Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-20 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовомдо Городенківської міської ради та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] померла його бабуся по материнській лінії [PERSON] , [INFO] , яка проживала у будинковолодінні за адресою: [ADDRESS] , яке до [INFO] відносилося колгоспного двору. Головою вказаного двору був [PERSON] , який помер [INFO] . Станом на [INFO] у зазначеному дворі, крім [PERSON] та [PERSON] , більше ніхто не проживав. Всі особи, які проживали у вказаному вище будинковолодінні до 01.07.1990, є співвласниками в рівних частинах, тобто кожному з даних осіб належить по 1/2 вищезазначеного майна. Після смерті [PERSON] єдиним власником будинковолодіння по [ADDRESS] фактично стала [PERSON] , адже проживала разом із спадкодавцем на час його смерті та прийняла спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України. Позивач вирішив задокументувати оформлення право власності на спадкове майно на підставі заповіту, що складений [PERSON] , і звернувся із заявою до державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області, однак у вчиненні нотаріальної дії йому відмовлено через відсутність документу, який посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок. Позивач є єдиним спадкоємцем згідно заповіту від 18.06.2009, складеного спадкодавцем, фактично прийняв спадщину та здійснює догляд за спадковим будинковолодінням. Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України мають обов`язкову частку у спадщині, немає. Вартість спадкового домоволодіння згідно звіту про оцінку майна становить 695178 гривень. Ухвалою суду від 25.09.2024 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.01.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Дикун І.В. через систему «Електронний суд» 23.12.2024, 09.01.2025 та 17.02.2025 надіслав до суду заяви про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Городенківська міська рада через систему «Електронний суд» 02.12.2024 надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами, рішення просить прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. Дії учасників справи не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Городенківська міська рада не скористалася правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. У Постанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч.5 ст.268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст.5 Цивільного кодексу України (у редакції 2003 року) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. За змістом ч.1 ст.120, ст.121, ч.1, ч.2 ст.123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності; володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору; частка члена колгоспного двору в майні двору визначається, зокрема, при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією витягу з погосподарської книги Чортовецької сільської ради за 1991-1995 роки, виданою Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, підтверджується, що суспільна група господарства, розташованого по [ADDRESS] , - колгоспники. Отже, спір щодо даного майна вирішується за нормами, що регулювали власність цього двору. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли введений в дію Закон України «Про власність», у зв`язку з чим правового значення буде мати належність членів до колгоспного двору саме на цю дату. Всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. Згідно копії\~витягу з погосподарської книги Чортовецької сільської ради за 1991-1995 роки, виданої Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, членами колгоспного двору, розташованого по [ADDRESS] , були: голова сім?ї [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , без зазначення дати народження, внук [PERSON] , [INFO] . Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 06.12.1976 № 1514-ІХ село Чортовець перейменовано на село Назаренкове; згідно Постанови Президії Верховної Ради України № 3278-ХІІ від 11.06.1993 селу Назаренкове відновлено колишнє найменування - село Чортовець. [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 121 від 18 березня 2011 р., що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 березня 2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області. Згідно копій довідок № 735 від 08.09.2021 та № 757 від 09.12.2024, виданих Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, станом на 15.04.1991 у домогосподарстві - колгоспному дворі за адресою [ADDRESS] були зареєстровані: голова колгоспного двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , станом на 15.04.1991 не була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , а зареєструвалася за даною адресою в січні 1994 р., що підтверджується копією довідки № 89, виданої 17.02.2025 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради. З наведеного слідує, що житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частках по 1/2 кожному, як членам колишнього колгоспного двору, які не втратили права на частку в його майні. За заповітом, посвідченим 18 червня 2009 р. секретарем Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 37, [PERSON] , [INFO] , житель с. Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося: житловий будинок з господарськими спорудами, грошові заощадження, земельні ділянки (пай) сертифікат ІФ № 0059825 розміром 82,50 в умовних кадастрових гектарах і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому і на що він за законом матиме право заповів своєму внуку [PERSON] , 1944 року народження. [PERSON] помер [INFO] у віці 78 років у с. Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 32 від 15 вересня 2010 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 вересня 2010 р. виконкомом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Оскільки [PERSON] помер після [INFO] , у вказаних правовідносинах суд застосовує норми Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 ст.1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька\~фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За ст. ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] , 1931 р.н., на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним була зареєстрована дружина [PERSON] , [INFO] ; також на день його смерті разом з ним проживали без реєстрації місця проживання: дочка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією довідки № 761, виданої 09.12.2024 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради. Копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00048390389, сформованого 10 грудня 2024 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, актовий запис № 1 від 18 січня 1958 р., складений виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копіями: повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 вересня 2024 р. Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з якого слідує, що при реєстрації народження [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] », актовий запис № 7 від 04 лютого 1969 р.; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00046976888, сформованого 13 вересня 2024 р. Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з якого вбачається, що [PERSON] у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 895 від 06 липня 1993 р., складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, даний шлюб розірвано, актовий запис № 27 від 13 березня 1997 р.; свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 березня 2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, з якого слідує, що [PERSON] у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 121 від 18 березня 2011 р. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 серпня 1994 р. Чортовецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 27 від 06 серпня 1994 року. Отже,\~позивач [PERSON] \~є онуком [PERSON] та [PERSON] . Із копії спадкової справи № 97/2011, наданої суду державним нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори, вбачається, що позивач [PERSON] ,\~як спадкоємець\~за заповітом,\~прийняв спадщину\~після смерті\~діда [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом (23.02.2011). Копією Витягу № 26222711 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 23.02.2011 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 50780836 (номер у нотаріуса 97), спадкодавець [PERSON] , дата народження: [INFO] , дата смерті: [INFO] . Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Дружині спадкодавця [PERSON] [PERSON] , [INFO] , на час смерті чоловіка ( [INFO] ) виповнилося 73 роки. Відповідно до ст.75 СК України, ст.12\~Закону України\~«Про пенсійне\~забезпечення» вона вважається непрацездатною особою. Отже, [PERSON] , як непрацездатна вдова спадкодавця, є спадкоємцем, що має право на обов`язкову частку у спадщині. Проживаючи постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка в розмірі половини частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов`язкову частку),\~ оскільки не подала нотаріусу заяву про відмову від її одержання. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивач [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті діда [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, 30.09.2011 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, грошовий вклад та майновий пай, що належали спадкодавцю. Йому державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори 30.09.2011 видано шість свідоцтв про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 1663, № 1664, № 1665, № 1666, № 1667 та за № 1668, на: грошовий вклад згідно довідки № 187 від 20.09.2011, виданої ТВБВ № 10008/079 в місті Городенка філії Івано-Франківського обласного управління; майновий пай, належного померлому на підставі сертифікату серії [NUMBER] , виданого Чортовецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області; земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами: 0,4920 га, кадастровий номер 2621682100:04:001:0101, 0,7411 га, кадастровий номер 2621682100:02:002:0119, 0,0533 га, кадастровий номер 2621682100:06:003:0316, 0,1168 га, кадастровий номер 2621682100:04:003:0325, що належали померлому на підставі Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки серії: ЯЖ № 552202, ЯЖ № 565720, ЯЖ № 562456, ЯЖ № 557490. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить також 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, що належала йому, як члену колишнього колгоспного двору. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом 3/8 часток, а [PERSON] - спадкоємцем, що має право на обов`язкову частку у спадщині, - 1/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] та [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , до нотаріуса за видачею їм свідоцтв про право на спадщину на частку у даному спадковому майні не зверталися. Згідно ч.3 ст.1296 ЦПК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За заповітом, посвідченим 18 червня 2009 р. секретарем Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 38, [PERSON] , [INFO] , жителька с. Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося: житловий будинок з господарськими спорудами, грошові заощадження, земельні ділянки (пай) сертифікат ІФ № 0059941 розміром 81,94 в умовних кадастрових гектарах і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право заповіла своєму внуку [PERSON] , 1944 року народження. Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 48453853 (номер в реєстрі нотаріальних дій 38), що стверджується копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 36176640, виданого 20.12.2013 Городенківською районною державною нотаріальною конторою. [PERSON] померла [INFO] у віці 76 років у с. Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 29 від 08 липня 2013 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 липня 2013 р. виконкомом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Оскільки [PERSON] померла після [INFO] , у вказаних правовідносинах суд застосовує норми Цивільного кодексу України 2003 року. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] одна; на день її смерті разом з нею проживали без реєстрації місця проживання: дочка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією довідки № 760, виданої 09.12.2024 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради. Із копії спадкової справи № 511/2013, наданої суду державним нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори, вбачається, що позивач [PERSON] ,\~як спадкоємець\~за заповітом,\~прийняв спадщину\~після смерті\~ [INFO] \~баби [PERSON] . Копією Витягу № 36176794 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 20.12.2013 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 55522823 (номер у нотаріуса 511), спадкодавець [PERSON] , дата народження: [INFO] , дата смерті: [INFO] . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] та прийняли спадщину, - судом не встановлено. Позивач [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті баби [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, 20.12.2013 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно спадкодавця. Йому, державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори 15.10.2014, видано три свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 1364, № 1366 та за № 1368, на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами: 0,8563 га, кадастровий номер 2621682100:02:002:0120, 0,5984 га, кадастровий номер 2621682100:04:002:0041, 0,1168 га, кадастровий номер 2621682100:04:003:0326, що належали померлій на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії: ЯЖ № 565721, ЯЖ № 552203, ЯЖ № 557491. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить також 5/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , 4/8\~(1/2) частки якого належала їй, як члену колишнього колгоспного двору, а 1/8 частки успадкована нею після смерті чоловіка [PERSON] , як спадкоємцем, що має право на обов`язкову частку у спадщині, однак документи на дану частку спадкового майна [PERSON] не оформила. Підставою звернення позивача до суду стало те, що постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області № 152/02-31 від 15 лютого 2023 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з посиланням на те, що у спадкоємця відсутній документ, який посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок, оскільки згідно даних органів БТІ право власності не житловий будинок не було зареєстровано. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 10638 від 07.09.2022 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який набув чинності 03.08.2004,\~державна реєстрація \~- офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 407360766, сформованої 10.12.2024, вбачається, що відомості про право власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутні. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (пункт 3.2), порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: - оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого станом на 04.01.2025, вбачається, що житловий будинок споруджено в 1930 р., господарські будівлі та споруди - без зазначення року спорудження/реконструкції, ворота - 1920 р. спорудження. Ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 61,4 м.кв., господарських будівель та споруд, що розташовані за вказаною вище адресою, станом на 11.09.2024 становить 695\~178,00 грн, що стверджується копією звіту про оцінку майна № SY240913-04 від 11.09.2024, складеного ТВО «Українське бюро приватизації та оцінки майна». Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (колишня назва [ADDRESS] розміщений на земельній ділянці площею 0,22 га, що стверджується копією довідки № 759, виданої 09.12.2024 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56 (яка діяла на час побудови будинку 1961), передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Про реєстрацію будинку [ADDRESS] у виконкомі місцевої ради свідчать копії витягів з погосподарських книг Чортовецької сільської ради за 1991-1995, 2006-2010, 2016-2021 роки, виданих Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради, за даними яких в період з 1991 по 1995, з 2006 по 2010 роки головою господарства (двору) був [PERSON] , [INFO] , членом сім?ї була дружина [PERSON] , [INFO] . Згідно записів в погосподарських книгах за 2011-2015 роки [PERSON] , яка померла [INFO] , була останнім членом домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки № 758, виданої 09.12.2024 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради. Судом встановлено, що вищезгадане нерухоме майно набуто спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] у законний спосіб, належало їм за життя на праві спільної сумісної власності в рівних частках по 1/2 кожному, як членам колишнього колгоспного двору, тому увійшло до складу спадщини після їх смерті. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітами від 18.06.2009, успадкував після смерті діда [PERSON] та після смерті баби [PERSON] належні їм частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , та фактично став власником, однак через те, що право власності на зазначене нерухоме майно не зареєстровано, правовстановлюючий документ відсутній, не може отримати свідоцтво про право на спадщину\~на дане спадкове майно. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи в який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Тобто, за вказаною нормою права вимога про визнання права власності може бути пред`явлена лише власником спірного майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінивши зібрані у справі докази, правомірність набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] з підстав та в обсязі, наведеному в мотивувальній частині рішення. На підставі\~ст.ст.\~120,\~123,\~563\~ЦК УРСР\~(1963\~р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 368, 370, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1298 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved