Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

У провадженні Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області перебуває вказана цивільна справа про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 04.06.2014 було зареєстровано шлюб. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 04.12.2023 їхній шлюб розірвано. Під час шлюбу у них народились діти: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що [PERSON] повністю самоусунулась від виховання дітей. Останні п`ять років діти проживали з батьком в будинку його батьків, які допомагали у вихованні та утриманні дітей. Відповідачка зареєстрована в будинку своєї матері в с. Моринці Черкаського району, але фактично там не проживає. Її місце проживання не було відоме ні позивачу, ні матері відповідачки. Позивач стверджує, що відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо дітей, самоусунулася від їх виховання, не цікавиться життям та інтересами дітей, їх здоров`ям, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивач вказує, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідачки від виховання дітей. З огляду на викладене позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо дітей. Відповідно до ухвали попередньо визначеного складу суду від 25.06.2024 справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Літвінової Г.М. прийнято справу до провадження. [INFO] позивач [PERSON] помер. Ухвалою суду від 04.12.2024 було залучено правонаступника позивача [PERSON] . Ухвалою суду від 16.01.2025 справу призначено до судового розгляду. Учасники справи були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. У судове засідання позивач та представник органу опіки та піклування не з`явилися, однак подали заяви, у яких просили справу слухати без їхньої участі. Позивач на задоволенні позову наполягав. Відповідач, будучи додатково повідомленою про розгляд справи шляхом розміщення відповідних оголошень на сайті судової влади, повторно до суду не з`явилася, відзив не подала, причини неявки не повідомила, заяв не подавала. Представник [INFO] , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Позивач не заперечив проти заочного розгляду справи. Суд вирішив здійснювати розгляд справи у заочному порядку, про що була постановлена відповідна ухвала. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до свідоцтв про народження від 07.07.2014 серії [NUMBER] та від 06.01.2017 серії [NUMBER] матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є відповідачка [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с.9,10). Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 04.12.2023 у справі № 699/1202/23, яке набрало законної сили 03.01.2024, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований Корсунь-Шевченківським районним управлінням юстиції у Черкаській області 04.06.2014, актовий запис №50 (а.с.11-12). Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06.12.2023, яке набрало законної сили 05.01.2024, у справі № 699/1201/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно. На підставі цього рішення виданий виконавчий лист 09.01.2024 (а.с.13). Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за період з 09.10.2023 до 16.05.2024, яка становить 30993,27 грн (а.с.19, 20). Станом на 12.06.2024 [PERSON] , його мати [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Згідно з висновком органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради від 09.01.2024 за заявою [PERSON] було визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] (а.с.21-22). Актом обстеження умов проживання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , проведеного 11.06.2024 за участю представників служби у справах дітей Корсунь-Шевченківської міської ради, було встановлено, що діти проживали у будинку за адресою: [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] , бабою [PERSON] , 1967 року народження та дідом [PERSON] , 1967 року народження. Комісією установлено, що санітарно-гігієнічний стан оселі задовільний, для дітей створені належні умови проживання (а.с.15). [PERSON] , [PERSON] є учнями Корсунь-Шевченківської гімназії №2, навчанням дітей цікавиться батько, мати не бере участі у навчанні дітей, один раз прийшла на свято до [PERSON] (а.с.16, 17). Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради надав суду свій висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 30.05.2024, згідно якого указаний Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Висновок мотивований тим, що [PERSON] бачиться з дітьми рідко, декілька разів на рік, приїздить без попередження на пару годин, фінансово дітей не забезпечує. Раніше 05.01.2024 при розгляді органом опіки та піклування питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щодо визначення місця проживання дітей члени комісії дійшли висновку про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зі своїм батьком [PERSON] . Орган опіки та піклування у своєму висновку також зазначає, що батько дитини [PERSON] повністю займається вихованням та утриманням синів, забезпечуючи їх всім необхідним. За таких обставин орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити громадянку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З огляду на малолітній вік дітей у судовому засіданні не заслуховувалася їхня думка щодо доцільності позбавлення їхньої матері батьківських прав відносно них. Позивач [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 18.11.2024 (а.с.96). [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 15.09.2021 (а.с.97). Відповідно до наказу служби у справах дітей Корсунь-Шевченківської міської ради від 18.11.2024 №40, №41 тимчасово влаштовано малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у сім`ю родичів [PERSON] (а.с. 94, 95). Відповідно до положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Положеннями ч. 1 ст. 32, ч. 3 ст. 52 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом частин 1, 3 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями ч. 1 ст.164 СК України передбачено, що батьки можуть позбавлятися батьківських прав, якщо: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з положеннями пунктів 15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Установлені судом обставини свідчать про свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] . З огляду на викладене, суд вбачає наявність підстав для задоволення позовних вимог стосовно позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її синів. Суд дійшов висновку, що позбавлення відповідачки батьківських прав відповідає меті захисту прав та інтересів малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до приписів ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Позивач заявив, щоб малолітні діти [PERSON] , [PERSON] були передані йому, оскільки вони тривалий час проживають в його сім`ї і він бажає продовжувати доглядати за внуками та здійснювати їх утримання, отже діти мають бути передані саме йому. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06.12.2023 у справі № 699/1201/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей. Оскільки останній помер [INFO] , тому таке стягнення припиняється. Судом установлено, що добровільно відповідачка утримувати дітей наміру не виявляє. Позивач [PERSON] не висловлював заперечень щодо стягнення аліментів. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно. Згідно із ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Ураховуючи відсутність даних щодо місця роботи відповідачки та відомостей щодо її стану здоров`я, який унеможливлює її працевлаштування, беручи до уваги обов`язок суду у такій категорії справ вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, суд стягує з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення кожною дитиною повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). У цій справі рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 06.12.2023 у справі № 699/1201/23 були стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, [PERSON] помер [INFO] , з цього часу припиняється його цивільна правоздатність. Тому аліменти присуджуються з 17.11.2024. За приписами частин 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи на підставі ст. 141 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, дійшовши висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений при подачі до суду позовної заяви судовий збір за вимогою про позбавлення батьківських прав у розмірі 1211,20 грн, та у дохід держави судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн у зв`язку із стягненням з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей.

Outcome: approved