Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z.52.19979.003854144 від 14.04.2018 в розмірі 66598,74 гривень, та судовий збір у сумі 3028,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 квітня 2018 між АТ «Ідея Банк» (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений кредитний договір № Z.52.19979.003854144. [PERSON] неналежним чином виконував умови договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 66598,74 гривень. Позивач посилається на те, що з моменту отримання права вимоги до відповідача на підставі договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023, укладеному між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», останнім не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій за кредитним договором Z.52.19979.003854144 від 14.04.2018. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою надав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток та оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив на позов не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 14 квітня 2018 року [PERSON] уклала із АТ «Ідея Банк» кредитний договір Z.52.19979.003854144, згідно якого позивача надав відповідачу грошові кошти в сумі 31000,00 гривень, терміном на 36 місяців. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором Z.52.19979.003854144 від 14 квітня 2018 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до витягу з реєстру боржників № 4 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором Z.52.19979.003854144 від 14 квітня 2018 року, в сумі 66598,74 гривень, з яких: 22643,62 гривень: - заборгованість за основним боргом; 43955,12 гривень - заборгованість за відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за комісіями. Відповідачем не погашено існуючу заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ні на рахунки попереднього кредитора. На підставі ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за відповідачем утворилась наступна заборгованість за кредитним договором Z.52.19979.003854144 від 14 квітня 2018 року, в сумі 66598,74 гривень, з яких: 22643,62 гривень: - заборгованість за основним боргом; 43955,12 гривень - заборгованість за відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за комісіями. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, право вимоги за Кредитним договором Z.52.19979.003854144 від 14 квітня 2018 року перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договору факторингу № 07072023. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за кредитними договорами щодо повернення кредитних коштів, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основними сумами боргу підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитними договорами, суд зазначає наступне. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що за кредитним договором № Z.52.19979.003854144 від 14 квітня 2018 року позивач просить стягнути з відповідача 43955,12 гривень суму заборгованості за відсотками. Разом з тим, як встановлено зі змісту договору позичальник отримав кредит в розмірі 31000,00 гривень, процентна ставка становить 0,01% річних від залишкової суми, строком кредитування 36 місяців. Тобто, за підрахунками суду, навіть з розрахунку початкової суми кредиту, без урахування оплат позичальника, максимальні відсотки за договором становили би 11,16 гривень. Проте, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд, стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 22643,62 гривень, з чого можна дійти висновку, що відповідачем частково здійснювалося погашення заборгованості за тілом кредиту. Разом з тим, матеріали справи не містять детального розрахунку із зазначенням дат, в які здійснювалися платежі відповідачем на погашення основної суми боргу, тому суд позбавлений можливості вирахувати точний розмір відсотків за договором. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги те, що позивачем заявлено до стягнення суму відсотків, яка значно перевищує розмір визначений у договорі, позивачем не надано детального розрахунку відсотків з урахуванням ставки 0,01% річних, розмірів та дат сплачених відповідачем коштів на погашення основної суми боргу, тому суд позбавлений можливості вирахувати точний розмір відсотків за договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором № Z.52.19979.003854144 від 14 квітня 2018 року суми заборгованості за відсотками в розмірі 43955,12 гривень до задоволення не підлягають. Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 гривень та заявлено позовні вимоги про стягнення 66598,74 гривень. Судом задоволено позов на суму 22643,62 гривень, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1029,52 гривень, виходячи з розрахунку: 22643,62 гривень (розмір задоволених позовних вимог) х 3028,00 гривень (сума сплаченого судового збору) / 66598,74 (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial