Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якої діє її представник - адвокат Цепляєв С.В., за участю заінтересованих осіб: [PERSON] , [PERSON] , Вінницької міської ради, в порядку окремого провадження, звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , свідоцтва про право власності на житло квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової власності [PERSON] та членам її сім`ї від 07.05.1999 року, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради №856 від 07.05.1999 року. Заява мотивована тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради №856 від 07.05.1999 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної (сумісної або часткової) власності [PERSON] , [PERSON] . Однак, у вказаному свідоцтві про право власності на житло не правильно зазначено прізвище заявника, а саме вказано « [PERSON] » замість правильного написання « [PERSON] ». Заявник [PERSON] , народилася [INFO] у м.Вінниця. у дублікаті свідоцтва про її народження, складеного українською мовою, зазначено [PERSON] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER] видане 11.02.2025 року). Батько заявника [PERSON] , народився [INFO] , у с. Іваново Калинівського району Вінницької області. У свідоцтві про народження, складеного українською мовою, зазначено [PERSON] та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво ЯИ № [NUMBER] , видане 17.07.1953 року). В паспорті громадянина України матері заявника зазначено [PERSON] , [INFO] , місце народження ст. Моквин Костопільського району Рівненської області (паспорт [NUMBER] ). Після одруження заявник двічі змінювала прізвище, спочатку на « [PERSON] », потім на « [PERSON] ». Наразі у заявника виникла необхідність переоформлення квартири за вказаною вище адресою, проте, вона цього зробити не може оскільки при оформленні та видачі свідоцтва про право власності на житло була допущена помилка у написанні її прізвища. Тому, заявник не має можливості внести зміни у правовстановлюючий документ та підтвердити його належність їй, окрім як шляхом звернення до суду. Ухвалою суду від 21.03.2025 року заяву прийнято до розгляду за правилами окремого провадження та відкрито провадження у цивільній справі. В судове засіданні заявник та інші заінтересовані особи не з`явилися, але від них надійшли заяви про розгляд заяви у їх відсутність. Заявлені вимоги заявник підтримала та просила суд їх задовольнити. Заінтересовані особи проти задоволення заяви не заперечили. Враховуючи наведене, суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутність заявника, її представника та заінтересованих осіб. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради №856 від 07.05.1999 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9). Заявник [PERSON] , народилася [INFO] у м.Вінниця. у свідоцтві про її народження, складеного українською мовою, її прізвище ім`я та по батькові зазначено [PERSON] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 11.02.2025 року (а.с. 10). Батько заявника [PERSON] , народився [INFO] , у с. Іваново Калинівського району Вінницької області. У свідоцтві про його народження, складеного українською мовою, зазначено [PERSON] та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] , виданим 17.07.1953 року (а.с. 11). В паспорті громадянина України (паспорт [NUMBER] ) матері заявника зазначено [PERSON] , [INFO] , місце народження ст. Моквин Костопільського району Рівненської області (а.с. 7). Після одруження заявник двічі змінювала прізвище, спочатку на « [PERSON] », потім на « [PERSON] » (а.с. 12, 14, 15). Таким чином, вбачається, що відомості щодо прізвища заявника зазначені в свідоцтві про право власності на житло, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради №856 від 07.05.1999 року, не відповідають відомостям зазначеним у свідоцтві про її народження та в інших документах (а.с. 9, 10, 12), зокрема у вказаному свідоцтві про власності на житло прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » в той час як у свідоцтві про її народження та у інших документах - « [PERSON] ». Наведене зумовлює перешкоди у реалізації заявником у повному обсязі свого права спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , а в позасудовому порядку встановити факт належності наведеного правовстановлюючого документа у заявника можливості не має. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати та виправити помилки в документах, які посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі. За змістом ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. У судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Встановлення цього факту, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить їй в подальшому реалізувати своє право спільної сумісної власності на житло. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Таким чином, у суду не виникає сумніву у належності [PERSON] , свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради №856 від 07.05.1999 року, на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належить заявнику та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Встановлення даного юридичного факту за рішенням суду породжує для заявника певні правові наслідки. На підставі викладеного,

Outcome: approved