Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

Позивач звернувся\~з позовом\~до суду\~до відповідача\~про стягнення боргу за договором про споживчий кредит та звернення стягнення на предмет застави.\~Позов мотивує\~тим,\~що 25.11.2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 594/91. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено договір застави майна № 594/91/1. Предметом застави є транспортний засіб транспортний засіб марки «Mercedes-benz», модель Е 180, рік випуску 2018. Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та перерахував кошти на рахунок продавця транспортного засобу. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, позивач направив на його адресу вимогу про дострокове повернення кредиту. Оскільки відповідач не дотрималася умов кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів по кредиту та процентах, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача кредитної заборгованість у розмірі 958\~880, 67 грн., а також просив звернути стягнення на предмет застави, що належить останній на праві власності.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав судові заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає\~\~задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.11.2020 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 594/91, відповідно до умов якого банк надав Відповідачу кредит у розмірі 1 145 664, 00 грн. на 60 місяців, зі сплатою 8,8 процентів річних за користування кредитом з остаточним поверненням кредиту не пізніше 24.11.2025. 11.11.2020 року між Філією «Автосалон Мерседес «Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровськ-авто» та [PERSON] \~укладено договір купівлі продажу № 0952611376 купівлі-продажу автомобіля, відповідно до якого продавець зобов`язався передати у власність покупця транспортний засіб модель Mercedes-Benz E 180, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його ціну, визначену в договорі. АТ «Ощадбанк» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, перерахувало кошти у розмірі 1 145 664, 00 грн. на рахунок [PERSON] , з подальшим перерахуванням суми на рахунок продавця транспортного засобу Філія «Автосалон Мерседес «ПРАТ», що підтверджується платіжним дорученням № 594/91 від 25.11.2020 року та виписками по рахунку [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 24.11.2020 транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», модель Е 180, державний реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2018, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , колір білий, об`єм двигуна 1595, зареєстровано за [PERSON] . З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено договір застави майна №594/91/1. Предметом застави є транспортний засіб транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», модель Е 180, державний реєстраційний номер [NUMBER] рік випуску 2018, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , колір білий, об`єм двигуна 1595. Предмет застави належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 24.11.2020. Згідно з витягом №69468040 від 25.11.2020 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження на заставний автомобіль. Відповідно до умов п. 2.6 Договору застави, договірна вартість\~предмету застави за погодженням сторін становить 1\~432\~080, 11 грн., а за п. 4.1.6 у випадку невиконання або неналежного виконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі. При цьому, п.п. 7.4 Договору застави передбачено, що\~заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави будь-яким способом, не забороненим законодавством, зокрема, за рішенням суду. Договір застави, відповідно до п. 12.1.1, діє до виконання зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. Оскільки, відповідач не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, чим порушила його умови щодо сплати щомісячних платежів та процентів, позивач направив на адресу відповідача вимогу №55/5.4-02/1191 від 26.06.2023 року про дострокове повернення кредиту, яка була повернута позивачу. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Частиною 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки, відповідачем порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, що встановлені умовами кредитного договору, то станом на 25.01.2024 року за відповідачем наявна заборгованість, яка складає 958\~880, 67 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) у сумі 869\~184, 98 грн.; відсотки за користування кредитом у сумі 89\~695, 69 грн.. Згідно зі ст.\~572\~ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст.\~19\~Закону України\~«Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно з чч. 1, 2\~ст.\~20\~Закону України\~«Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Отже, право на звернення стягнення на предмет обтяження виникає у заставодержателя в разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою. За ст.\~28\~Закону України\~«Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.\~590\~ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.\~24\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 23, ст.ст. 24, 27\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Як встановлено з матеріалів справи, повідомленням №55/5.4-02/1191 від 26.06.2023 року, відповідача повідомлено про порушення забезпечених заставою зобов`язань, яке повернуто позивачу без вручення. За таких обставин, заявлені вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки у заставодержателя виникло право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно зі ст.\~25\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтуваною та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 14\~383, 21 грн. На підставі ст.ст. 509, 526, 572, 574, 577, 589, 590, 633, 634, 638-639, 1048-1049, 1054 ЦК України, Закону України «Про заставу», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved