Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

30.01.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (надалі у тексті - ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 31832,38 гривень. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «Качай гроші») та відповідачем було укладено кредитний договір №00-10949261. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов даного Договору, кредитодавець 15 січня 2024 року перерахував на рахунок позичальника кредитні кошти у розмірі 7300,00 грн, а останній, у свою чергу, зобов`язаний повернути вказану суму протягом строку кредитування, сплатити одноразову комісію у розмірі 1095,00 грн, а також відсотки за користування кредитом. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі. Проте, відповідач, всупереч умов Договору №00-10949261 від 15.01.2024, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі 31832,38 грн., яка складається: 8395,00 грн. - заборгованість по кредиту; 23437,38 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 22.01.2024 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено Договір факторингу № 22-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Качай гроші» відступило ТОВ «Макс Кредит» право грошової вимоги до відповідача з укладеним Кредитним договором. 16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, згідно якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-10949261 від 15.01.2024 на загальну суму 31832,38 гривень. Позивач стверджує, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за кредитним договором №00-10949261 від 15.01.2024 в розмірі 31832,38 грн., з яких: 8395,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 23437,37 грн. - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 03.02.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 14.02.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, де [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК ЕЙС» в повному обсязі та зменшити розмір витрат на правничу допомогу. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначила, що в матеріалах справи відсутні відомості про її повідомлення щодо відступлення прав вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Макс Кредит," Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» за договором від 15.01.2024 №00-10949261. Також, ураховуючи, що заява на отримання грошових коштів у кредит містить зазначення номеру картки позивачки частково, без зазначення банківської установи, платіжне доручення, за яким Товариством з обмеженою відповідальністю "Качай Гроші" здійснено переказ позивачу для зарахування на платіжну картку, само по собі не свідчить про отримання відповідачем кредиту в сумі 7300 грн. Крім того, надана ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» виписка з особового рахунку за кредитним договором не відноситься до первинних документів та не містить інформацію про рух коштів та всі операції по картковому рахунку. У такому разі копія платіжного доручення та виписка з особового рахунку за кредитним договором не є достатніми доказами для висновку про розмір невиконаного позивачем зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків. Одночасно, позивач надав до суду лише витяги документів щодо переходу права вимоги за договорами факторингу. Разом з тим, згідно витягів документів неможливо в повній мірі з`ясувати обсяг та зміст прав, які на підставі укладеного договору факторингу перейшли новому кредитору. Окрім того, відповідач зазначила, що вона є дружиною військовослужбовця [PERSON] , який був призваний по мобілізації до лав Збройних Сил України з 16.02.2024 року, а тому, враховуючи положення статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», нараховані за кредитним договором позивачем проценти не підлягають стягненню з відповідача. 03.03.2025 представник позивача до суду направив додаткові письмові пояснення, однак, вказані пояснення судом не враховуються при постановленні рішення, оскільки, відповідно до приписів ч.1, 2 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, якими є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Представник позивача та відповідач, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового розгляду, про що свідчать довідки про доставку судових повісток до електронних кабінетів сторін, до суду не з`явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання не заявили. Представник позивача\~в позовній\~заяві просить\~розглянути справу\~за відсутності\~представника позивача. Відповідач до суду направила заяву, де просить справу розглянути без її участі та відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд ухвалив провести судове засідання без участі сторін, враховуючи положення ч.3 ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1\~статті 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Статтями 1046-1047 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.\~\~На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.\~\~Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.\~\~Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.\~\~Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.\~\~Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~\~статтею 64\~\~Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36\~\~Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом статті 12 цього Закону\~\~якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 15.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-10949261 (далі Договір, кредитний договір). Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, який збігається з номером, зазначеним відповідачем у відзиві на позовну заяву ( [NUMBER] ). Вказане також підтверджується довідкою про ідентифікацію, сформованою ТОВ «Качай гроші» (а.сп. 35). Згідно з п.п. 1.1., 1.2., 1.3. Договору позичальнику надається кредит у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, сума кредитного ліміт складає\~7300 грн. на строк 360 днів (до 09.01.2025). Пунктом 2.8. договору визначено, що сума кредиту 7300 грн. перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Відповідно до п. 1.5 Договору, за надання Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 15,00% грн. від суми кредиту, що склалає 1095 грн. Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту у останній день повного погашення кредиту. Позичальник доручає Кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії із суми Кредиту, що підлягає перерахуванню Позичальнику згідно Договору. Тобто, Позичальнику перераховується сума кредиту 7300 грн., за вирахуванням суми комісії, сплаченої за надання Кредиту. Також сторонами договору погоджено графік платежів та орієнтовна сукупна вартість кредиту, згідно з яким визначено кінцеву дату платежу за кредитом (до 09.01.2025). Згідно з інформаційною довідкою від 09.09.2024, наданою ТОВ «Платежі онлайн», на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» 15.01.2024 було проведено успішно транзакцію щодо перерахунку 7300,00 грн, згідно договору кредитної лінії № 00-10949261, на картку клієнта ПриватБанк № [NUMBER] (а.сп. 37-40). Зазначена інформація узгоджується з відомостями, одержаними від АТ КБ «ПриватБанк» від 12.02.2025 року на підставі ухвали суду від 03.02.2025 року, якою було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Так, в банку на ім`я [PERSON] була випущена банківська платіжна картка № [NUMBER] (рахунок № [NUMBER] ). Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за вказаною платіжною карткою [NUMBER] . Згідно виписки по даному рахунку (карта № [NUMBER] ), 15.01.2024 було зараховано кошти в сумі 7300,00 гривень (а.сп. 95- 97). Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором №00-10949261 від 15.01.2024, заборгованість станом на 26.12.2024 складає 31832,38 грн., з яких: 8395 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23437,38 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісією (а.сп. 41). Згідно детального розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №00-10949261 від 15.01.2024, який складено ТОВ «Качай Гроші», сума заборгованості\~за основним\~зобов`язанням складає\~7300\~грн,\~а за\~нарахованою комісією\~ 1095\~грн (а.сп.\~42). Доводи відповідача про те, що платіжне доручення, за яким Товариством з обмеженою відповідальністю "Качай Гроші" здійснено переказ коштів на платіжну картку, само по собі не свідчить про отримання відповідачем кредиту в сумі 7300 грн, оскільки заява на отримання грошових коштів у кредит містить інформацію про номер картки лише частково, без зазначення банківської установи, суд вважає непереконливими. Так, переказ коштів за кредитним договором №00-10949261 від 15.01.2024 на картковий рахунок відповідача підтверджений довідкою про ідентифікацію, сформованою ТОВ «Качай гроші», інформаційною довідкою від 09.09.2024, наданою ТОВ «Платежі онлайн», випискою АТ КБ «ПриватБанк» з особового рахунка, відкритого на ім`я [PERSON] . У свою чергу, відповідачем не спростовано дані обставини належними і допустимими доказами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позикодавець, перерахувавши відповідачу обумовлені грошові кошти, виконав умови кредитного договору, а тому відповідач зобов`язаний повернути кредитні кошти в сумі 7300 грн, а також нараховану одноразову комісію в розмірі 1095 грн, відповідно до умов договору. При цьому, відповідачем не спростовано розмір цієї заборгованості, свій контррозрахунок він не надав. Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 22.01.2024 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено Договір факторингу № 22-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «Макс Кредит» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Макс Кредит» приймає належні ТОВ «Качай гроші» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Пунктом 1 договору визначено, що «Дата відступлення Прав Вимоги» - робочий день, в який сторони склали і підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників. Реєстр Боржників - це інформація, що стосується Боржників, оформлена за формою встановленою Договором. Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - письмовий документ, який складається спільно Клієнтом та Фактором, у зв`язку з переходом Прав Вимоги від Клієнта до Фактора на умовах Договору факторингу. Відповідно до п. 2.3. договору факторингу, з дати відступлення Прав Вимоги, Клієнт перестає бути стороною за укладеними Кредитними договорами, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно Реєстру Боржників та набуває всіх прав за ним. Пунктом 2.5. Відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за укладеними Кредитними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у Дату відступлення Прав Вимоги. Згідно з п. 8.3.2. У день отримання Фактором Реєстру Боржників в електронному вигляді, Фактор формує та надає Клієнту для підписання Акт приймання-передачі Реєстру Боржників у електронному вигляді, за формою, наведеною в Додатку №6 до даного Договору. У день отримання Клієнтом Акту приймання-передачі Реєстру Боржників, уповноважений представник Клієнта підписує вказаний Акт, скріплює печаткою та передає підписаний примірник Акту Фактору. Встановлено, що відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024, а також Реєстру Боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024, від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 9119,16 грн (а.сп.45-46, 55). У подальшому, 16.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК«ЕЙС» укладено Договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК«ЕЙС» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК«ЕЙС» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Розділом 1 Договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС визначено: Реєстр Боржників - це інформація, що стосується Боржників, оформлена за формою встановленою Договором; Дата відступлення Прав Вимоги - це Робочий День, в який Сторони склали і підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників; Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - письмовий документ, який складається спільно Клієнтом та Фактором, у зв`язку з переходом Прав Вимоги від Клієнта до Фактора на умовах Договору факторингу. Пунктом 2.1. Розділу 2 Договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС передбачено, що в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) Клієнту Суму Фінансування в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.3. з дати відступлення Прав Вимоги, Клієнт перестає бути стороною за укладеними Кредитними договорами, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно Реєстру Боржників та набуває всіх прав за ним. Пунктом 2.5. передбачено, що відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за укладеними Кредитними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у Дату відступлення Прав Вимоги. Згідно з п. 8.3.2. У день отримання Фактором Реєстру Боржників в електронному вигляді, Фактор формує та надає Клієнту для підписання Акт приймання-передачі Реєстру Боржників у електронному вигляді, за формою, наведеною в Додатку №6 до даного Договору. У день отримання Клієнтом Акту приймання-передачі Реєстру Боржників, уповноважений представник Клієнта підписує вказаний Акт, скріплює печаткою та передає підписаний примірник Акту Фактору. Відповідно до Реєстру Боржників за договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, а також акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 31832,38 грн (а.сп. 56-57, 69). З огляду на викладене, позивачем підтверджено належними доказами факт переходу до нього права вимоги за договором від 15.01.2024 №00-10949261. Посилання відповідача на те, що позивач надав до суду лише витяги документів щодо переходу права вимоги за договорами факторингу, судом не беруться до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази можуть подаватися до суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Витяги з документів належним чином засвідчені, містять інформацію, яка стосується предмету доказування, відомості, які б свідчили про недостовірність інформації, що зазначена у витягах, чи про недійсність договорів відповідачем суду не надано. Не заслуговують на увагу твердження відповідача про те, що кредитодавець не повідомив його про укладення Договору факторингу, згідно з яким кредитор відступив для іншої фінансової установи за плату право грошової вимоги. Так, згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі неотримання боржником повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, позичальник не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові і таке виконання є належним. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15. Відповідач не надав суду жодних доказів сплати кредитної заборгованості як на рахунок первісного кредитора, так і на рахунок позивача у справі. Відтак, не є підставою для звільнення Боржника від виконання Кредитного договору те, що він не був повідомлений про відступлення права грошової вимоги. Стосовно нарахування відсотків за кредитним договором, то суд враховує наступне. Відповідно до\~\~статті 536 ЦК України\~\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Згідно з п. 1.3.1 договору кредитної лінії, позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Рекомендовану дату погашення процентів 09 лютого 2024р., та здійснювати чергові платежі по сплаті нарахованих процентів на кожний 25 день після Рекомендованої дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії. У разі, якщо Позичальник виконав зобов`язання по сплаті процентів не пізніше наступного дня за днем Рекомендованої дати погашення процентів або здійснення платежу не пізніше наступного дня сплати процентів (згідно абз.1 п.1.3.1. цього Договору), то він вважатиметься таким, що виконав свої зобов`язання по сплаті чергового платежу належним чином, а проценти за Договором продовжуватимуть нараховуватимуться згідно умов цього Договору. У разі, якщо Позичальник виконає у повному обсязі свої зобов`язання за Договором по сплаті нарахованих процентів на дату погашення та поверненню повністю Суми кредиту не пізніше наступного дня за днем Рекомендованої дати погашення процентів або не пізніше наступного дня сплати процентів (згідно абз.1 п.1.3.1. цього Договору), то вважатиметься, що Позичальник повністю достроково погасив кредит. Пунктом 1.4.1 договору визначено, що стандартна процента ставка складає 2,47 (два цілих 47 сотих) % від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування Кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли клієнт має право на використання Зниженої процентної ставки - у разі якщо така Знижена процентна ставка передбачена договором). Згідно з пунктом 1.4.2. договору знижена процентна ставка становить 1,24 (один цілих 24 сотих) % від суми Кредиту за кожен день користування кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за Рекомендованою датою погашення процентів, визначеною п.1.3.1. даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту) протягом Строку кредитування, зазначеного в пункту 1.3. цього Договору. Відповідно до пункту 1.4.3 договору у разі здійснення Позичальником платежу не пізніше наступного дня за Рекомендованою датою погашення процентів, визначеною п.1.3.1. даного Договору, до Позичальника, як учасника Програми лояльності, застосовується індивідуальна знижка (знижена процентна ставка) на стандартну процентну ставку, яка зазначена у п.1.4.2. даного Договору. У випадку невиконання Позичальником умов для отримання від Кредитодавця індивідуальної знижки (застосування зниженої процентної ставки), користування кредитом для Позичальника здійснюється за стандартною процентною ставкою, яка зазначена у п. 1.4.1. даного Договору. Позичальник погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання ним права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання кредиту за даним Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а застосування зниженої процентної ставки є проявом лояльності Кредитодавця до Позичальника та правом Кредитодавця, передбаченим умовами Програми лояльності, затвердженої та оприлюдненої Кредитодавцем на його Сайті за посиланням: https://kachay.com.Ua/finansovi-poslugy#Action. Пунктом 1.4.4 договору передбачено, що у разі невиконання Позичальником умови Програми лояльності щодо отримання знижки, тобто несплати Позичальником платежу не пізніше наступного дня за Рекомендованою датою погашення процентів, визначеною п.1.3.1. даного Договору, за зниженою процентною ставкою, Позичальник з дати видачі кредиту сплачує проценти за стандартною процентною ставкою, встановленою п.1.4.1. даного Договору. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач сплачувала проценти не пізніше наступного дня за рекомендованою датою погашення процентів, визначеною п.1.3.1. даного Договору, а тому відсотки нараховувались у розмірі стандартної процентної ставки, яка складає 2,47 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Водночас, як слідує з відзиву на позов та долучених до відзиву документів, відповідач [PERSON] є дружиною військовослужбовця [PERSON] , який був призваний 16.02.2024 року на військову службу за призовом під час мобілізації, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, витягом з наказу від 16.02.2024 начальника Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова Міністерства оборони України. У статті 1, 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову,\~а\~також їх\~дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами,\~а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку (18.03.2014 року) і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування зобов`язані їх списати. Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц та від 11 грудня 2019 року у справі № 521/7927/16-ц. Таким чином, маючи кредитне зобов`язання, та будучи дружиною військовослужбовця, який був призваний 16.02.2024 року на військову службу за призовом під час мобілізації, відповідачка має право на встановлені законодавством пільги. На день подання відзиву на позовну заяву відповідачка має статус дружини військовослужбовця з моменту призову його по мобілізації до лав Збройних Сил України, а саме з 16.02.2024. Тобто, нараховані позивачем з 16.02.2024 року відсотки відповідачу за кредитним договором від 15.01.2024 хоча й відповідають умовам укладеного договору, одна таке нарахування суперечить вищевказаним нормам законодавства щодо захисту члена сім`ї військовослужбовця. Таким чином, суд приходить до висновку, що відсотки за кредитним договором №00-10949261 від 15.01.2024, які нараховані позивачем з 16.02.2024 року не підлягають стягненню з відповідача. А тому сума нарахованих за кредитним договором процентів до 16.02.2024 року, складає\~5769,92 грн. (7300 х 2,47 % х 32 (дні). З огляду на викладене, загальна сума процентів, яка підлягає стягненню з відповідача становить 5769,92 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Інші доводи сторони відповідача, наведені нею у справі, не спростовують встановлені судом та наведені вище обставини щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором. Враховуючи все вищезазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 14164,92 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7300,00 грн, заборгованість по комісії за видачу кредиту - 1095 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 5769,92 гривень. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1077 (одна тисяча сімдесят сім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що 22.11.2024 було укладено Договір про надання правової допомоги №2211/Е між ТОВ «ФК «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», відповідно до умов якого адвокатське бюро взяло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах визначених цим договором. У відповідності до додаткової угоди №1 до Договору адвокатське бюро взяло на себе зобов`язання щодо захисту прав позивача по стягненню заборгованості за кредитними договорами, в тому числі кредитним договором № №00-10949261 від 15.01.2024 року. У відповідності до наданих послуг розмір наданих адвокатським бюро послуг склав 7000,00 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач просила суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами з урахуванням, зокрема, відсотку задоволених позовних вимог. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial