Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

03 березня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 травня 2014 року, актовий запис № 211, Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, та стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними фактично припинились, після одруження, виявилось що у них зовсім різні погляди на сімейне життя, побут, відпочинок, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: - син [PERSON] [INFO] ; - донька [PERSON] [INFO] ; - донька [PERSON] [INFO] . В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачки, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, через оголошення, опубліковане на сайті суду на порталі Судова влада України, причина неявки відповідача суду не відома, відзив на позов не надійшов. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач в позовній заяві проти цього не заперечував. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків, 17 травня 2014 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було зареєстровано шлюб (актовий запис № 211), свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 17 травня 2014 року. Прізвище дружини (позивачки) після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». (а.с.10) Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: - [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.11.2014 року, серія [NUMBER] , виданого Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. (а.с.11); - [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.03.2017 року, серія [NUMBER] , виданого Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. (а.с.10); - [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10.12.2021 року, серія [NUMBER] , виданого Снігурівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.11); Діти проживають з позивачкою, спір про визначення місця проживання дітей- відсутній. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені через різні погляди на сімейне життя, у відносинах відсутні взаємопорозуміння та повага, на примирення позивачка не погоджується. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст.113 СК України\~ позивачка має право іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Стороною позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи на суму 5000 грн., надано договір про надання правової допомоги. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. ВП ВС зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність. Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата ВС виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару. Зважаючи на викладене, враховуючи що сторони договору про надання правової допомоги встановили фіксований розмір гонорару, такий відповідачем не заперечувався, суд приходить до висновку що з відовідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 5 000 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:\~у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: partial