Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7819246 від 14.12.2023 у розмірі 13\~516,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7819246, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За кредитним договором ТОВ «Мілоан» надало [PERSON] кредит у розмірі 4\~000,00 грн зі сплатою відсотків за його користування. Приймаючи умови кредитного договору, [PERSON] підтвердила, що ознайомлена із його змістом. На виконання умов кредитного договору позичальнику було перераховано грошові кошти на його рахунок. 26.0.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 104-МЛ, за яким ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 13\~516,00 грн, з яких: 4\~000,00 грн - сума боргу за основною сумою заборгованості; 9\~116,00 грн - сума боргу за відсотками, 400 грн - сума заборгованості за комісією. Відповідачем не здійснювалась сплата заборгованості за кредитним договором, тому на підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 7819246 від 14.12.2023 на загальну суму 13\~516,00 грн, а також понесені судові витрати. Ухвалою від 18.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленнямсторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справибез участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, а також відзиву не подала. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно ч. 1 ст.280ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~530\~ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦКУкраїни договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦКУкраїни позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зіст. 1049 ЦКУкраїни позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦКУкраїни порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦКУкраїни боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, суд вказує, що за п. 5 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до змісту ч. 1-5 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. За ч. 6 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. На підставі ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦКУкраїни якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного мотивування, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207\~ЦК України). Електронний договір повинен включати усі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним через недодержання письмової форми в силу прямої вказівки закону. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Отже, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у виді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінацією цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічна правова позиції була викладена Верховним Судом у постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19. Судом було встановлено, що 14грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором було укладено договір про споживчий кредит № 7819246. Згідно з договором про споживчий кредит № 7819246 від 14.12.2023 та довідки ТОВ «Мілоан» від 14.10.2024 кредитний договір №7819246 від 14.12.2023 був підписаний [PERSON] із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 882999. Таким чином, суд дійшов висновку, що кредитний договір 7819246 від 14.12.2023 був підписаний [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що підтверджує його укладання сторонами такої угоди, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Згідно з п. 1.2 договору про споживчий кредит №7819246 від 14.12.2023 сума кредиту складає 4\~000,00 грн. Відповідно до п. 1.3 договору про споживчий кредит № 7819246 від 14.12.2023 кредит надається загальним строком на 105 днів з 14.12.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. За приписами п. 1.3.1 договору про споживчий кредит № 7819246 від 14.12.2023 пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 29.12.2023. Згідно з п. 1.3.2 договору про споживчий кредит № 7819246 від 14.12.2023 поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду, та закінчується 28.03.2024. Відповідно до п. 1.5.1 договору про споживчий кредит № 7819246 від 14.12.2023 комісія за надання кредиту становить 400 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово, в момент видачі кредиту. На підставі п. 1.5.2 договору про споживчий кредит № 7819246 від 14.12.2023 проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду складають 1\~020,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредиту протягом пільгового періоду. Згідно з п. 1.5.3 договору про споживчий кредит № 7819246 від 14.12.2023 проценти за користування кредитом протягом поточного періоду складають 8\~280,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Відповідно до платіжного доручення № 117701043 від 14.12.2023 відповідачу 14 грудня 2023 року на банківську карту № [NUMBER] було перераховано грошові кошти у розмірі 4\~000,00 грн. 26.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 104-МЛ, за яким ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з п. 6.2.3 договору про відступлення прав вимоги № 104-МЛ від 26.03.2024 права вимоги переходять до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі у сумі, вказаній у п. 7.1 цього договору, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання акта приймання-передачі реєстру боржників відповідно до п. 8.3.2 договору. Відповідно до платіжної інструкції № 406 від 26.03.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 26 березня 2024 року перерахувало ТОВ «Мілоан» грошові кошти у розмірі, вказаному у пункті 7.1 договору про відступлення прав вимоги № 104-МЛ від 26.03.2024. 26.03.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підписали акт приймання-передачі реєстру боржників від 26.03.2024 до договору про відступлення прав вимоги № 104-МЛ від 26.03.2024. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 104-МЛ від 26.03.2024позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 13\~516,00 грн, з яких:4000 грн - сума боргу за основною сумою заборгованості;9\~116,00 грн - сума заборгованості за відсотками;400грн - сума заборгованості за комісією. Таким чином, права вимоги за договором про споживчий кредит № 7819246 від 14.12.2023, укладеним [PERSON] із ТОВ «Мілоан», перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦКУкраїни кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦКУкраїни до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.\~1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст.\~1082\~ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. При цьому відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК Україниособа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.ст.3, 12, 13, 20ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44 ЦПК України). Відповідач не надала суду доказів погашення заборгованості за договором про споживчий кредит № 7819246 від 14.12.2023 перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» чи сплати сум кредитної заборгованості попередньому кредитору. Отже, факт наявності заборгованості у позичальника у встановленому судом розмірі з кредиту, відсотків, а також за комісією в загальному розмірі 13\~516,00 грн було підтверджено у судовому засіданні. Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», заявлені до відповідача, підлягають задоволенню шляхом стягнення на користь позивача з відповідачазаборгованості за договором про споживчий кредит № 7819246 від 14.12.2023в загальному розмірі 13\~516,00 грн. За ст. 141 ЦПКУкраїни на користь позивача з відповідача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved