Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу з відповідачем у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Талалаївського районного суду від 02.12.2019 року з відповідача стягнуто аліменти на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Рішенням Талалаївського районного суду від 02.01.2024 року шлюб між сторонами було розірвано. На даний час дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальний стан позивачки змінився, оскільки зросли витрати на дитину у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, тому виникає необхідність зміни способу стягнення\~ аліментів на неповнолітню дитину. Відповідач відмовляється добровільно надавати належну допомогу на дитину. З 28 листопада 2019 року по 31 жовтня 2024 року утворилась заборгованість за несплату аліментів в сумі 23 700, 0 грн. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на дитину, а при необхідності змінювати його. Тому позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Талалаївського районного суду від 02 грудня 2019 року і стягувати з відповідача на користь позивачки\~ аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~ Ухвалою від 14 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 14 лютого 2025 року, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України ухвалено справу розглядати з повідомленням сторін. Відповідачу за місцем реєстрації було направлено судову повістку та матеріали. Судова повістка та матеріали, що направлялись відповідачу повернулись до суду не врученими із відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, тобто відповідач не вважався належним чином повідомленим про розгляд справи в суді, тому ухвалою від 14 лютого 2025 року було вирішено проводити розгляд справи у заочному порядку, розгляд справи відкладено на 20 березня 2025 року, про місце, дату і час судового засідання повідомлено відповідача [PERSON] шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідача повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади, яке розміщено 14 лютого 2025 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, в позовній заяві просила суд розглянути справу без її участі.\~\~\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подав, про дату час і місце судового розгляду повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому у відповідності до положень ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд, за згодою позивача, ухвалює провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України, коли у\~ разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних умов. Крім того, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази,\~ приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є позивачка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12) Судовим наказом Талалаївського районного суду від 02.12.2019 року\~ (справа № 747/671/19, провадження № 2-н/747/30/19) Талалаївського районного суду від 02.12.2019 року із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з\~ 28 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.4) Рішенням Талалаївського районного суду від 02 січня 2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.6-7) Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Талалаївської селищної ради від 18.09.2024 (а.с.8) Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] станом на 01.11.2024 року становить 23 700, 06 коп (а.с.10)\~ При розгляді справи судом застосовуються наступні норми законодавства.\~\~\~ Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, законодавець чітко визначив: по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі; по-друге правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.\~\~\~\~ З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Проте, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182 та ст.184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс14.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позовні вимоги позивачки [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на тому, що встановлений попереднім рішенням суду розмірі аліментів є недостатнім. Так, діюче законодавство надає позивачці право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей, а при необхідності змінювати його. Позивачка скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.\~ Так, згідно приписів Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»\~ прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 3196 грн. Вирішуючи питання, щодо зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, суд враховує позицію позивачки, те, що відомостей від відповідача щодо неможливості сплачувати заявлений розмір аліментів не надійшло.\~ Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання донька [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та\~ достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Окрім того, цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Відповідно до приписів п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.\~\~ Оскільки, позивачку звільнено від сплати судового збору на підставі ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved