Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Опольська Н.М., звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , що присуджено рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2015 у справі №127/17649/15-ц, в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача [PERSON] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 Євро, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2015 розірвано. [INFO] в шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] . Згодом, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2015 присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача [PERSON] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 28.07.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що вказаний розмір аліментів на даний час є недостатнім для матеріального забезпечення всіх необхідних потреб дитини, а доходів позивача для забезпечення належного рівня проживання дитини не вистачає. Донька потребує значно більших фінансових затрат, у зв`язку із збільшенням потреб у навчанні, розвитку, тощо. Окрім наведеного позивач, в якості підстав для задоволення позову зазначає те, що у відповідача покращився матеріальний стан і його розмір заробітної плати становить 3000 Євро, що і стало підставою звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.10.2024 відкрито спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 22.10.2024 на адресу суду від представника відповідача -\~адвоката Зубаня О.О. надійшло клопотання про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2024 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30.10.2024 на адресу суду від представника відповідача - адвоката Зубаня О.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив позовні вимоги задовольнити частково, а саме в розмірі 10 000, 00 грн. Свою позицію обґрунтував тим, що на даний час відповідач дійсно перебуває в Республіці Польща та працює далекобійником вахтово. Однак, його доходи варіюються від 10\~000,00 грн. до 50\~000,00 грн. і позивачем не надано жодних доказів на підтвердження покращення матеріального становища відповідача. Також, позивачем не надано доказів понесених витрат на дитину в сумі 2 000 Євро, що згідно його позиції, враховуючи рівність обов`язків батьків по утриманню дитини могло б слугувати підставою для присудження з відповідача розміру аліментів на рівні гривневого еквіваленту в 1000 євро. Представник відповідача - адвокат Зубань О.О. заперечив щодо стягнення аліментів в євро, оскільки грошовою одиницею в Україні є гривня. Також закон не допускає і здійснення індексації грошових сум в іноземній валюті. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, аргументуючи мотивами, викладеними у позовній заяві. Водночас представник позивача в засіданні зазначила, що стягнення аліментів саме в іноземній валюті для позивача не є принциповим, вказала, що позивач не заперечує, що стягнення відповідного грошового еквіваленту заявленої до стягнення суми у грошовій одиниці України гривні. В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Зубань О.О. позовні вимоги визнав частково з підстав, що наведено у відзиві на позовну заяву та просив змінити розмір стягнення аліментів з частки від заробітку (доходу) відповідача, на тверду грошову суму в розмірі 10\~000 грн. щомісячно. Суд, заслухавши учасників справи (їх представників), що прибули до суду, дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що від шлюбу, розірваного рішенням Вінницького міського суду Вінницької області, сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.10.2011 (т. 1, а.с. 28). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2015 у справі №127/17649/15-ц, позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.07.2015 і до досягнення дитиною повноліття (т. 1, а.с. 24 (зворот)-26). На виконання вище зазначеного рішення 24.11.2015 Вінницьким міським судом видано виконавчий лист (т. 1, а.с. 26 (зворот)). В судовому засіданні судом було оглянуто та досліджено квитанції та платіжні інструкції, надані позивачем як доказ матеріального забезпечення дитини. (т. 1, а.с. 7-24). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] регулярно сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , що підтверджується випискою з карткового рахунку відповідача, а також платіжними інструкціями (т. 1, а.с. 65-249). З моменту ухвалення рішення Вінницьким міським судом Вінницької області від 22.09.2015 у справі №127/17649/15-ц, як позивач, так і відповідач набули на праві власності нерухоме майно, що вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.10.2024 та від 18.11.2024 (т. 1, а.с. 59-62, т. 2, а.с. 3-6). Судом досліджено довідку про доходи позивача [PERSON] , що відображені у відповіді №913434 від 19.11.2024 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи. (т. 2, а.с. 18-19). Згідно із відповіддю № 913430 від 19.11.2024 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, інформація щодо сум нарахованого доходу та сум утриманого з них податку за період з 4 кварталу 2023 року по 4 квартал 2024 року відносно відповідача [PERSON] в ДРФО відсутня. (т. 2, а.с. 20). Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, вказує на своє суб`єктивне право на зміну способу та розміру аліментів, а також на право дитини на гідне матеріальне забезпечення. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями\~СК України. Згідно диспозицій частин першої та другої\~статті 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У силу положень статей\~183,\~184 СК України\~суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Прерогатива вибору способу стягнення аліментів належить саме одержувачу аліментів. Підстави визначення розміру аліментів у відповідній частці до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень\~статті 182 СК України, так і положень статей\~183,\~184 СК України. Відповідно до частини першої\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим його здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~в системному взаємозв`язку зі\~статтею 181 СК України\~зміна розміру аліментів може полягати і у зміні способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей\~182-184,\~192 СК України. Як зазначалось вище, за змістом частини 3\~статті 181 СК України\~право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Звертаючись до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач визначила способом стягнення аліментів їх присудження у твердій грошовій сумі, що відповідає вимогам закону. Разом із тим, вимога позивача щодо стягнення аліментів у розмірі, визначеному в іноземній валюті (євро), не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до статті 192 ЦКУ, грошовою одиницею України є гривня, яка є єдиним законним засобом платежу на території України. Крім того, стаття 533 ЦКУ встановлює, що грошові зобов`язання на території України мають бути виконані у гривнях, якщо інше не передбачено законом або договором. Таким чином, вимога про стягнення аліментів у євро суперечить положенням чинного законодавства, а їх стягнення може бути здійснене виключно у національній валюті гривні. За змістом\~ст. 182 СК України\~батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей незалежно від наявності можливості надавати таку допомогу. Сімейне право встановлює принцип рівності прав та обов`язків як батька, так і матері, передбачає здійснення батьківських прав та обов`язків відповідно до інтересів дітей. Статтею 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд погоджується з твердженням представника відповідача, про те, що позивачем не доведено її витрати на щомісячне утримання доньки [PERSON] в загальній сумі 2000 Євро на місяць, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом також прийнято до уваги те, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого з батьків порівняно зі становищем одержувача аліментів (особи разом з якою проживає дитина). Відтак встановивши характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено відповідно до\~статті 89 ЦПК України, суд приходить висновку про те, що необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде розмір аліментів на рівні 13\~000, 00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що узгоджується з вимогами частини 2\~статті 182 СК України. При цьому суд виходить із захисту інтересів перш за все самої дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька. Відповідач є здоровою людиною, працездатного віку, інших утриманців немає, працює за кордоном далекобійником (вказана обставина визнана стороною відповідача під час судового розгляду справи), отримує хоч і нерегулярний, проте стабільно високий дохід, що вбачається з матеріалів відзиву на позовну заяву. З огляду на викладене суд констатує, що відповідач має змогу і зобов`язаний згідно з положеннями Сімейного кодексу\~України надавати допомогу на утримання дитини для забезпечення її (дитини) життєвих потреб на належному рівні. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому роз`яснює, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша\~статті 192 СК України). Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягають до стягнення 1 211,20 гривень судового збору, від сплати якого позивача звільнено. На підставі викладеного,

Outcome: partial