Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

12.02.2025 через підсистему «Електронний суд» на електронну пошту Корольовського районного суду м. Житомира надійшла вказана позовна заява, в якій представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Шабатин Наталія Анатоліївна просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 22.12.2022-100000808 від 22.12.2022 в розмірі 9168,02 грн та суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2422,40 грн, а також, проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр» в прядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 22.12.2022 між ТОВ\~«Споживчий центр» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір (оферта) № 22.12.2022-100000808, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 6000,00 грн строком на 28 днів зі сплатою процентів, фіксована незмінна ставка яких складала 1,5 % за 1 день користування кредитом, що застосовується протягом всього строку, на який надавався кредит, комісія пов`язана з наданням кредиту\~15% від суми кредиту, що становить 900,00 грн. Відповідач\~свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, від сплати якої останній ухиляється, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із позовом про стягнення боргу в примусовому порядку. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18.02.2025 за позовом ТОВ «Споживчий центр» відкрито провадження у справі з проведенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання (а. с. 49). В судове засідання сторони чи їх представники не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Так повістку-повідомлення про розгляд справи направлено відповідачу за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] . Проте відправлення не було вручене під час доставки по причині " відсутності адресата за вказаною адресою". В постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки . Отже вважається, що відповідач був повідомлений про розгляд справи №296/1615/23 03.03.2025. Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі№ 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті Згідно ч. 5 ст.\~259\~та ч. 1 ст.\~281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.\~280,\~281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 22.12.2022 [PERSON] подав заявку ТОВ «Споживчий центр» на отримання кредиту в сумі 6000,00 грн строком на 28 днів, тобто до 18.01.2023 з правом пролонгації кожні 14 днів під 1,2% в день (період "Економ") та 1,5% (ставка "Стандартна") та з комісією 15% від суми кредиту, що дорівнює 900,00 грн (оферта) цього ж дня надійшла відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), Електронний підпис позичальника - одноразовий ідентифікатор, отриманий в смс-повідомленні на номер телефону [NUMBER] (Н521) (а.с.35-37) Договору присвоєно номер 22.12.2022- 100000808 Факт отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 6000,00 грн та своєчасного виконання позивачем своїх зобов`язань в повному обсязі підтверджується квитанцією № 2169819380 від 22.12.2022 на виконання умов договору № 22.12.2022- 100000808(а. с. 17). Відповідно до довідки-розрахунку ТОВ «Споживчий центр» про стан заборгованості за кредитним договором № 22.12.2022-100000808 від 22.12.2022, заборгованість [PERSON] по кредитному договору складає: 9168,01 грн - основний борг - 6000,00 грн.,\~проценти за період з 22.12.2022 по 01.02.2023 - 2268,01 грн., комісія 900,00 грн. (а. с. 12). Таким чином суд встановив, що між сторонами виникли зобов`язальні, цивільно-правові правовідносини у сфері кредитування, що регулюються нормами\~ЦК України. Вирішуючи спір по суті суд прийшов наступного. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2\~ст. 12 ЦПК). Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта\~статті 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК). За приписами ч. 1, 2ст.202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Частинами 1, 2ст.207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти\~електронний договір\~(оферта)\~може бути\~зроблена шляхом\~надсилання комерційного\~електронного повідомлення,\~розміщення пропозиції\~(оферти)\~у мережі\~Інтернет або\~іншому порядку,\~передбаченому Цивільним\~та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525\~Цивільного кодексу\~України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 22.12.2022 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір (оферта) №22.12.2022-100000808, що складається з електронних документів\~пропозиції про укладання кредитного договору (оферта), заявки та підтвердження укладення кредитного договору, які містять всі істотні умови самого кредитного договору та електронні підписи кожної відповідної його сторони (а. с. 27-37). Електронний підпис позичальника - одноразовий ідентифікатор, отриманий в смс-повідомленні на номер телефону [NUMBER] ( [NUMBER] ) (а.с. 38). 22.12.2022 [PERSON] подав заявку ТОВ «Споживчий центр» на отримання кредиту в сумі 6000,00 грн строком на 28 днів, тобто до 18.01.2023 з правом пролонгації кожні 14 днів під 1,2% в день (період "Економ") та 1,5% (ставка "Стандартна") та з комісією 15% від суми кредиту, що дорівнює 900,00 грн (оферта) цього ж дня надійшла відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), Електронний підпис позичальника - одноразовий ідентифікатор, отриманий в смс-повідомленні на номер телефону [NUMBER] (Н521) (а.с.35-37) Договору присвоєно номер 22.12.2022- 100000808 Факт отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 6000,00 грн та своєчасного виконання позивачем своїх зобов`язань в повному обсязі підтверджується квитанцією № 2169819380 від 22.12.2022 на виконання умов договору № 22.12.2022- 100000808(а. с. 17). Щодо комісії 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22). Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку). Включення до\~\~тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання\~\~ кредиту в розмірі 15% від суми, що становить 900,00 грн, а також подальше\~\~витребування нарахованої комісії\~\~позивачем з відповідача, суд вважає таким,\~\~що відповідає вимогам діючого законодавства. Відповідно до довідки-розрахунку ТОВ «Споживчий центр» про стан заборгованості за кредитним договором № 22.12.2022-100000808 від 22.12.2022, заборгованість [PERSON] по кредитному договору складає: 9168,01 грн - основний борг - 6000,00 грн.,\~проценти за період з 22.12.2022 по 01.02.2023 - 2268,01 грн., комісія 900,00 грн. (а. с. 12). Факт заборгованості не спростований відповідачем. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат Згідно з п. 6 ч.1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. гідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовільнив позов у повному обсязі з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що був сплачений позивачем при зверненні до суду за платіжною інструкцією № СЦ00003632 від 07.02.2025.

Outcome: approved