Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28.02.2018 розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . З серпня 2016 року сторони разом не проживають, оскільки відповідач вів аморальний спосіб життя. Дочка зареєстрована та проживає разом з матір`ю, батько дитини від дня її народження не приймає участі у вихованні дочки, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Дитині діагностовано захворювання очей, позивач самостійно несе всі витрати щодо утримання дитини, батько не хоче приймати участі у забезпеченні дитини. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.06.2017 з відповідача стягнуто аліменти на тримання дитини у розмірі 1000,00 грн. У подальшому відповідач змусив [PERSON] забрати виконавчий лист у зв`язку з тим, що останньому за борги було заблоковано всі рахунки та накладено інші заборони. Відповідач постійно телефонував [PERSON] та стверджував, що буде добровільно сплачувати аліменти, але з 2022 року жодних грошей на утримання не перерахував. У житлі, де проживають позивач з дочкою, створені всі належні умови для гармонійного розвитку дитини. З дня народження дочки відповідач про дитину не піклується, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, практично не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до стану її здоров`я та її внутрішнього світу, жодного разу не відвідав дитину за місцем проживання, не цікавиться навчанням дитини та навіть не знає, де дитина навчається. Позивач вказує, що вона працевлаштована, має стабільний дохід та спроможна забезпечити дитині належні умови проживання. Також вказує, що не чинитиме перешкод у спілкуванні дитини з батьком і готова сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування батька. У позовній заяві міститься клопотання позивача про виклик свідків - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які можуть повідомити обставини, що мають значення для вирішення справи. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 04.09.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання; клопотання позивача про виклик свідків задоволено та викликано в судове засідання свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Інших заяв по суті справи до суду не надійшло. Протокольною ухвалою суду від 13.12.2024 підготовче провадження у справі завершено та призначено розгляд справи по суті. 20.03.2025 представник виконавчого комітету Житомирської міської ради Жалюк В.С. надав до суду висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №369 від 19.03.2025 про затвердження висновку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, викладених у позові, та просили задовольнити. Позивач додатково пояснила, що відповідач участі у вихованні дитини взагалі не приймає, зловживає алкогольними напоями та вживає наркотичні засоби. Дочка знаходиться на утриманні позивача. В судові засідання відповідач не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, поштова кореспонденція, яка направлялася судом на адресу відповідача, повернулася на адресу суду не врученою з відмітками пошти у довідках про причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду №354/757/17 від 22.10.2021, у разі повернення поштової кореспонденції неврученою з відміткою у поштовому повідомленні про причини невручення «адресат відсутній», особа вважається такою, що повідомлена належним чином про судовий розгляд справи. Представник третьої особи Жалюк В.С. у судове засідання, яким завершується розгляд справи, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є двоюрідною сестрою позивача, з позивачем спілкується часто. Батька дитини бачила лише на весіллі сторін, на хрестини дочки батько не прийшов, дитиною займається лише мати. Сторони прожили разом не довго, їхнє спільне життя не склалося. Допомогу батька дівчинки свідок не бачила, від позивача про таку допомогу не чула. Відповідач бував у стані алкогольного сп`яніння, погрожував позивачу, вона зверталась до поліції. Дівчинка знає,що в неї є батько, однак не говорить про нього та не згадує. Позивачу у догляді за дитиною допомагають бабуся, дідусь і свідок. Позивач не чинить перешкод у спілкуванні дитини з батьком. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що є подругою позивача, з відповідачем знайома. З позивачем свідок знайома понад п`ять років, щодня спілкуються. Свідок допомагала, бо батька поряд не було. Зі слів позивача свідок знає, що відповідач погрожував під час вагітності. Коли позивач познайомилась зі свідком, сторони розлучені не були, але не проживали разом. З відповідачем свідок спілкувалась однин раз. Після народження дитини свідок відповідача не бачила. Як батько, він своїх обов`язків не виконує. З дитиною завжди мати, батька не бачила навіть на дні народження дитини, не дзвонить, матеріально не допомагає, йому байдуже. При свідку дитина батька не згадує. Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Як вбачається із змісту Постанови Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» суд роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28.02.2018 у справі №295/1053/18 розірвано (а.с. 14). Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за місце проживання матері [PERSON] адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ОСББ «Надія, 13» №23 від 27.04.2018 (а.с. 15). Згідно з довідкою від 02.07.2024, яка видана Центром відновлення зору, [PERSON] , [INFO] , спостерігається та проходить лікування з 08.07.2021 (а.с. 16). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.06.2017 у справі №295/2376/17 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1000 грн, щомісячно, починаючи з 02.03.2017, тобто з дня звернення до суду позивача і до повноліття дитини (а.с. 17). На виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 08.06.2017 у справі №2952376/17, 12.06.2017 видано виконавчий лист (а.с.18). Відповідно до характеристики, яка видана Житомирським дошкільним навчальним закладом №10 від 01.08.2024, [PERSON] , [INFO] , відвідувала заклад з 10.08.2022 по 14.08.2023. Дівчинка вихована належним чином, забезпечена всім необхідним, приводили дитину до закладу та забирали дитину мама, бабуся та дідусь, вони ж цікавились її дошкільним навчальними досягненнями (а.с. 34-35). Згідно з характеристикою [PERSON] , учениці 2-А класу Ліцею №8 м.Житомира, дитина проживає з матір`ю, батьки дівчинки розлучені. Мама учениці [PERSON] цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до її виховання. Вдома створені всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. [PERSON] підтримує постійний зв`язок з класним керівником. Була присутня на всіх батьківських зборах класу, а також на виховних заходах. Відкликається на прохання та активно співпрацює з вчителями та вихователями ГПД, залучена до всіх класних заходів (а.с. 19). Відповідно до характеристики продавця непродовольчих товарів [PERSON] , яка видана 24.06.2024 ФОП [PERSON] , [PERSON] характеризується виключно позитивно (а.с. 24). За змістом листа Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради від 29.11.2024, заява [PERSON] від 29.10.2024 щодо проведення профілактичної бесіди з [PERSON] , який є батьком малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на предмет належного виконання батьківських обов`язків, розглянута. Повідомлено, що [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням було направлене за адресою: [ADDRESS] , запрошення з`явитись в службу на бесіду, яке було повернуте з поштового відділення у зв`язку із закінченням терміну зберігання. За номером телефону, вказаному у заяві, особа, яка відповіла на виклик, повідомила, що цей номер [PERSON] не належить. У зв`язку з вище викладеним, провести профілактичну бесіду з [PERSON] щодо належного виконання батьківських обов`язків з виховання та утримання малолітньої дочки [PERSON] немає можливості (а.с. 55-56). Приватним психологом [PERSON] складено висновок за результатами психологічного дослідження, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , має такі індивідуально-психологічні особливості: на контакт йде охоче, розвиток пізнавальної сфери відповідає віковій нормі, сформовані основні особистісні якості - здатність до рефлексії, комунікабельність. Під час обговорення разом з [PERSON] її спілкування з батьком, [PERSON] , [INFO] , було діагностовано байдуже ставлення до батька та не виявлено у дитини бажання зустрічатися з ним. На виховання малолітньої [PERSON] , [INFO] , батько не має впливу. Мати, [PERSON] , [INFO] , для доньки є авторитетною особою, наявний емоційний зв`язок, доброзичливе спілкування під час консультацій, організована спільна діяльність. Атмосфера в сім`ї після розлучення з батьком не призвела до педагогічної та соціальної занедбаності дитини. Рекомендовано взяти до уваги відсутність бажання дитини, [PERSON] , [INFO] , бачитися та спілкуватися з її рідним батьком, [PERSON] , [INFO] (а.с. 57-60). Із висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19.03.2025 №369, вбачається, зокрема, що фактично ще до народження дитини [PERSON] та [PERSON] стали проживати окремо. У зв`язку з тим, що [PERSON] після народження дочки будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, [PERSON] подала до суду позовну заяву про стягнення з батька аліментів на утримання [PERSON] , яку було задоволено рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.06.2017. Аліменти на утримання дитини [PERSON] не сплачував. З часу народження [PERSON] [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, станом її здоров`я не цікавиться, не провідує за місцем проживання та навчання, матеріально не допомагає, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до характеристики ліцею №8 м.Житомира, де навчається [PERSON] , мама [PERSON] цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до її виховання. Інформація про участь батька у житті дитини відсутня. На підставі наведених вище фактів, виходячи з інтересів дитини, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальностіза ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 20-23). Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов`язків виховувати дитину, передбаченого п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Наведені матеріали справи свідчать про те, що батько дитини, відповідач у справі [PERSON] , не піклується жодним чином про фізичний і духовний розвиток дочки, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує зі своєї сторони необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною взагалі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини. Дитина знаходиться на повному вихованні та утриманні матері та проживає разом з нею. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Як визначено ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей . На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків, самоусунувся від таких, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки таке позбавлення батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам самої дитини, її належному догляду та вихованню. Згідно з п.1 ч.1 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання. Судові витрати, згідно зі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, з урахуванням задоволення заявленого позову.

Outcome: approved