Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

У вересні 2024 представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. [PERSON] має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. 08.05.2023 [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу. [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання дитини. За час перебування дитини на виховані не зверталася до Служби у справах дітей з заявою про повернення дитини до родини або з питання щодо можливості спілкування з сином. Просять суд відібрати без позбавлення батьківських прав у [PERSON] її сина [PERSON] . Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи\~за його відсутністю, вимоги, викладені у позові, підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволені, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленою належним чином про час та місце судового розгляду шляхом надіслання судової повістки, до судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надала. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження: серії [NUMBER] від 14.03.2023. Батьком дитини зазначений [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, що вбачається з копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00038844257 від 14.03.2023. Розпорядженням начальника Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 08.05.2023 № 387 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, що вбачається з копії відповідного розпорядження. [PERSON] було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] \~та [PERSON] на виховання та проживання, що вбачається з розпорядження начальника Слов`янської міської військової адміністрації від 08.05.2023 № 388. Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії «ОКПЛ м. Слов`янська» від 28.11.2023 № 3/221, [PERSON] має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. З листа № 1310 від 02.08.2024 КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська» видно, що [PERSON] на запрошення на прийом до лікаря психіатра для проведення ЛКК відповіла відмовою, посилаючись на зайнятість. Згідно висновку органу опіки та піклування Слов`янської міської ВА від 24.09.2024 № 01.01-14/1024 у [PERSON] доцільно відібрати дитину [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з свідомим нехтуванням нею своїх батьківських обов`язків. Суд, розглядаючи справу, виходив з наступного чинного законодавства України: Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно з п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та забезпечення дитини, залишення дитини є небезпечним для його життя, здоров`я і морального виховання, що є підставою для задоволення позову. Суд вважає за необхідне також вказати, що відібрання дітей від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей батьками, суд,

Outcome: approved