю, на якій розташований об`єкт оренди, з врахуванням ПДВ. 23.12.2022 КП «Парковка та реклама» КМР до ФОП [PERSON] направлено Претензію вих. № 1412-7 від 14.12.2022 з повторним проханням підписати договір про відшкодування земельного податку, акт звірки взаємних розрахунків за договором та сплатити заборгованість з відшкодування земельного податку, однак, відповідь на адресу комунального підприємства не надходила. 06.03.2023 КП «Парковка та реклама» КМР до ФОП [PERSON] направлено розрахунки відшкодування земельного податку за користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] з проханням підписати вищезазначені документи та повернути підписані екземпляри комунального підприємства. На момент подання цієї позовної заяви відповідь від [PERSON] не надходила, підписані документи не повернуті. Враховуючи вищезазначене, у [PERSON] перед КП «Парковка та реклама» КМР існує заборгованість з відшкодування податку на землю за період з вересня 2021р. по квітень 2024р. у розмірі 20 588,24 грн з ПДВ. Рух по справі Ухвалою Дзержинського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.119). У зв`язку з неявкою сторін, ненаданням відзиву розгляд справи відкладався. Аргументи учасників справи Представник відповідача [PERSON] адвокат Перепелиця Л.Л. 19.11.2024 року надала до суду заяву про закриття провадження, в якій зазначила, що провадження управі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивачем не враховано особливого статусу відповідача Фізичної особи-підприємця. Представник позивача КП «Парковка та реклама» КМР 28.01.2025 року надала до суду заперечення на заяву про закриття провадження у справі, в яких зазначила, що договір оренди № 11/19 від 27.08.2014 року укладався з відповідачем, який на той момент був фізичною особою-підприємцем та здійснював підприємницьку діяльність, однак діяльність відповідача булла припинена 30.05.2022 року, таким чином, починаючи з 31.05.2022 року відповідач вже не здійснює підприємницьку діяльність як суб`єкт господарювання. Приміщення після припинення підприємницької діяльності позивачу повернуто не було, отже відповідач продовжує використовувати об`єкт оренди з 31.05.2022 року, перебуваючи у статусі фізичної особи і такі правовідносини не можна назвати господарськими. Враховуючи викладене просить відмовити у задоволенні заяви про закриття провадження у справі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Перепелиця Л.Л. 19.11.2024 року надала до суду відзив на заперечення відповідача, в якому зазначила, що господарська діяльність відповідача булла припинена 30.05.2022 року, разом з тим, позивач вимагає стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування податку на землю за період з вересня 2021 року по квітень 2024 року, отже він вимагає стягнути заборгованість за період, коли відповідач здійснював господарську діяльність, отже вимоги позивача не відповідають вимогам законодавства. Просить суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Представник позивача КП «Парковка та реклама» КМР 05.02.2025 року надала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що починаючи з червня 2022 року по квітень 2024 року заборгованість не може вважатись такою, що виникла під час господарської діяльності, оскільки на той час до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення його діяльності як фізичної особи-підприємця, а отже господарську діяльність відповідач в цей час не здійснював. У період з червня 2022 року по квітень 2024 року відповідач не веде господарську діяльність, він не може виступати у відносинах з позивачем як суб`єкт господарювання, отже правовідносини з обов`язку відповідача з відшкодування земельного податку позивачу у вказаний період не є господарськими та не відносяться до юрисдикції господарських судів, а належать сааме до судів загальної юрисдикції. Представник відповідача [PERSON] адвокат Перепелиця Л.Л. 20 березня 2025 року наддала до суду копію витягу з реєстру платників податку, згідно якого [PERSON] здійснював підприємницьку діяльність з 26.11.2019 року по 30.05.2022 року. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача Матухно Ю.О. в судовому засіданні присутня не була, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала просила задовольнити. Представник відповідача Перепелиця Л.Л. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та відсутністю позивача, в якій зазначила, що просить закрити провадження у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Фактичні обставини справи, встановлені судами 27.08.2014 року між Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, як орендодавцем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , як орендарем було укладено договір № 11/19 оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста (а.с.41-42). Згідно пункту 1.1 якого, орендодавець передає, а, орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, нежитлове приміщення, вбудоване у підвал житлового будинку загальною площею 84,4м2, за адресою [ADDRESS] , для використання під розміщення скляної майстерні (а.с.41). Згідно з п. 10.1. Договору оренди, договір діє з 27.08.2014 року по 26.07.2017 року включно (а.с.42). Відповідно до п. 10.5. Договору оренди передбачено, що у разі, якщо Орендодавець не попередить Орендаря протягом одного місяця, договір вважається продовжений на той же термін і на тих же умовах (а.с.42). Відповідно до Додатку № 1 до договору оренди № 11/19 від 27.08.2014 року розрахунок орендної плати за базовий місяць, згідно акта експертної оцінки від 18.06.2013 року, орендна плата за рік становить 3778,80 грн (а.с.43). Згідно Акту приймання-передачі основних засобів від 09.08.2021 та Балансової довідки Наказом УКВМ № 141-ум від 02.10.2019 року «Про надання згоди на передачу основних засобів від департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради на балансовий облік Комунального підприємства «Парковка та реклама» Криворізької міської ради» нежитлове приміщення, вбудоване у житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 84,40м2 було передане на баланс Комунального підприємства «Парковка та реклама» Криворізької міської ради (а.с.44, 46-60). Згідно наказу управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради від 02.10.2019 р. № 178-ум «Про затвердження статуту Комунального підприємства «Парковка та реклама» Криворізької міської ради» змінена назва Комунального підприємства «Парковка та реклама» на Комунальне підприємство «Парковка та реклама» Криворізької міської ради (а.с.45). Відповідно до рахунків на оплату відшкодування земельного податку, складених КП «Парковка та реклама» КМР сукупний розмір земельного податку за період з 01.12.2021 року по 30.04.2024 року складає 20588,24 грн (а.с.8-36). Згідно розрахунку заборгованості по відшкодуванню земельного податку [PERSON] за період з 01.12.2021 року по 30.04.2024 року складає 20588,24 грн (а.с.38-40). 14.12.2022 року КП «Парковка та реклама» КМР до ФОП [PERSON] направлено Претензію вих. № 1412-7 з повторним проханням підписати договір про відшкодування земельного податку, сума претензії складає 7461,67 грн (а.с.94-97). Щодо заяви представника позивача [PERSON] адвоката Перепелиці Л.Л. про закриття провадження у справі суд зазначає наступне. В даній справі позовні вимоги\~Комунального підприємства «Парковка та реклама» Криворізької міської ради пов`язані з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку зі сплати земельного податку за договором № 11/19 оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста від 27.08.2014 року. З матеріалів позовної заяви вбачається, що Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради та фізична особа-підприємець [PERSON] 27.08.2014 року уклали договір №11/19 оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста, за яким позивач взяв на себе зобов`язання користуватись об`єктом оренди та своєчасно сплачувати орендну плату, визначену цим договором. Тобто, уклавши з позивачем зазначений договір оренди, відповідач здійснив документальне оформлення відносин з надання йому послуг внаслідок здійснення ним господарської діяльності як суб`єктом господарювання у нежитлових приміщеннях. Відповідно до Витягу з реєстру платників єдиного податку № 1904863401190 від 26.11.2019 року [PERSON] знаходився на спрощеній системі оподаткування як фізична особа-підприємець з 01.01.2012 року. Разом з тим, згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] 30.05.2022 року припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця (а.с.109). Договір, за неналежне виконання якого у відповідача наявна заборгованість, укладався ним у статусі фізичної особи-підприємця, однак розрахунок заборгованості за орендну плату виконано позивачем з урахуванням того, що боржником є саме фізична особа, оскільки 30.05.2022 року діяльність ФОП [PERSON] припинено. Враховуючи вищезазначені обставини, суддя доходить висновку, що спір про стягнення заборгованості за з відшкодування земельного податку, відповідно договору № 11/19 оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста від 27.08.2014 року, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Враховуючи викладене, суд не погоджується з доводами представника відповідача [PERSON] адвоката Перепелиця Л.Л. про закриття провадження у справі. Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Приписами статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи місцевого самоврядування в межах, визначених Основним Законом України (ст.13 Конституції України). Згідно зі ст.ст.7, 140 Конституції України, в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, землю та інше. Територіальні громади як суб`єкти права на землі комунальної власності реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування (стаття 80 ЗК України). Наведена норма кореспондується з приписами ст.ст.142-145 Конституції України, відповідно до яких до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування, в межах їх повноважень, шляхом прийняття рішень. Права місцевого самоврядування захищаються у судовому порядку. В силу частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Криворізька міська рада наділена повноваженнями представляти територіальну громаду міста Кривого Рогу та здійснювати від її імені і в її інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами, у тому числі вирішувати відповідно до закону питання регулювання земельних відносин (п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). 09.08.2021 Наказом УКВМ № 141-ум «Про надання згоди на передачу основних засобів від департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради на балансовий облік Комунального підприємства «Парковка та реклама» Криворізької міської ради» нежитлове приміщення, вбудоване у житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 84,40м2 було передане на баланс Комунального підприємства «Парковка та реклама» Криворізької міської ради. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давного Риму (лат.\~superficies solo cedit\~ збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності. За змістом ч.1 ст.796 ЦК України одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму. Крім того, суд звертає увагу, що в силу вимог ч.1 ст.797 ЦК України плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою. Відносини пов`язані з орендою землі унормовані, зокрема, спеціальним Законом України Про оренду землі, Земельним кодексом України, Податковим кодексом України та загальними нормами Цивільного та Господарського кодексів України. Закон України\~"Про\~оренду державного\~та комунального\~майна" регулює правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим. Відповідно п.1 ч.1 ст.1 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» оренда - речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк Відповідно до\~ст.17\~Закону України\~«Про оренду\~державного та\~комунального майна», Орендна\~плата встановлюється\~у грошовій\~формі і\~вноситься у\~строки,\~визначені договором. Орендна\~плата визначається\~за результатами\~аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна.\~У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України.\~ Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно.\~Орендар за\~користування об`єктом\~оренди вносить\~орендну плату\~незалежно від\~наслідків провадження\~господарської діяльності. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування. Відповідач [PERSON] як орендар нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зобов`язаний відшкодовувати витрати на сплату КП «Парковка та реклама» КМР податку на землю, на якій розташований об`єкт оренди. Відповідно до пп. 14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі. Відповідно до пункту 287.1 статті 287 ПК України, Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. Відповідно до\~п.п.\~271.1.1\~п.\~271.1\~статті 271\~ПК України що базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом. Отже, врахуванням викладеного, сплачувати до. бюджету плату за землю повинні суб`єкти плати за землю (платники) - власники земельних ділянок та землекористувачі. Згідно витягу № 1904864500122 (а.с.108) КП «Парковка та реклама» КМР є платником податку на додану вартість, відповідно, оплата будь - яких послуг наданих ним при здійсненні господарсько-фінансової діяльності підлягає оподаткуванню податком на додану вартість. Обґрунтовуючи розмір заявлених позовних вимог позивач посилається, зокрема, на ставки земельного податку за користування земельними ділянками у місті Кривому Розі у 2021-2024 роках, а саме: Рішення Криворізької\~міської ради\~№ 4799\~від 30.06.2020\~«Про встановлення\~ставок плати\~за землю\~та пільг\~із земельного\~податку на\~території м.\~Кривого Рогу\~у 2021 році» (а.с.61-72); Рішення Криворізької міської ради № 506 від 26.05.2021 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу» (а.с. 73-86); Рішення Криворізької міської ради № 2015 від 27.06.2023 Про внесення змін до рішення міської ради від 26.05.2021 №506 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу» (а.с. 87-89) З наданого позивачем розрахунку вбачається: відшкодування земельного податку на 2021 рік (земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] ) з урахуванням ПДВ складає 438,58 грн, відшкодування земельного податку на 2022 рік (земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] ) з урахуванням ПДВ складає 8718,34 грн, відшкодування земельного податку на 2023 рік (земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] ) з урахуванням ПДВ складає 8355,05 грн, відшкодування земельного податку на 2024 рік (земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] ) з урахуванням ПДВ складає 7903,00 грн (а.с. 90-93). Договір оренди № 11/19 від 27.08.2014 року є чинним, оскільки згідно п. 10.5. Договору оренди передбачено, що у разі, якщо Орендодавець не попередить Орендаря протягом одного місяця, договір вважається продовжений на той же термін і на тих же умовах, доказів зворотного до суду не надано, отже [PERSON] як орендар зобов`язаний відшкодовувати витрати балансоутримувача щодо оплати податку за землю. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати, є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, що дає право орендодавцю вимагати стягнення заборгованості з відшкодування земельного податку в повному обсязі в судовому порядку, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності до положень п.п. 3,4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Доказів на спростування позиції позивача, стороною відповідача надано не було. З урахуванням наведеного, та приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості, 3% річних та інфляційних витрат є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов Комунального підприємства «Парковка та реклама» Криворізької міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості з відшкодування земельного податку підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат Відповідно до п.1 ч.2, ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved