Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ТОВ «ФК «ДІНЕРО» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису за № 45859 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. від 16.12.2021 року стосовно стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ДІНЕРО» - заборгованості в розмірі 14 549,00 грн. 21.01.2022 року було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення з позивачки грошових коштів в розмірі 14 549,00 грн. та винесено постанову про стягнення з позивачки виконавчого збору в розмірі 1 454,90 грн. та 300,00 грн. виконавчих витрат. Загальна сума до стягнення з позивачки коштів на сьогодні становить 16 303,90 грн. Підставою для звернення до суду з даним позовом є те, що позивачка ніколи не укладала жодного кредитного договору з ТОВ «ФК «ДІНЕРО» та будь-яких повідомлень про укладення договорів факторингу (переуступлення права вимоги) ні від відповідача ні від інших осіб, а також жодних розрахунків за будь-якими кредитними договорами не отримувала. На підставі документів, наданих ТОВ «ФК «ДІНЕРО» приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна було встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних дій. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16.12.2021 року за № 45859 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» заборгованості в сумі 14 549,00 грн. Стягнути з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» на користь [PERSON] стягнуті з неї кошти згідно виконавчого провадження № [NUMBER], сплачений судовий збір в даній цивільній справі та всі документально підтверджені судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 14.06.2024 р. заяву [PERSON] про забезпечення позову - задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП № [NUMBER] від 21.01.2022 р. відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук П.В., на підставі виконавчого напису №45859, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. 16.12.2021 р. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» заборгованості в сумі 14 549,00 грн., до вирішення справи по суті. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 18.06.2024 р. позовну [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишено без руху. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 30.09.2024 р. провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, з викликом сторін. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 04.02.2025 р., витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича (місцезнаходження: 02068, м. Київ, пр. Григоренка, буд. 15, прим. 3) копії всіх матеріалів наявних в нотаріальній справі, які були підставою для винесення виконавчого напису № 45859 від 16.12.2021 року, щодо стягнення з позивачки - [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» заборгованості в сумі 14 549,00 грн. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчука Павла Васильовича (РНОКПП: [NUMBER] , адреса здійснення діяльності: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, прим. 58, кімн. 414, e-mail: [INFO] ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № [NUMBER]. Представник позивача [PERSON] , Коноваленко О.Ю., надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без участі позивача та його представника, позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач ТОВ «ФК «ДІНЕРО» повідомлявся про розгляд справи, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив. У відповідності до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач ТОВ «ФК «ДІНЕРО» своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук П.В.на виконання ухвали від 04.02.2025 у справі № 205/7895/24 направив суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № [NUMBER]. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи до суду не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Судом встановлено, що відповідно до копії виконавчого напису № 45859 від 16.12.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., стягнуто з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №AG9993002 від 15.07.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО», заборгованість за період з 27.10.2019 р. по 23.10.2021 р. 13899,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3899,00 грн., за вчинення цього напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 760,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 14549,00 грн. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2022 р. ВП № [NUMBER], приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчуком П.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. № 45859 від 16.12.2021 року, стягувач ТОВ «ФК «ДІНЕРО», боржник [PERSON] . Відповідно до копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчука П.В. від 21.01.2022 р. ВП № [NUMBER], з боржника [PERSON] стягнуто мінімальні витрати виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн. Відповідно до копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчука П.В. від 21.01.2022 р. ВП № [NUMBER], з боржника [PERSON] стягнуто основну винагороду у розмірі 1454,90 грн. Відповідно до копій постанов приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчука П.В. від 22.08.2023 р. ВП № [NUMBER], передано та прийнято виконавче провадження №68263455 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. № 45859 від 16.12.2021 року, стягувач ТОВ «ФК «ДІНЕРО», боржник [PERSON] . Відповідно до копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчука П.В. від 25.06.2024 р. ВП № [NUMBER], накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника [PERSON] . Відповідно до копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчука П.В від 19.09.2024 р. ВП № [NUMBER], зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. № 45859 від 16.12.2021 року, стягувач ТОВ «ФК «ДІНЕРО», боржник [PERSON] , на підставі пункту 2 частини 1 статті 34, статті 35 Закону України «Про виконавче провадження». Наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2023 р. № 560/5 відповідно до рішення Комісії від 30.01.2023 р. № 2 на підставі підпунктів «з» та «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону, а саме у зв`язку з набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій, а також неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 21.01.2011 р. за № 8404 на ім`я [PERSON] , анульовано. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 16.12.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Суд погоджується з доводами позивача, що оскільки кредитний договір № AG9993002 від 15.07.2019 р. не є нотаріально посвідченим договором, а тому він не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідачем до суду не надано доказів розміру заборгованості позивача та її складових, що має ґрунтуватись на виписці по рахунку боржника із даними про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, не доведення відповідачем наявності у [PERSON] невиконаних зобов`язань договором за № AG9993002 від 15.07.2019р. на суму 14549,00 грн., та безспірності указаної заборгованості, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року в справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 року в справі № 918/47/18, від 01.04.2019 року в справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 року в справі № 6-2978цс15 та від 03.06.2016 року в справі № 6-100цс15. У даному випадку правовою підставою набуття відповідачем грошових коштів у вказаній сумі став виконавчий напис нотаріуса. Разом із тим, за цим рішенням суду виконавчий напис визнається таким, що не підлягає виконанню, а тому правова підстава для отримання відповідачем грошових коштів від [PERSON] відпала, і стягнуті кошти підлягають поверненню позивачу. Однак, позивачкою не доведено розмір стягнутих з неї та розподілених сум згідно виконавчого провадження №68263455 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. № 45859 від 16.12.2021 року, а тому в цій частині суд відмовляє у задоволенні позову. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19. В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача було подано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої допомоги серії АР № 1180076 від 31.05.2024 р. Документу, що свідчить про оплату витрат на правову допомогу адвокатом та договору про надання правової допомоги з відповідними умовами надано не було. Таким чином документально не підтвердженими є витрати на правничу допомогу адвоката Коноваленко О.Ю., який не позбавлений права звернутися до суду з заявою про винесення додаткового рішення, за умови надання належних доказів, які підтверджують сплату витрат на правничу допомогу. Позивачем було сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви у розмірі 968,96 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 484,48 грн., а всього 1453 грн. 44 коп., які підлягають стягненню з відповідача ТОВ «ФК «ДІНЕРО». На підставі викладеного,

Outcome: partial