Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

05 березня 2025 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі позивач, АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) в якому просив стягнути з останньої заборгованість за договором реструктуризації №1971 від 14 лютого 2020 року у розмірі 29\~871,34 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 6341,94 гривень, 3% річних у розмірі 1703,06 гривень, пеню у розмірі 235,76 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою: [ADDRESS] .\~Відповідач є\~власником зазначеної\~квартири,\~не здійснює\~у повному\~обсязі оплату\~за отриману\~теплову енергію\~(централізоване\~опалення). 14.02.2020 між позивачем та відповідачем було укладено договір реструктуризації боргу №1971, відповідно до якого підприємство надало розстрочку боржнику у погашенні заборгованості, яка утворилася станом на 14.02.2020, щомісячна сума платежу за погашення реструктуризованої заборгованості на період з 01.03.2020 по 01.03.2022 становить 1406,66 грн строком на 24 місяці. Укладення вказаного договору свідчить про те, що відповідач визнала заборгованість за надані стороною позивача послуги та зобов`язалася їх сплатити, проте відповідач не виконує свої зобов`язання у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 14 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності на підставі договору купівлі продажу квартири від 05.03.2005 відповідачу [PERSON] (а.с. 34). Вказана квартира перебуває на обслуговуванні у АТ «Криворізька теплоцентраль». Між АТ «Криворізька теплоцентраль» та [PERSON] 14 лютого 2020 року було укладено договір №1971 про реструктуризацію заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання, відповідно до умов якого з 14.02.2020 підприємство надало боржнику розстрочку у погашенні заборгованості за послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що утворилась станом на 14.02.2020 у розмірі 33759,84 гривень. Договір набув чинності з 01.03.2020 та діяв до 01.03.2022 (а.с. 35). За правилами статті\~626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною першою\~статті 509 ЦК України\~встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (ст. 527 ЦК України). Приписами частини першої\~статті 530ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стороною позивача надано детальний розрахунок погашення заборгованості згідно договору реструктуризації №1971 від 14.02.2020 за період погашення з березня 2020 року по березень 2022 року, сума боргу станом на березень 2022 року становить 29871,34 гривень (а.с.19). Відповідач визнала розмір заборгованості за договором реструктуризації, спростування розрахунку заборгованості до суду не надала. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2\~ст. 625 ЦК України). Згідно ч.1 ст.\~901, ч.1 ст.\~903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання та отримання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Беручи до уваги зазначене, правовідносини і зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої\~статті 625 ЦК\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13; постанова Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 369/88/17, провадження № 61-4924св18). Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої\~статті 625 ЦК України\~та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних, інфляційних втрат та пені (а.с. 20-21). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: заборгованість за договором реструктуризації у розмірі 29871,34 гривень, сума індексу інфляції у розмірі 6341,94 гривень, 3 % річних у розмірі 1703,06 гривень, пеня у розмірі 235,76 гривень, а всього 38152,10 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також,\~згідно ст.\~142\~ЦПК України,\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при\~зверненні до\~суду із\~даним позовом понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень, враховуючи, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1514 гривень, судовий збір у розмірі 1514 гривень підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved