Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказано, що в шлюбі у сторін народилися четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. [PERSON] проживає разом з позивачем. При цьому відповідач не бере участь у вихованні сина, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник відповідача - адвокат Бойко Наталія Олександрівна, подала відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що з відповідач є інвалідом 3 групи, іншого доходу, окрім пенсії по інвалідності не отримує. Крім того, відповідач зазначає, що з нею проживає малолітня [PERSON] та перебуває на її утриманні. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, просили суд розглянути справу без їх участі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Волоської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 27.09.1999 року, [PERSON] та [PERSON] 27.09.1999 року було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №02. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Від шлюбу народилося четверо дітей повнолітня [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження 10.04.2000 року серії [NUMBER] , видане виконкомом Волоської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області); повнолітня [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження 07.11.2005 року серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області); неповнолітній [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження 02.11.2009 року серії [NUMBER] , видане Волоською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області) та малолітня [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження 04.05.2018 року серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області). Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано. Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2025 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини доходу задоволено. Як вбачається з виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААА №632571, [PERSON] має третю групу інвалідності з 09.11.2016 року, Інвалідність встановлено безстроково. Надані протипоказання щодо важкою фізичної праці, а також тривалої роботи в сидячому положенні тіла. Відповідно до довідки Пенсійного фонду України, [PERSON] призначена довічна пенсія у зв`язку з третьою групою інвалідності у сумі 2980 грн. Згідно витягу з реєстру Новоолесандрівської територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстрований [PERSON] . Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно зі\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно з частиною 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач посилається на неможливість сплачувати аліменти через наявність ІІІ групи інвалідності та відсутності доходу, окрім пенсії. При цьому суд звертає увагу на те, що виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією не є беззаперечним доказом того, що відповідач не може працювати та отримувати доходи, оскільки судом було встановлено, що останній встановлені протипоказання лише щодо важкої фізичної роботи та роботи в тривалому сидячому положенні тіла. Жодними іншими доказами відповідач не підтвердила, що позбавлена можливості працювати в інших умовах та сплачувати аліменти на утримання сина. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку кожному доказу, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до пп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, за загальним правилом в подібних категоріях справ судові витрати у разі задоволення позову мають стягуватися з відповідача в дохід держави. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved