Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Харківської області Шило Ірина Вікторівна, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якій, з урахуванням уточнень, просила: - визнати Договір дарування частки недобудованого житлового будинку № 252 від 17.05.2016 року, укладений у смт. Покотилівка Харківського району Харківської області між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Шило І.В., - удаваним правочином в частині дарування 1/3 частини недобудованого житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] [PERSON] ; - визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на 2/3 частини недобудованого житлового будинку [ADDRESS] , готовністю 84%, загальною площею 186 кв. м, житловою площею 89,30 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд, яка була здійснена приватним нотаріусе Харківського нотаріального округу Шило І.В.; - визнати протиправним та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 14616017 від 17.05.2016 року про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на 2/3 частини недобудованого житлового будинку [ADDRESS] , готовністю 84%, загальною площею 186 кв.м., житловою площею 89,30 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який був внесений та зареєстрований приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Шило І.В. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 29.08.2003 на підставі договору купівлі-продажу придбали житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24.06.2015 у справі №635/2560/15-ц за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності по 1/3 частці за кожним на будинок за адресою: [ADDRESS] . проте вказаним рішенням не було визначено розмір ідеальних часток позивача [PERSON] у спільній сумісній власності на недобудований будинок, та у зв`язку з цим не припинено режим права спільної сумісної власності на нього. Після укладання договору дарування приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Шило І.В. було прийнято рішення індексний номер: 29705931 від 23.05.2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а саме на 2/3 частини недобудованого житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а також у зв?язку з цим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис N? 14616017 від 17.05.2016 року про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на 2/3 частини недобудованого житлового будинку [ADDRESS] , готовністю 84%, загальною площею 186 кв. м., житловою площею 89,30 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд.26.12.2018 року [PERSON] звернулась до Начальника Харківського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінальних проваджень N? 12014220430002553 від 24.06.2014 року та N? 12014220430004329 від 20.10.2014 року, в яких вона є потерпілою та які були розпочаті за ст. 356 КК України щодо неправомірних самоправних дій [PERSON] відносно спірного домоволодіння. Під час вивчення матеріалів цих проваджень було встановлено, що у поясненнях без дати та протоколі допиту свідка [PERSON] від 04.12.2014 року по вказаному провадженню зазначено, що 10.09.2013 року свідок купила 2/3 частки у праві власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , у [PERSON] і [PERSON] . Кошти в сумі 144000 грн. за покупку вона передала колишнім власникам у присутності нотаріуса. Нею також було долучено до матеріалів кримінального провадження розписку від 10 вересня 2013 року, яку їй написали [PERSON] та [PERSON] . У цьому документі вказано, що вони отримали від [PERSON] гроші в сумі 144 000 грн. за продаж житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . У протоколі допиту свідка [PERSON] від 03.12.2014 року останнім підтверджено купівлю-продаж часток спірного будинку. [PERSON] також зазначив, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . був придбаний взагалі за його кошти, але оформити правочин з [PERSON] вчасно у них не вийшло, так як позивач зазначена як покупець у первісному договорі купівлі-продажу та потрібно було б отримувати в неї згоду на відчуження. Проте доказів, які б підтвердили придбання будинку за його власні кошти, останнім надано не було. Він також вказав, що [PERSON] про продаж часток спільного будинку ніхто не повідомляв. Таким чином, на думку позивача, [PERSON] та [PERSON] , щоб приховати купівлю-продаж, 17.05.2016 року уклали договір дарування. У відзиві на позовну заяву [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову, зазначила, що із системного тлумачення норм глави 26 ЦК України, в поєднанні із ст. 357 ЦК України можна зробити висновок, що визначення часток може відбутися або за домовленістю сторін, або за законом, або за рішенням суду. Оскільки, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24.06.2015 у справі N? 635/2560/15-ц, визначено за [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частки майна кожному, то частка позивача є рівною часткам кожного із співвласників саме на підставі закону, а саме ст. 357 ЦК України, оскільки іншого не визначено ні домовленістю з іншими власниками, ні рішенням суду. Крім цього, жоден із власників не оскаржує розмір частки іншого у праві власності на нерухоме майно. Крім цього, за договором купівлі-продажу власниками є три особи [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] . Оскільки, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24.06.2015 у справі N? 635/2560/15-ц були визначені за [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частки кожному і ніхто не оскаржує ці розміри, то [PERSON] належить 1/3 частки нерухомого майна в силу закону та додаткового визначення не потребує. Отже, частка [PERSON] є рівною часткам [PERSON] та [PERSON] та дорівнює 1/3 у праві власності на недобудований житловий будинок [ADDRESS] , готовністю 84% відповідно до ст. 357 ЦК України. Вважала, що позивач не є належним суб?єктом звернення до суду із цим позовом, оскільки не є стороною спірного договору дарування. Також вважала, що не заслуговує на увагу і посилання позивача щодо відсутності у дарувальників волі на укладення Договору дарування частки недобудованого житлового будинку від 17.05.2016 на користь [PERSON] оскільки, відповідачі між собою знайомі не один рік, а тому підстави для волі дарувальників щодо обдарованої можуть бути різними, які відомі лише Відповідачу 1 та Відповідачу 2. Дар за договором дарування сторони оцінили у сумі 442 783,00 грн., оціночна вартість зазначеного житлового будинку, згідно звіту про оцінку майна, виготовленого фізичною особою підприємцем [PERSON] 18.04.2016 року, становить 664 175,00 грн. Зазначене спростовує твердження позивача щодо продажу Відповідачем1 та Відповідачем2 на користь Відповідача3 часток у праві власності за 144\~000 грн. У відповіді на відзив та письмових поясненнях представник позивача вважає, що заперечення [PERSON] , не відповідають матеріалам справи та наданим суду доказам. Підтримала позовні вимоги, просила задовольнити. Наголосила, що насправді між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу будинку, натомість юридично, з метою приховання від позивача, було укладено договір дарування. Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, в заяві представник позивача просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, в ході судового розгляду [PERSON] , [PERSON] надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали (а.с.228-229 т.2), відповідач [PERSON] причини неявки суду не повідомила. Треті особи в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 травня 2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 червня 2019 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 18\~вересня 2019\~р.заборонено [PERSON] та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна 2/3 частки житлового будинку готовністю 84% з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування від 17 травня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Шило І.В. за реєстровим №252). Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2019 року провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступників після смерті [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 січня 2020 року поновлено провадження у справі та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 червня 2020 року виключено з числа відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] , залучено до участі у справі в якості відповідачів [PERSON] та [PERSON] , залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 грудня 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Харківської області Шило Ірина Вікторівна, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання правочину удаваним та недійсним, скасування державної реєстрації права власності в частині позовних вимог про визнання Договору дарування частки недобудованого житлового будинку [ADDRESS] від 17.05.2016 року, укладений у сел. Покотилівка Харківського району Харківської області між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Шило І.В.- удаваним правочином в частині дарування 1/3 частини недобудованого житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] [PERSON] ; про визнання дарування частки недобудованого житлового будинку [ADDRESS] від 17.05.2016 року, укладений у сел. Покотилівка Харківського району Харківської області між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Шило І.В.,- недійсним на підставі ч.5 ст. 203 ЦК України із застосуванням наслідків недійсності в частині дарування 1/3 частини недобудованого житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] [PERSON] залишений без розгляду. Прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Харківської області Шило Ірина Вікторівна, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання правочину удаваним та недійсним, скасування державної реєстрації права власності, подану представником позивача адвокатом Мироненко І.С. до Харківського районного суду Харківської області 09 грудня 2020 року. Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 за N 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої\~статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області та визначена за Полтавським районним судом Полтавської області. На підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 07.08.2023 дану справу передано до Харківського районного суду Харківської області для розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 листопада 2023 р. справу прийнято до провадження судді Савченка Д.М. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 березня 2024 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 16\~січня 2025\~р.позовні вимоги про визнання договору дарування частки недобудованого житлового будинку № 252 від 17.05.2016 року, укладеного у смт. Покотилівка Харківського району Харківської області між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Шило І.В., - недійсним на підставі ч. 5 ст. 203 ЦК України із застосуванням наслідків недійсності в частині дарування 1/3 частини недобудованого житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] [PERSON] -залишено без розгляду. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 29.08.2003 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] придбали за договором купівлі-продажу, в рівних частках, недобудований житловий будинок [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом ХРНО Гаражою Н.П. за №3449. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24.06.2015 по справі №635/2560/15-ц визнано, що частка [PERSON] у праві власності на недобудований житловий будинок [ADDRESS] , готовністю 84%, загальною площею 186 кв.м., житловою площею 89,30 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, складає 1/3 частину; визнано, що частка [PERSON] у праві власності на недобудований житловий будинок [ADDRESS] , готовністю 84%, загальною площею 186 кв.м., житловою площею 89,30 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, складає 1/3 частину. 17.05.2016 [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] кожний по 1/3 частці недобудованого житлового будинку готовністю 84% та надвірні будівлі за адресою: [ADDRESS] . Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Шило І.В. за №252. Право власності зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №14616017 від 17.05.2016. Відповідно до розписки, [PERSON] та [PERSON] , останні отримали від [PERSON] гроші в сумі 144 тис. грн. за продаж житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 17). Відповідно до довіреностей від 10.09.2013, [PERSON] була представником [PERSON] та [PERSON] , щодо реєстрації права власності на будинок за адресою: [ADDRESS] . До матеріалів спарив долучено витяг з кримінального провадження № 12014220430004329 від 03.11.2014 за ст. 356 КК України за заявою [PERSON] щодо неправомірних самоправних дій зі сторони невідомої особи відносно майна заявниці (т.1, а.с. 34). Відповідно до протоколу допиту в якості свідка [PERSON] від 04.12.2014 (т. 1 , а.с. 35, 36), 10.09.2013 вона придбала 2/3 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , у [PERSON] і [PERSON] , яким у присутності нотаріуса передала грошові кошти в сумі 18 тис. доларів, на той момент 144 тис. грн. Згідно з протоколом допиту свідка [PERSON] від 03.12.2014 (т. 1, а.с. 38, 39), останній повідомив, що разом із сином [PERSON] , у 2013 році вони продали свої частки у домоволодінні по [ADDRESS] [PERSON] за 144 тис. грн. [PERSON] та [PERSON] , померли відповідно [INFO] та 26 травня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 20 березня 2019 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Генеральним консульством Російської Федерації в м. Харкові. [PERSON] та [PERSON] , є доньками померлого [INFO] [PERSON] , на підставі їх заяв про прийняття спадщини Нововодолазькою державною нотаріальною конторою Харківської області заведена спадкова справа, а тому вони дійсно є правонаступниками після смерті [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються: листом Нововодолазької державної нотаріальної контори у Харківській області №695/01-16 від 20 вересня 2019 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 лютого 2003 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 листопада 1992 року, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 жовтня 2014 року. Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні доказів, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити (частина перша статті 264 ЦПК України). Отже, вимогами процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування це процесуальний обов`язок суду. Як встановлено судом, спір між сторонами виник у зв`язку з порушенням [PERSON] і [PERSON] (відповідачами 1 і 2 за первісним позовом) прав позивачки як співвласника спірного будинку у зв`язку з вчиненням удаваного, як на думку позивачки, договору дарування останніми своїх часток [PERSON] (відповідач 3). Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правові наслідки удаваного правочину врегульовано статтею 235 ЦК України, згідно з якою удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, заявник має довести: факт укладання правочину, що на його думку є удаваним; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином. На підтвердження удаваності спірного договору дарування позивачкою надано копії документів з матеріалів кримінального провадження № 12014220430004329, зокрема: - витяг з кримінального провадження № 12014220430004329 від 03.11.2014 за ст. 356 КК України за заявою [PERSON] щодо неправомірних самоправних дій зі сторони невідомої особи відносно майна заявниці (т.1, а.с. 34); - розписку [PERSON] та [PERSON] , про те, що вони отримали від [PERSON] гроші в сумі 144 тис. грн. за продаж житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 17); - протокол допиту в якості свідка [PERSON] від 04.12.2014 (т. 1 , а.с. 35, 36), згідно з яким 10.09.2013 вона придбала 2/3 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , у [PERSON] і [PERSON] , яким у присутності нотаріуса передала грошові кошти в сумі 18 тис. доларів, на той момент 144 тис. грн.; - протокол допиту свідка [PERSON] від 03.12.2014 (т. 1, а.с. 38, 39), який повідомив, що разом із сином [PERSON] , у 2013 році вони продали свої частки у домоволодінні по [ADDRESS] [PERSON] за 144 тис. грн. Оцінивши надані позивачкою докази, суд приходить до висновку, що останньою належним чином доведено, що укладаючи спірний договір дарування часток будинку, відповідачі фактично уклали договір купівлі-продажу часток будинку з [PERSON] . Належних, допустимих та достатніх доказів на спростування факту вчинення удаваного правочину відповідачами суду не надано. За правилами статті 235 ЦК України відносини сторін удаваного правочину регулюються правилами того правочину, який сторони насправді вчинили. Як убачається зі змісту Договору купівлі-продажу недобудованого жилого будинку від 29.08.2003, [PERSON] (позивачка), [PERSON] (відповідач 1 за первісним позовом) та [PERSON] (відповідач 2 за первісним позовом) купили в рівних частинах кожний недобудований жилий будинок з готовністю 84 % за адресою: [ADDRESS] . Отже, придбаний будинок перебував у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , частки кожного були рівними і становили 1/3. Вказаний висновок також підтверджується рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24.06.2015 (т. 1, а.с. 24), яким визначено, що частки [PERSON] та [PERSON] у спірному будинку складають 1/3. Згідно зі статтею 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. При цьому статтею 362 ЦК України передбачено переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності. Так, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. Як встановлено судом, [PERSON] і [PERSON] не повідомляли [PERSON] про намір продати свої частки у спірному будинку, чим порушили її переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Наслідки порушення переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності врегульовано частиною 4 статті 362 ЦК України, згідно з якою у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. До таких вимог застосовується позовна давність в один рік. Оскільки вимог про переведення на неї прав та обов`язків покупця за спірним договором позивачкою не заявлено, а суд не вправі виходити за межі позовних вимог, достатнім для відновлення порушеного права позивачки, з урахуванням заявлених позовних вимог, вбачається визнання спірного правочину удаваним. Водночас позовні вимоги про визнання протиправним та скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] на 2/3 частини спірного будинку, а також про визнання протиправним та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 14616017 від 17.05.2016 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на 2/3 частини спірного будинку задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як встановлено судом шляхом одержання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у реєстрі міститься запис № 50939400 від 03.07.2023 про реєстрацію права власності [PERSON] на 1/3 частку спірного будинку на підставі договору купівлі-продажу від 29.08.2003, а також запис № 14616017 від 17.05.2016 про реєстрацію за [PERSON] права власності на 1/3 частку спірного будинку на підставі договору дарування від 17.05.2016. Отже, факт реєстрації за [PERSON] права саме на 2/3 частини спірного будинку позивачем не підтверджено. Підстави для скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на 1/3 частину спірного будинку та для скасування запису № 14616017 від 17.05.2016 про державну реєстрацію за [PERSON] вказаного права відсутні, оскільки задоволення вимоги про визнання спірного договору дарування від 17.05.2016 удаваним не тягне за собою наслідків у вигляді позбавлення набувача за договором права власності на придбане майно, оскільки правовими наслідками в такому разі може бути переведення на позивачку прав та обов`язків покупця, але такі вимоги нею не заявлені і судом не розглядались.

Outcome: partial