Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

30.12.2024 року перший заступник керівника Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Тальнівської міської ради, Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної водним живим ресурсам. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прокуратурою було встановлено, що постановою Тальнівського районного суду від 23.01.2024 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знаряддя лову, що становить 340 грн., справа № 704/1255/23. Крім того, постановою Тальнівського районного суду від 23.01.2024 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знаряддя лову, що становить 340 грн., справа № 704/1255/23. Згідно вказаних постанов суду, встановлено, що відповідачі 24.10.2023 року близько 14.10 год. здійснювали вилов риби на водоймі ( став), який являється власністю громади та розміщений в с.Здобуток Звенигородського району, двома мисиновими сітками (знаряддя лову, заборонене для любительського рибальства), чим порушили вимоги п.п.1 п.1 розділу 4 Правил любительського та спортивного рибальства та завдали збитків рибному господарству на суму 105502 грн.00 коп. Дані постанови набрали законної сили Розрахунок збитку проведено на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21.11.2011 № 1209. Питання про стягнення з порушників вищевказаних збитків дотепер не вирішено. На листи прокурора до Тальнівської міської ради та\~Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області останні повідомили, що не мають заперечень проти звернення прокурора до суду із позовом до\~ [PERSON] , [PERSON] \~про відшкодування шкоди. Відзив на позовну заяву не надходив. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити, та стягнути в солідарному з відповідачів на користь держави шкоду, заподіяну живим водним ресурсам в сумі 105502 грн. Представник Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області в судове засідання не з`явився, проте 19.02.2025 року надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник Тальнівської міської ради в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, про будь-які причини неявки не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що на даний час вважає неправомірним складеним стосовно нього адміністративний протокол про адміністративне правопорушення №011905 від 26.10.2023 року. Факт вилову риби заперечив. Проте підтвердив, що 23.01.2024 року був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.85 КУпАП, дійсно визнав себе винним, сплатив штраф і судовий збір, не оскаржував винесену постанову, оскільки вважав, що збитки в розмірі 105502,00 грн. не будуть в подальшому з нього стягуватися. Просить суд в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що також на даний час вважає неправомірним складеним стосовно нього адміністративний протокол про адміністративне правопорушення №011904 від 26.10.2023 року. Підтвердив, що 23.01.2024 року був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.85 КУпАП, дійсно визнав себе винним при розгляді справи. Також заперечив факт вилову риби, вважає його не доведеним. Проте вважає, що оскільки він та [PERSON] приймали активну участь у виконанні робіт щодо приведення водойми в кращий стан, в тому числі власними коштами, то не повинен відшкодовувати зазначені в позові збитки. Повідомив суд, що минули роки, внаслідок розмноження рибин товстолоба в великій кількості, вони вже здійснювали вилов риби з метою очищення водойми та для кращого її збагачення киснем, оскільки така велика кількість рибин приводить до їх загибелі. Просить суд в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення прокурора, відповідачів, оголосивши заяву представника Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області, перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає що позовна заява підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом об`єктивно встановлено, що постановою Тальнівського районного суду від 23.01.2024 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знаряддя лову, що становить 340 грн., справа № 704/1255/23. Даною постановою встановлено, що [PERSON] 24.10.2023 року близько 14.10 год. здійснював вилов риби на водоймі (став), який являється власністю громади та розміщений в с.Здобуток Звенигородського району, двома мисиновими сітками (знаряддя лову, заборонене для любитильського рибальства), чим порушив вимоги п.п.1 п.1 розділу 4 Правил любительського та спортивного рибальства та завдав збитків рибному господарству на суму 105502 грн.00 коп ( а.с.14). Крім того, постановою Тальнівського районного суду від 23.01.2024 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знаряддя лову, що становить 340 грн., справа № 704/1255/23. Даною постановою встановлено, що [PERSON] 24.10.2023 року близько 14.10 год.. здійснював вилов риби на водоймі (став), який являється власністю громади та розміщений в с.Здобуток Звенигородського району, двома мисиновими сітками (знаряддя лову, заборонене для любитильського рибальства), чим порушив вимоги п.п.1 п.1 розділу 4 Правил любительського та спортивного рибальства та завдали збитків рибному господарству на суму 105502 грн.00 коп ( а.с.15). Дані постанови набрали законної сили. Відповідно до наданої копії розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству, оцінка збитків становить 105502 грн. 00 коп., а саме: вид риби товстолоб, кількість штук 29, такса 3638 грн. 00 коп., загальна вартість 105502 грн. (а.с.18) Керівник Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області Гасич О. 27.02.2024 р. звернувся із повідомленням до Управління державного агентства меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області та 11.09.2024 р. до Тальнівської міської ради, на які останні повідомили, що не мають заперечень проти звернення прокурора до суду із позовом в їх інтересах до\~ [PERSON] та [PERSON] \~про відшкодування шкоди, оскільки останніми завдана шкода не відшкодована (а.с. 30-39). Ст. 131-1 Конституції\~України\~встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом та закріплено, що організація і порядок діяльності прокуратури визначається законом. Право на звернення прокурора або його заступника до суду передбачено ст.23 Закону України «Про прокуратуру»\~та\~ст. 56 ЦПК України. Підставою для звернення до суду із позовом є виявлений прокурором факт неналежного здійснення органами, уповноваженими державою на здійснення захисту її інтересів, в частині повного та своєчасного відшкодування збитків, що завдані навколишньому природному середовищу. Прокурор довів доказами його право ініціювати даний позов. Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодувати завдані ним збитки. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про тваринний світ» рибальством вважається добування риби та водних безхребетних. На території України відповідно до законодавства може здійснюватися промислове, любительське та спортивне рибальство. Правила рибальства, об`єкти рибальства, порядок надання у користування рибогосподарських водних об`єктів, а також вимоги щодо ведення рибного господарства визначаються у порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого поживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюється на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Положеннями пп. 1 п. 1 розділу 4 «Заборонені знаряддя лову і способи добування (вилову) водних біоресурсів під час здійснення любительського рибальства та інші заборони» Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700 (у редакції, чинній на час вчинення правопорушення) встановлено, що забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову: сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком раколовок конструкції «хапка», підсак та ручних драг, встановлених цими Правилами розмірів. Норма ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» вказує, що громадянин відповідно до закону зобов`язаний відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно ч. 2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Як зазначено у ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначені норми також містяться у ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. \~ \~ \~ \~Ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що одним з джерел формування державного та місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища є частина грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності згідно з чинним законодавством. Згідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. При цьому, у деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. \~ \~ \~ \~З урахуванням наведеного вище, у діях [PERSON] та [PERSON] наявні всі елементи складу правопорушення, зокрема: протиправна поведінка відповідачів, яка полягає у незаконному вилові водних біоресурсів за допомогою забороненого знаряддя лову; наявна шкода, яка правомірно розрахована уповноваженим органом, відповідно до затверджених такс та методик, а також причинний зв`язок, що виражений у заподіяні зазначеної шкоди саме протиправною поведінкою відповідачів; вина відповідачів, що підтверджується зібраними по справі доказами. Крім того, постановою Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 753/7281/15-ц встановлено, що законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.10.2018 у справі № 925/119/18 та від 22.07.2019 у справі № 909/374/18. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» порушення вимог цього Закону тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність відповідно закону. Підпункт 8 п.2 розділу ІІІ Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 року № 700 передбачає обов`язок рибалок відшкодовувати шкоду, заподіяну водним біоресурсам внаслідок порушення цих Правил, у порядку та розмірах, визначених законодавством. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», яка були чинна на час притягнення до відповідальності відповідачів, слідує, що оцінка збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування товстолоба 214 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 3638, 00 грн за одиницю. Такий же розмір збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування товстолоба визначений постановою Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2023 року №1042 «постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів» Постанови про притягнення [PERSON] та [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 85 ч. 4 КУпАП набрали чинності, а тому суд не бере до уваги заперечення відповідачами факту вилову риби, оскільки згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Також, суд не бере до уваги надані [PERSON] списки членів товариства рибалок-любителів с. Здобуток, ставок №8, відомості про трудову участь на будівництві ставка, акти вселення живих ресурсів ( а.с.54-81), графіки чергувань на ставку №8 с.Здобуток за період з 2019 по 2024 рік ( а.с.122-152), оскільки вони не є офіційними документами і не містять інформації стосовно предмета доказування. Питання про стягнення з\~відповідачів\~шкоди заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів не вирішувалося при розгляді адміністративної справи щодо кожного із них. За таких обставин, суд вважає, що між протиправними діями відповідачів та шкодою, завданою навколишньому природному середовищу є прямий причинний зв`язок, вина відповідачів у заподіянні шкоди, завданої внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, у розмірі 105502 грн. 00 коп., доведена. Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Оскільки шкоду завдано спільними діями відповідачів наявні підстави для стягнення із них шкоди солідарно. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в рівних частках.

Outcome: approved