Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 02 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 576. Від шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що кожний із подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки були фактично припинені з травня 2023 року. Після чого позивачку з відповідачем не пов?язує спільний побут, відсутні будь-які взаємні права та обов?язки. Сторони не вирішували та не вирішують спільно важливі питання життя сім`ї, не дбають спільно про матеріальне забезпечення сім`ї, оскільки сім`я перестала існувати. За наведених обставин шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Сім?я фактично розпалась, в зв?язку з чим виникла необхідність в розірванні шлюбу. За таких обставин, позивачка просить розірвати шлюб. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01.11.2024 року у справі було відкрито провадження та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачем вказану ухвалу про відкриття провадження було отримано 19.11.2024 року, а тому а тому 20.11.2024 року розпочався відлік п`ятнадцятиденного строку у відповідача на подання відзиву на позовну заяву. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, учасники справи в судове засідання не викликались. 26.11.2024 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позовних вимог, відповідач просив розірвати шлюб. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами, скористався своїм правом подати заяву про визнання позову. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії серії [NUMBER] , сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 576. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Також судом встановлено, що сім`я сторін розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно із частиною 2 статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки, судом встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, приймаючи до уваги, що сім`я в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України, фактично припинила своє існування і формальне збереження шлюбу сторін буде суперечить правам та інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дасть, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позивачкою при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., а відповідач визнав позов, за таких обставин позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн. та стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 605,60 грн. На підставі ст.ст.105,110,112,114,115 СК України, ст. ст. 2, 4,12,81,141, 206, 263-265, 268,273, 351, 352, 354-356 ЦПК України

Outcome: approved