Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. У березня 2024 року представник позивача діючи в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення аліментів, у якому просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , продовжити стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , продовжити стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 10.07.2018 року сторони перебували у шлюбі, в якому народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також позивачка є матір`ю ще двох дітей. Шлюбні відносини між сторонами припинені, однак шлюб не розірвано. Діти після припинення шлюбних відносин проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дітей, не цікавиться їх життям, хоча інших утриманців не має, у нього є постійне місце роботи. Оскільки добровільно надавати допомогу на утримання дітей відповідач не бажає, позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідач у встановлений судом в ухвалі від 10.05.2024 року строк відзиву на позов не подав. У судові засідання, призначені у спрапві повторно не з`явився. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У справі призначено судове засідання на 29.05.2024 року. У зв`язку із клопотанням сторони позивача про відкладення розгляду справи та неявкою у судове засідання відповідача, судове засідання відкладено на 15.07.2024 року. У зв`язку із перебуванням Головуючого судді у справі у нарадчій кімнаті з розгляду іншої кримінальної справи, розгляд справи не відбувся, судове засідання призначено на 08.08.2024 року. 08.08.2024 року сторона позивача у судове засідання не з`явилась, 27.08.2024 року від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. У зв`язку із неявкою у судове засідання відповідача судове засідання відкладено на 27.08.2024 року. 27.08.2024 року сторона позивача у судове засідання не з`явилась, 27.08.2024 року від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. У зв`язку із неявкою сторони позивача та відсутністю згоди позивача на заочний розгляд справи та неявкою у судове засідання відповідача, судове засідання не відбулося, розгляд справи призначено на 25.09.2024 року. 30.08.2024 року від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Не заперечували проти заочного розгляду справи. У зв`язку із перебуванням головуючого судді у справі у відпустці розгляд справи не відбувся. Судове засідання призначено на 07.10.2024 року. У судове засідання сторона позивача не з`явилась. У раніше поданій заяві представник позивача просив провести справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку. У час призначений для розгляду справи відповідача не з`явився. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку із неявкою відповідача судове засідання у справі відкладено для повторного виклику відповідача у судове засідання, що призначено на 27.01.2025 року. У зв`язку із перебуванням судді у нарадчій кімнаті з розгляду іншої цивільної справи, розгляд справи не відбувся, судове засідання призначено на 24.03.2025 року. У судове засідання сторона позивача не з`явилась. У раніше поданій заяві представник позивача просив провести справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, відомий суду номер телефонного зв`язку, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому право такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Як передбачено п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідач будучи повідомленим належним чином про розгляд справи відносно нього, відзиву на позов не подав про причини неможливості вчинення процесуальних дій суду не повідомлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду позивача про розгляд справи у її відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та неодноразової неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 10.07.2018 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що 10.07.2018 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зроблено відповідний актовий запис №681 та 04.01.2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони є батьками трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , про що 25.09.2014 року виконавчим комітетом Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області складено відповідний актовий запис №13 та 04.01.2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , про що 03.08.2018 року Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено актовий запис №09 та 04.01.2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгород Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , про що 01.02.2020 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) складено актовий запис №48 та 04.01.2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Факт проживання дітей із матір`ю та їх перебування на повному її утриманні в ході розгляду справи відповідачем не спростовано. За твердженням позивача, шлюб між подружжям не розірвано, але шлюбні відносини припинено. Після припинення шлюбних відносин з відповідачем, діти подружжя проживають з позивачем та перебувають на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання спільних дітей не надає, з сім`єю не спілкується, про дітей не піклується, не виховує та не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Діти, що перебувають на утриманні матері, потребує батьківського піклування від відповідача для забезпечення належного рівня проживання. ІV. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогамист.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, наявність на праві власності, володіння та / або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Положенням ст.191 СК України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановивши фактичні обставини справи, наявність у подружжя трьох малолітніх дітей та їх проживання і перебування на повному утриманні матері, що відповідачем не спростовано, враховуючи відсутність даних та належних та допустимих доказів про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, батьків, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині наявного існування обов`язку у відповідача матеріально утримувати своїх дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, також враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 6, 8 статті 7 СК України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Частини 2, 3 ст. 183 СК України визначають, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З огляду на зазначене, беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , з продовженням стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , з продовженням стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття. Докази, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі, матеріали справи не містять. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів до суду, ураховуючи задоволення позову, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір визначений за ставками встановленими ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру у розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved