Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

28.02.2025 представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: - розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 07.01.2023 Валківським відділом ДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області СМУМЮ, актовий запис №02; - стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.01.2023 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. [INFO] \~у них\~народилася донька\~ [PERSON] .\~Підставою для\~розірвання шлюбу\~є відсутність\~у позивача\~спільних інтересів\~з чоловіком,\~різні погляди\~на сімейне\~життя та\~обов`язки,\~відсутнє взаєморозуміння.\~Їхні стосунки\~вже тривалий\~час мають\~негативний характер,\~відсутнє нормальне,\~спокійне спілкування,\~постійно виникають\~конфлікти.\~Кожен має\~протилежні погляди\~на шлюб\~та сім`ю. Примирення неможливе\~через різні\~погляди на\~життя та\~дуже тривалий\~час проживання\~подружжя окремо. Враховуючи,\~що сторони\~не проживають\~однією сім`єю,\~не підтримують\~сімейні відносини\~як подружжя,\~подальше спільне\~життя із\~збереженням шлюбу\~буде суперечити\~інтересам кожного\~з них. Зазначила, що подружні відносини між сторонами фактично припинилися. Вказала, що відповідач не надає необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини у розмірах, необхідних та достатніх для забезпечення її розвитку. Відповідач має нормальний стан здоров`я, може працювати та отримувати дохід, на його утриманні інших неповнолітніх дітей немає. Зважаючи на зростання споживчих цін на харчування, одяг, комунальні платежі, виникла необхідність подання позовної заяви до суду. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 03.03.2025 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів направлено позивачем на адресу відповідача в порядку ст.43 ЦПК України. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі вручено відповідачу 08.03.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але правом надання відзиву не скористався. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.01.2023 сторони уклали шлюб, зареєстрований Валківським відділом ДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області СМУМЮ, актовий запис №02, про що свідчать дані свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №81 від 14.06.2023. Згідно ч.1\~ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст.110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо відповідно\~до ст.112\~СК України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За матеріалами справи, сторони проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть та не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, ухваленого відповідно до ст.110 цього Кодексу. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. Ст.180 СК України зобов`язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.122 та 125 цього Кодексу. Згідно положень ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з вимогами ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184\~СК України. За змістом ст.183 СК України розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання однієї дитини становить 1/4 частину, на двох дітей 1/3 частини, на трьох і більше дітей 1/2 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. У відповідності до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована\~Постановою ВРУ №789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як передбачає ч.1\~ст.141 СК України,\~ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Ч.2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів щодо неспроможності сплати аліментів у визначеному позивачем розмірі. З огляду на викладене, надані позивачем докази свідчать про те, що малолітня донька проживає разом із матір`ю. Враховуючи встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов`язок обох батьків утримувати дитину, з метою створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відносно якої відповідач має батьківські зобов`язання, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття, що не позбавляє сторони звернутися до суду в подальшому про зміну розміру та способу стягнення аліментів. Понесені позивачем судові витрати у справі за вимогу про розірвання шлюбу відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, як документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, судові витрати за вимогу про стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved