Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги позову мотивували тим, що 03 жовтня 2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1110059. Даний договір підписаний Позичальником електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн.. Отже, Кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує. 22 лютого 2021 року згідно умов Договору факторингу № 015-220221, ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги за кредитним договором № 1110059 від 03 жовтня 2020 року на користь ТОВ «Сіроко Фінанс», а відповідно ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло права вимоги до Відповідача. 21 серпня 2024 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено Договір факторингу № 20240821/1 у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу нового кредитора, та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 1110059 від 03 жовтня 2020 року. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Сіроко Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 1110059 від 03 жовтня 2020 року. Відповідач заборгованість не сплатив, у зв`язку з чим, сума його боргу станом 13.12.2024 року становить 22198 грн. 33 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту\~6000 грн; заборгованість за нарахованими відсотками\~13430 грн., інфляційне збільшення 2768 грн.33 коп., чим порушуються права інтереси позивача. Отже, станом на дату подання даної позовної заяви позивач є єдиним належним кредитором за кредитним договором № 1110059 від 03 жовтня 2020 року, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] . Саме з вказаних обставин позивач звернувся до суду та просить суд стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, суму судового збору, сплачену позивачем при подачі позову 2422 грн. 40 коп., та витрати на правничу допомогу, у сумі 7000,00 грн... 30.12.2024 року ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, надано строк на відзив. 10.02.2025 року ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданому до суду позові просили розгляд справи провести без представника позивача. Також зазначили, що не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв, про час, день та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку належним чином відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить виклик відповідача на офіційному веб-сайті Кам`янського районного суду Черкаської області від 12.03.2025 року. Відзив на позов не подав. Згідно з ч. 8 ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.11ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Так судом встановлено, що 03 жовтня 2020 року в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Лінеура Україна» [PERSON] подав Заявку на отримання кредиту на споживчі цілі № 1110059. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. 03 жовтня 2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1110059, підписання якого здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 1110059 від 03 жовтня 2020 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками, ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п.п. 1.2-1.5 Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2643_241009093046 від 09.10.2024 року. Відповідно до договору про споживчий кредит Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 6000 грн. строком на 30 днів. Додатковим договором від 31.10.2020 року, строк користування кредитом продовжили до 01.12.2020 року. Проценти за користування кредитом: 1.90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. \~ \~ \~ \~Кредитор виконав свої зобов`язання за Договором в повному обсязі, перерахувавши суму кредиту на зазначену [PERSON] в Особистому кабітеті платіжну картку [NUMBER] . В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 13.12.2024 року, утворилась заборгованість у сумі 22198 грн. 33 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту\~6000 грн; заборгованість за нарахованими відсотками\~13430 грн., інфляційне збільшення 2768 грн.33 коп.. Дана заборгованість підтверджується детальним розрахунком заборгованості ( а.с.16). 22 лютого 2021 року згідно умов Договору факторингу № 015-220221, ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги за кредитним договором № 1110059 від 03 жовтня 2020 року на користь ТОВ «Сіроко Фінанс», а відповідно ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло права вимоги до Відповідача. 21 серпня 2024 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено Договір факторингу № 20240821/1 у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу нового кредитора, та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 1110059 від 03 жовтня 2020 року. Позивачем, який набув права грошової вимоги, 12.10.2024 року, на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Сіроко Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 1110059 від 03 жовтня 2020 року. Отже, станом на дату подання даної позовної заяви Позивач є єдиним належним кредитором за кредитним договором № 1110059 від 03 жовтня 2020 року, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] .. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за договорами не погашає. \~ \~ \~ \~ Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним фінансовим договором в загальному розмірі 22198 грн. 33 коп.. Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 ч.2ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову\~на відповідача. 13.12.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» в особі директора Шмагало А.І. та адвокатом Дзундза О.В. укладено договір № 241213-10Ш про надання правової допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Долучено ордер та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Сторони погодили наступний обсяг робіт: складання позовної заяви у справі, збирання доказів долучених до позовної заяви, підготовка та подання заяв, скарг, клопотань чи інших процесуальних документів у ході розгляду справи . Вартість зазначених послуг передбачений п.42 Договору та становить 7000 грн. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» надало суду докази на підтвердження витрат на надання юридичних послуг у справі загального провадження адвокатом Дзундзою О.В.. За таких обставин заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають задоволенню.

Outcome: approved