Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.04.2019 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] був укладений договір страхування наземного транспорту №412/19-Тз/Дп/07, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «SKODA KAROQ» д.н.з. [NUMBER] його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 31.03.2020 року, стався страховий випадок з т.з. «SKODA KAROQ» д.н.з. [NUMBER] за участю [PERSON] , у якого виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме заволодіння запчастин з автомобіля «SKODA KAROQ» д.н.з. [NUMBER] . 31.03.2020 р. страхувальником [PERSON] була подана заява про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. Згідно Вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.06.2023 року, [PERSON] було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого 4.4 ст. 185 КК України. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було відмовлено у виплаті страхового відшкодування страхувальнику на підставі умов договору страхування. У березні 2024 року страхувальник звернувся до суду за позовом до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», третя особа АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», про захист прав споживачів. Згідно рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 05.04.2024 року ц справі № 212/2441/24, позивач поніс збитки в розмірі - 560 980,00 грн, виплативши страхувальнику страхове відшкодування за пошкодження т.з. «SKODA KAROQ» д.н.з. [NUMBER] . На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача вищевказану суму боргу у розмірі 560980,00 грн, як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві, а також суму судового збору у розмірі 8414,70 грн за подачу даного позову до суду. Ухвалою суду від 07 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи проводиться за правилами підсудності. Відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 06 лютого 2025 року розгляд справи було відкладено. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача на підставі поданих доказів, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31.03.2020 в нічний час доби (точний час слідством не встановлено), [PERSON] , [INFO] , з метою надання допомоги своєму знайомому [PERSON] , [INFO] , у якого зламався автомобіль марки «Skoda Karoq» д/н [NUMBER] , приїхав до лісосмуги поблизу будинку [ADDRESS] . Знаходячись у вказаній лісосмузі, [PERSON] , свого знайомого [PERSON] на місці не виявив, лише автомобіль марки «Skoda Karoq» реєстраційний номер [NUMBER] , біля якого знаходились зняті чотири двері в зборі, в салоні відкрученні передні та задні сидіння, кермо, автомобільну магнітолу та блок живлення, тобто частково розкомплектований, де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Так, [PERSON] перебуваючи, в лісосмузі поблизу будинку [ADDRESS] , за допомогою автомобільних ключів, які мав при собі, шляхом вільного доступу демонтував частину запчастин з автомобіля марки «Skoda Karoq 1.5i Tsi», ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , які в подальшому таємно викрав. На підставі вироку Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2023 року у кримінальній справі № 211/2936/23 [PERSON] , [INFO] , затверджено угоду від 09 травня 2023 року по кримінальному провадженню № 12020040720000434 про визнання винуватості укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Козюрою О.В. та обвинуваченим [PERSON] . [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено узгоджене покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 75 КК України. (а.с. 34-40) Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2024 року у цивільній справі № 212/2441/24 були задоволені позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», третя особа: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів задоволені частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 560980 гривень. Стягнуто з Приватного акціонерного\~товариства «Страхова\~компанія «Арсенал\~страхування» на користь держави витрати зі сплати судового збору у розмірі 5609 гривень 80 копійок. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. (а.с. 42-46) Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року вищевказане рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2024 року залишено без змін. (а.с. 47-50) Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені вищевказаними судовими рішеннями. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «SKODA KAROQ» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», що підтверджується копією Договору №412/19-Тз/Дв/07 добровільного страхування наземного транспорту. (а.с. 4-8) 31.03.2020 року [PERSON] звернувся до страховика із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. Однак позивачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. (а.с. 9, 41) Згідно з Висновком експерта автотоварознавчого дослідження №Д8/04/20 від 08.04.2020 року, сума матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля Skoda Karoq, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , в цінах на дату 31.03.2020, складає: 697480,00 грн. (а.с. 12-33) Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику [PERSON] за настання страхового випадку у сумі 560980,00 грн, що підтверджується відповідним страховим актом № 006.00398424-1 від 05.11.2024, розрахунком страхового відшкодування від 05.11.2024, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №53603134 від 07.11.2024. (а.с. 51-53) Позивач 11.11.2024 року звертався до відповідача з претензією щодо сплати суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 560980,00 грн, яку відповідачем було залишено поза увагою. (а.с. 54-55) Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Як зазначає Верховний Суд України в листі від 19.07.2011 р., перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. У спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду України № 6-112ц13 від 25.12.2013 р. Отже, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіцієнту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу тощо, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки. Таким чином, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» набуло права зворотної вимоги до відповідача у справі (та його страховика ОСЦПВВНТЗ у межах страхової суми із вирахуванням франшизи). Оскільки, ПрAT «CК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] . Частиною ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 560980,00 грн, яка підлягає стягненню з [PERSON] . Матеріалами справи встановлено всі складові деліктного зобов`язання, як щодо розміру матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, так і щодо суб`єкта правопорушення, відповідача по справі, та причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та завданими позивачу матеріальними збитками. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 8414,70 грн, розмір якого підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів №54945511 від 15.11.2024 року. (а.с. 3) На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved