Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за угодою позики від 05.06.2021 у розмірі 361 560 грн., з яких 7 200 грн.- сума позики, 354\~360 грн. проценти за користування чужими грошима, а також судовий збір. В обґрунтування позову покликався на такі обставини. На підставі договору позики, укладеної між ним та [PERSON] 05.06.2021 він передав йому позичково 7200 грн, а [PERSON] прийняв зобов`язання повернути борг до 05.08.2021. При неповерненні у визначений строк боргу [PERSON] зобов`язався сплачувати 5% процентів від позиченої суми за кожну прострочену добу за користування грошовими коштами згідно ст. 536 ЦК України. На підтвердження укладення договору позики та його умов [PERSON] власноручно представив виконану ним боргову розписку на ксерокопії бланку ідентифікаційного номера платника податку. З настанням строку повернення боргу [PERSON] попросив відтермінути повернення, а потім зовсім зник, уникаючи виконати взяте зобов`язання ним. Починаючи з 06.08.2021 за кожну добу користування грошима [PERSON] має сплатити 360 грн. прогцентів, що за 1095 діб складає суму у розмірі 354\~360 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове\~засідання не\~з`явився,\~хоча належним\~чином був\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання, від нього також не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, ним не поданий відзив. Суд вважає, що відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин. За таких\~обставин суд\~вважає за\~можливе розглянути\~справу за\~відсутності сторін\~та їх\~представників і\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів.\~ \~ \~ Дослідивши письмові докази у справі: копії договору позики, розписки [PERSON] від 05.06.2021, інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що 05.06.2021 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. Позику в розмірі 7 200 грн. було надано [PERSON] в строк до 05.08.2021. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до\~статті 1046\~ЦК України\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю договір чи розписка про отримання в борг грошових коштів є документами, якими підтверджуються укладення договору, його умови, а також вони засвідчують отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц та від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19). Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до статті 610 ЦК України. Відповідач [PERSON] не виконав зобов`язання за договором позики, не повернув позивачу суму позики у розмірі 7 200 грн. до 05.08.2021. Тому позовна вимога про стягнення суми позики у розмірі 7 200 грн. підлягає задоволенню. Також позивач просив стягнути 354\~360 грн. процентів за користування чужими грошима. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, постанова Верховного Суду від 06.11.2019 р. у справі № 359/2703/15ц). Відповідно до розписки [PERSON] , погоджений сторонами строк кредитування 05.08.2021. У позовній заяві позивач [PERSON] розрахував проценти від суми позики, починаючи з 06.08.2021, тобто після спливу визначеного договором строку кредитування. Оскільки позивач просить стягнути проценти з відповідача поза межами погодженого сторонами строку кредитування, то у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача 354 360 грн. процентів необхідно відмовити. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 71,95 грн.

Outcome: partial