Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

Заявник подав заяву про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною посилаючись на те, що остання є інвалідом другої\~групи внаслідок\~перенесеного органічного\~ураження ЦНС\~в дитинстві,\~легка розумова\~відсталість з\~вираженим астенічним\~дефектом,\~та у\~зв`язку з\~цим потребує\~консультації психіатра\~та постійного\~догляду родичів. Крім того, він просить призначити його опікуном [PERSON] . В судове засідання заявник не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомив про причини неявки. Представник органу опіки та піклування Мамалигівської сільської ради в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Представник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомила про причини неявки. Суд, дослідивши письмові докази, вважає що в задоволенні заяви слід відмовити. Ухвалою Новоселицького районного суду від 13.02.2024 року було призначено судово-психіатричну експертизу по справі. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №1069 від 06.06.2024 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного захворювання у формі легкої розумової відсталості внаслідок органічного ураження ЦНС з вираженими розладами поведінки, що суттєво обмежують здатність останньої усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.30 ЦК України встановлено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ч.1 ст.36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Частиною 1 статті 37 ЦК України встановлено, що над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України). Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи [PERSON] виявляє ознаки обмежено дієздатної особи, а заявник просить визнати останню недієздатною. Останній в судові засідання не з`являється, та не подав заяву про підтримання своїх вимог та розгляд справи без його участі, а тому суд позбавлений можливості з`ясувати його думку, щодо можливості зміни підстави та предмету заявлених вимог. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за недоведеністю. Суд, на підставі ст.ст.30, 36, 37, 39, 41, 55, 60 ЦК України, ст.ст.76, 81, 293 ЦПК України,

Outcome: dismissed