Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.02.2024 рішенням Дунаєвецького\~районного суду\~Хмельницької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Дитина зареєстрована\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та фактично\~проживає з\~матір`ю в\~Республіці Польща. Позивача, як батька дитини, не запрошують та не пускають до дитини на день її народження та інших свят. Відповідачка не передає дочці подарунки які купує їй батько, коли позивач приїхав за місцем проживання відповідачки в Польщі щоб побачитися з донькою, відповідачка не відчинила двері та не пустила його до дитини. Дана обставина стала причиною звернення позивача до поліції в Польщі. Така поведінка відповідачки шкодить насамперед найкращим інтересам дитини, яка через свою матір позбавлена можливості бачитися та спілкуватися з батьком. Також зважаючи на дуже малий вік дитини, тривале перебування дитини за кордоном та штучно створені матір`ю дитини перепони в спілкуванні дитини з батьком, існує ризик того, що дитина забуде батька та втратить психоемоційний зв`язок з ним. Зважаючи на вказане, просив зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди в спілкуванні з дочкою [PERSON] , [INFO] , визначивши способи участі у спілкуванні та вихованні дочки, а саме: у вихідні дні місяця (субота та неділя) через тиждень та у святкові дні (Новий рік, Різдво, Міжнародний жіночий день, Пасха (Великдень), міжнародної солідарності трудящих, перемоги над нацизмом у Другій світовій війні, Трійця, незалежності України, захисника України) з 10:00 год. до 19:00 год. за повідомленням матері дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини за місцем проживання дитини та в загальнодоступних громадських місцях; один тиждень у літній період та з 02 січня до 05 січня щороку для спільного відпочинку з повідомленням матері дитини про місце відпочинку; щорічно 17 серпня для привітання доньки з днем народження за місцем перебування дитини; спілкування за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) щодня у період часу з 17:00 год. до 20:00 год. за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо; організовувати у період воєнного стану в Україні і перебування дитини у цей час за кордоном щоденне спілкування доньки з батьком у режимі відеозв`язку через мобільні телефони у період часу з 17:00 год. до 20:00 год. Ухвалою суду від 11.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. 07.02.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Вакуліна В.В. у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Вказала, що порушується право батька на спілкування з дитиною, відповідачка не дає доступу до зустрічей відповідача з дитиною та їх спілкування. Крім того, відповідачка дізнавшись про позов, відмовилась щоб батько бачився з дитиною. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що спілкується з позивачем через вайбер кілька разів на місяць, [PERSON] питає за дитину, цікавиться її станом здоров`я, деколи особисто зустрічаються. Батько при зустрічах доглядає за дитиною, спілкування триває декілька хвилин, оскільки дитині не цікаво. При зустрічах в ігровій кімнаті спілкування батька та дитини триває 2-3 години, дитина не вважає його чужим. [PERSON] запитує в який день можуть зустрітись, останнє побачення з дитиною було перед засіданням. Однак батько належним чином не відповідає за безпеку дитини, оскільки садить дитину на переднє сидіння в машині, підносить надто високо. Представник відповідачки адвокат Яциник В.В. в судовому засіданні вказав, що позов безпідставний, відсутні докази про перешкоди позивачу в спілкуванні з дитиною, це лише припущення. Встановлення графіку спілкування позивача з дочкою є недоцільним, жодних перешкод у їх спілкуванні відповідачка не чинить. Також позивач не часто телефонує відповідачці, висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер, а тому позовні вимоги є передчасними. Також направив до суду відзив на позов, в якому зазначає, що відповідачка та малолітня [PERSON] через військові дії на території України були змушені тимчасово переїхати за межі України до Республіки Польща, де проживають і до сьогодні. Ця обставина ніколи не заперечувалася відповідачкою і не приховувалась. У позовній заяві про розірвання шлюбу, яка долучена до матеріалів справи, а також заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів відповідачкою зазначалася адреса проживання у Республіці Польща і за наявності бажання позивача він має можливість відвідувати і брати участь у вихованні їхньої спільної дитини з врахуванням того що позивач на даний час перебуває також на території Республіки Польща, хоча про це у позовній заяві не зазначив. Позивачу відомо, який дитячий дошкільний заклад у Республіці Польща відвідує дитина та адреса проживання дитини на території Республіки Польща. Відповідач вважає, що встановлення такого графіку зустрічей із дитиною, який запропонований позивачем, порушуватиме права дитини та відповідачки, а також такі вимоги суперечать принципу рівності обсягу прав батьків і спричинятиму постійні конфлікти між батьками дитини, не забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, не створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із дочкою, не відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Окрім того, позивач у позовній заяві не зазначив що він перебуває на території Республіки Польща і не зазначає свою фактичну адресу перебування. Відповідачу невідомо де проживає на території Республіки Польща позивач, де він працює, а тому у випадку зловживання своїми правами щодо участі у вихованні дитини відповідачка не зможе повернути дитину, якщо позивач не дотримуватиметься графіку зустрічей. Зазначає, що між сторонами відсутній спір щодо способу участі у спілкування та вихованні дитини, а також перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON] не чинить. Доводи позивача про те, що відповідачка чинить перешкоди йому у спілкуванні з дитиною є голослівними і жодними доказами не підтверджені. Від представника позивача адвоката Вакуліної В.В. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що аргументи відповідачки про те, що вона та малолітня дитина покинули територію України та виїхали до Республіки Польща саме через воєнні дії, не обгрунтовані та не доведені. Відповідачкою не долучено жодних доказів наявності у неї та дитини статусу «тимчасової охорони», яка надається громадянам України у відповідності до закону Республіки Польща, а також документу про присвоєння номера Pesel. Позивач [PERSON] має зареєстроване місце проживання в Україні, на території Республіки Польща позивач не має визначеного місця проживання, оскільки його робота пов`язана зі здійсненням перевезень. Спір щодо способу участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини триває з 24.01.2024 дотепер, так як позивач намагався побачитись з дочкою на території Польщі, приїхавши до дитячого садка, який відвідує [PERSON] , відповідачка не надала можливості побачитись та поспілкуватись батьку з дитиною. Після чого позивач звернувся за юридичною допомогою. Від представника позивачки адвоката Яциника В.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що відповідачка та малолітня [PERSON] через військові дії на території України були змушені тимчасово переїхати за межі України до Республіки Польща та отримали тимчасовий захист, який надається громадянам України. Також відповідачка в усі процесуальних документах зазначає адресу місяця проживання її та дитини в Республіці Польща, адресу дитячого садка та позивач неодноразово приїжджав відвідувати дитину. Позивачем не доведено, що відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, позивач постійно спілкується з дитиною засобами зв`язку, з урахуванням побажань та інтересів дитини у зручний для батька та дитини час. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Служба у справах дітей Смотрицької селищної ради Пекарський О.В. у судовому засіданні вказав, що сім`я позивача та відповідачки на обліку не перебуває та на даний час на території громади не проживає. На адресу батька та матері дитини Служба у справах дітей надсилала листи, просили необхідні документи в батьків для надання висновку, однак до служби інформація надійшла від сторін не в повному обсязі. 17.12.2024 була зібрана комісія, було врегульовано телефонне спілкування з батьками дитини, враховано інформацію про дошкільний навчальний заклад дитини, однак відсутня інформація про умови проивання батька та його доходи. В подальшому комісією запропонований та прийнятий висновок, який подано до суду. Представник третьої особи без самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Смотрицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області у судове засідання не з`явився, надіслав висновок щодо розв`язання спору щодо визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що рішенням Дунаєвецького\~районного суду\~Хмельницької області\~від 01.02.2024 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої вказаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 17.10.2023 Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.10.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою №02.05-26/1111 від 28.10.2021 [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] . Згідно з довідкою Смотрицької селищної ради №248/1 від 21.07.2023 [PERSON] , [INFO] спільно проживає з [PERSON] та перебуває на її утриманні. Як вбачається з довідки від 09.05.2024 [PERSON] відвідує Непублічний садок-ясла «Бавіланд» у м. Мишкув Республіка Польща. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] повідомила, що проживає разом з малолітньою дитиною [PERSON] у Республіці Польща, що також підтверджується документами про присвоєння ідентифікаційних номерів PESEL на території Республіки Польща та Інформацією Державної прикордонної служби України №91-47203/18/23 від 29.09.2023 згідно з якою [PERSON] перетинала державний кордон України, яку супроводжувала мама. Як вбачається із довідки Смотрицької селищної ради №169/1 від 03.04.2024 [PERSON] разом з дочкою [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але в даний час в селі не проживають. Згідно з довідкою №7452 від 11.10.2019 [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] . Згідно з довідкою з реєстру [PERSON] присвоєно номер PESEL на території Республіки Польща у зв`язку з конфліктом на території України. Згідно з висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Смотрицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Смотрицької селищної ради №172 від 17.12.2024, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити [PERSON] такі способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] : у вихідні дні місяця (субота або неділя) з 10:00 год. до 17:00 год. за попереднім телефонним погодженням з матір`ю, з урахуванням стану здоров`я дитини, за місцем проживання дитини або в загальнодоступних громадських місцях; спілкування за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) через день у період часу з 19:00 год. до 20:00 год. за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо, з урахуванням стану здоров`я дитини та технічних можливостей; зустрічі в загальнодоступних громадських місцях проводити в призначених для повноцінного та безпечного відпочинку із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини. Відповідно до ст.7 Сімейного\~кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст.52\~Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності зі ст.153\~СК України батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.157\~СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст.11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Батьки, інші члени сім`ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов`язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання (ч.2 ст.16 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст.159\~СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У постанові Верховного Суду від 04.08.2021 у справі № 654/4307/19 зазначено, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахування кожних конкретних обставин справи. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню наступні базові елементи: (а) погляди дитини, (б) індивідуальність дитини, (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин, (г) піклування, захист і безпека дитини, (ґ) вразливе положення, (д) право дитини на здоров`я, (е) право дитини на освіту. В даному випадку суд вважає, що між сторонами наявний спір з приводу спілкування батька із малолітньою дочкою, його участі в її вихованні. На час розгляду справи сторони проживають окремо, малолітня дитина [PERSON] проживає окремо від свого батька [PERSON] . Позивач, за його твердженням, що підтверджується й поданням даного позову, цікавиться життям дочки, виявляє бажання спілкуватися з нею та приймати участь у вихованні дитини. Жодних обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітньою дочкою, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з дочкою, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, судом не встановлено, відповідачкою не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять. Крім того, право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає її інтересам. Щодо доводів\~представника відповідачки\~про те,\~що впозовній заяві відсутні відомості, що позивач перебуває на території Республіки Польща, його адреса проживання, місця роботи, то позивач має постійне зареєстроване місце проживання на території України, а місце та характер його роботи сам по собі не може бути підставою для відмови у можливості приймати участь у вихованні та самостійних побаченнях з дитиною. Обом сторонам, які перш за все є батьками їхньої спільної дитини, слід навчитися комунікувати між собою для налагодження їх відносин, щоб у майбутньому вони мали змогу вирішувати спільні питання, які виникатимуть та стосуватимуться виховання їхньої спільної доньки. Тільки у разі досягнення спільного консенсусу всі подальші дії як батька, так і матері, здорові відносини між ними, будуть сприяти нормальному розвитку дитини, її ментальному здоров`ю, відповідатиме її якнайкращим інтересам. Вплив батьків на дитину шляхом формування негативного образу батька чи матері в її очах може вплинути на їх безпосередній контакт із дитиною, що є неприпустимим у відносинах «батьки-діти» та жодним чином не відповідатиме якнайкращим інтересам дітей. Створювані одним із батьків для іншого протягом тривалого часу перешкоди у вихованні дитини та спілкуванні з нею мають наслідком руйнування зв`язків із сім`єю, до якої належить як батько, так і мати дитини, а отже в такому разі поведінка того із батьків, хто створює перешкоди, суперечить сімейним цінностям та не відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 09.10.2024 у справі № 753/7011/23). Європейський суд з прав людини зауважував, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (справа «Хант проти України», рішення від 07.12.2006). Також і тимчасовий виїзд дитини за кордон не може обмежувати право батька на спілкування з дитиною, яке повинно реалізовуватися із метою підтримки сталих стосунків та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком. Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11.12.2023 у справі № 607/20787/19. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи інтереси дитини, її малолітній вік, режим дня, важливість спілкування дитини з батьком, а також те, що графік спілкування не має передбачати зустрічей батька з дитиною в пізній час доби, суд дійшов висновку визначити наступні способи участі батька у вихованні та спілкуванні з дочкою: у вихідні дні місяця (субота та неділя) через тиждень та в\~дні офіційних\~державних свят\~ з 10:00 години до 17:00 години за повідомленням матері дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини за місцем проживання дитини та в загальнодоступних громадських місцях; у день народження дитини, [INFO] , для привітання доньки із днем народження з 10:00 години до 17:00 години, за місцем перебування дитини; спілкування за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) щодня у період часу з 18:00 години до 20:00 години за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо. Водночас, запропонований позивачем графік побачень батька з дочкою, а саме: один тиждень\~у літній\~період та\~з 02\~січня до\~05\~січня щороку\~для спільного\~відпочинку з\~повідомленням матері\~дитини про\~місце відпочинку;\~організовувати у\~період воєнного\~стану в\~Україні і\~перебування дитини\~у цей\~час за\~кордоном щоденне\~спілкування доньки\~з батьком\~у режимі\~відеозв`язку\~через мобільні\~телефони у\~період часу\~з 17:00\~год.\~до 20:00\~год. задоволенню не підлягають, оскільки є аналогічними та випливають із попередніх вимог. У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (ст.ст.12, 13 ЦПК України). З огляду на викладене, визначений судом графік участі батька у спілкуванні та вихованні дитини у повному обсязі забезпечить реалізацію його права на спілкування з дочкою, не буде обтяжливим для дитини та відповідатиме її якнайкращим інтересам, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial