Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу між ними, який був зареєстрований 11.01.2017 року у Васильківському відділі ДРАЦС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №2. Вказуючи на те, що 11.01.2017 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.2). Спільне життя з відповідачем не склалося, вони постійно сварились, відповідач вчиняв сварки і скандали під час яких були насильницькі дії відносно позивача та їхньої спільної дитини. Жив у власне задоволення своїм окремим життям, на зауваження припинити свою поведінку він не реагував, висновків не робив. З червня 2024 року позивач та відповідач перестали проживати разом і проживають окремо. [PERSON] , припинив підтримувати зв`язок з позивачем, вони припинили шлюбні відносини, що для сімейних стосунків не є допустимим, шлюб має лише формальний характер. Постійні конфлікти в сім`ї поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Збереження шлюбу є неможливим, надавати строк на примирення недоцільно, оскільки наміру зберегти сім`ю у позивача немає, а тому шлюб необхідно розірвати, оскільки життя у формальному шлюбі суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивач втратила до відповідача почуття любові, вважає, що примирення з ним та збереження сім`ї є абсолютно не можливим. Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Ковбель М.М. від 10.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч.1 ст. 274 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 11). Згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] згідно з повторним автоматизованим розподілом передана на розгляд головуючому судді Лебідь-Гавенко Г.М. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2025 року прийнято цивільну справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.19). Позивач та відповідач, у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялося належним чином, вони направили заяву про розгляд справи без їх участі, позов просили задовольнити (а.с.22-23). Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи визнання позову відповідачем, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 11 січня 2017 року [PERSON] , зареєстрував шлюб з [PERSON] у Васильківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). У відповідності до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved