Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження Печерської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування № 301 від 07 липня 2023 року «Про визначення участі батька у вихованні дитини». В обґрунтування позову вказано, що сторони перебували в шлюбі, у якому [INFO] народилася спільна дитина - [PERSON] . У зв`язку з збройною агресією рф на території України, позивачка разом з [PERSON] та сином виїхали за межі України до Королівства Іспанія, де проживала мати [PERSON] . За кордоном сторони перебували кілька місяців, з яких більшу частину часу [PERSON] з сином проживали окремо від [PERSON] . Під час перебування подружжя за кордоном стосунки у парі погіршилися, у результаті чого [PERSON] у грубій формі повідомив [PERSON] про припинення їхніх подружніх стосунків та сказав, що вона може повертатися з сином до України. За наведених обставин подружжя перестало проживати разом з липня 2022 року, а на початку серпня 2022 року [PERSON] з сином повернулися в Україну. [PERSON] залишився за кордоном. Після повернення в Україну, сторони не могли визначитися між собою щодо місця проживання дитини. [PERSON] в телефонному режимі заборонив [PERSON] з сином проживати у квартирі, в якій вони проживали до початку війни та народження сина, запропонувавши орендувати іншу квартиру, де буде жити їхній син, і батьки по черзі будуть з ним проводити час, а за сином постійно буде доглядати няня. Не дійшовши згоди щодо місця проживання дитини, позивачка звернулася до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про визначення місця проживання дитини разом з нею. Розпорядженням Печерської районної в м. Києві державної адміністрації № 23 від 24 січня 2023 року, місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , було визначено разом з його матір`ю - [PERSON] . Питання утримання дитини батьком було вирішено в судовому порядку, шляхом прийняття судового наказу Печерським районним судом м. Києва, відповідно до якого [PERSON] щомісячно сплачує на утримання свого сина 5 500, 00 грн на місяць. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року шлюб сторін розірвано. [PERSON] декілька разів звертався до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації з заявами про визначення участі у вихованні дитини. У результаті розгляду останньої такої заяви, розпорядженням Печерської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування № 301 від 07 липня 2023 року «Про визначення участі батька у вихованні дитини» було визначено графік побачень батька з сином, відповідно до якого такі побачення мали відбуватися майже щодня у визначений час без участі матері за місцем проживання батька або визначеному місці батьком. Позивач, оспорюючи вказане розпорядження, вказує на те, що воно прийнято з порушенням прав та інтересів дитини, передбачених та гарантованих чинним законодавством України (Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про попередження насильства у сім`ї», Закону України «Про освіту», Конвенцією про права дитини), у порушення процедурних питань визначених в п. 73 Постанови Кабінету Міністрів України «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» № 866 від 24 вересня 2008 року, оскільки таке розпорядження прийнято без наявності Висновку Служби у справах дітей та сім`ї, а на підставі пропозиції, яка нічим не передбачена та не може замінити висновок, оскільки такі документи мають різні юридичні наслідки; графік встановлений оспорюваним рішенням, а саме частота та час зустрічей дитини з батьком, як була, так і є нереальною для їхнього забезпечення з боку матері та дитини, виходячи з розпорядку дня дитини та потреб дитини відповідного віку; зміст самого розпорядження не містить строків його дії або віку дитини, до досягнення якого встановлено визначений, оспорюваним розпорядженням, спосіб участі у вихованні [PERSON] ; формулювання «або у місці визначеному батьком» під час дії воєнного стану не надає органу опіки та піклування як і матері, впевненості в тому що таке місце буде безпечне для перебування дитини особливо під час оголошення повітряної тривоги; встановлення побачень з батьком «без присутності матері», дитини, якій на час прийняття оспорюваного розпорядження, було 1,5 роки, яка востаннє бачила свого батька у тримісячному віці, - без встановлення якогось перехідного графіку побачень за участі матері, теж не відповідало інтересам дитини, та на момент розгляду цієї справи у суді тільки ускладнило стосунки між батьками щодо участі у його вихованні. Відповідач Печерська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, структурним підрозділом якої також є Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, по суті позову повідомила про те, що 17 лютого 2023 року від [PERSON] надійшла заява про встановлення графіку побачень з дитиною від 03 лютого 2023 року, у зв`язку з чим 20 лютого 2023 року [PERSON] було направлено лист з пропозицією надати до Служби графік участі батька у вихованні дитини враховуючи вік, здоров`я та режим дня дитини. В подальшому, 02 березня 2023 року до Служби у справах дітей та сім`ї надійшла заява від 01 березня 2023 року від представника [PERSON] про залишення заяви від 03 лютого 2023 без розгляду. Після цього, а саме 07 березня 2023 року до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від [PERSON] надійшла заява від 07 березня 2023 року про встановлення графіку побачень з дитиною, яку останній в подальшому відкликав відповідною заявою від 24 березня 2023 року. 19 травня 2023 року до Центру надання адміністративних послуг Печерської районної в м. Києві державної адміністрації надійшла заява від [PERSON] про встановлення графіку побачень з дитиною, після чого спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації було розпочато роботу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини». 24 травня 2023 року працівником Служби у справах дітей та сім`ї було здійснено вихід за місцем мешкання [PERSON] за наслідками чого було складено відповідний акт; фахівцями Печерського районного у м. Києві Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді здійснено оцінку потреб особи [PERSON] ; також було враховано акт обстеження умов проживання [PERSON] від 02 грудня 2022 року складений Службою у справах дітей та сім`ї, а також оцінку потреб родини [PERSON] від 23 грудня 2022 року, що була складена фахівцями Печерського районного у м. Києві Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, у межах вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини визначеного розпорядженням № 23 від 24 січня 2023 року. В подальшому, 04 липня 2023 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини, після чого 07 липня 2023 року враховуючи ст. 141 СК України, рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, було прийнято оспорюване розпорядження щодо участі батька у вихованні малолітньої дитини таким чином: кожного понеділка та середи тижня - з 16.00 до 19.00 за фактичним місцем проживання батька або у місці визначеним батьком без присутності матері; кожного вівторка та четверга тижня - з 10.00 до 13.00 за фактичним місцем проживання батька або у місці визначеним батьком без присутності матері; другі та четверті вихідні місяця, а саме у суботу та неділю з 10.00 до 19.00 за фактичним місцем проживання батька або у місці визначеним батьком без присутності матері; у день народження батька, дідуся та бабусі (зі сторони батька) з 10.00 до 19.00 за фактичним місцем проживанням батька або у місці визначеним батьком без присутності матері; у святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю. Орган опіки та піклування вважає безпідставним визнання протиправним та скасування розпорядження Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 07 липня 2023 року № 301 «Про визначення участі батька у вихованні дитини» та просить прийняти рішення на підставі зібраних доказів та враховуючи інтереси дитини. Відповідач [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з огляду на те, що викладені обставини у позові під час проживання подружжя за кордоном, а саме про те, що [PERSON] після народження дитини та приїзду в Королівство Іспанія повідомив [PERSON] про припинення між ними шлюбних стосунків, самоусунувся від догляду за новонародженим сином, самостійно прийняв рішення про її повернення з дитиною до України, після якого заборонив проживати у квартирі [ADDRESS] та запропонував їй зняти окреме житло, та мав намір щоб дитина по черзі з ними проживала - не відповідають дійсності. Так, після народження дитини сторони дійсно у зв`язку з війною тимчасово покинули Україну, і поїхали до Королівства Іспанія, де проживала мати [PERSON] . Однак в квартирі матері [PERSON] подружжя не змогло проживати, тому для збереження родини [PERSON] знайшов окрему квартиру, яку орендував на довгий строк щоб проживати в ній з [PERSON] та їхнім сином. Протягом спільного проживання в орендованій квартирі [PERSON] займався всіма без винятків побутовими справами, що включало прибирання, приготування їжі, покупки, фінансове та медичне забезпечення. [PERSON] займалася тільки дитиною, та була проти того, щоб найняти няню для дитини. У липні 2022 року [PERSON] забрала дитину з місця спільного проживання сторін, не повідомивши про це [PERSON] , та разом зі своїми батьками та з дитиною покинули Королівство Іспанія. При цьому [PERSON] жодної згоди на повернення дитини до України не давав, а рішення про переїзд її з дитиною до будинку батьків по [ADDRESS] позивач приймала з власного волевиявлення, без погодження таких дій з відповідачем. З липня 2022 року до моменту зустрічі з працівником Служби у справах дітей та сім`ї Печерської РДА під час розгляду поданої ним заяви 19.05.2023 року, [PERSON] намагався встановити з [PERSON] зв`язок через всі можливі засоби: мобільний зв`язок, застосунки Messenger, Whatsapp, однак остання не бажала спілкуватися з [PERSON] та заблокувала його номер усюди. Саме тому [PERSON] подав заяву про встановлення графіку побачень з дитиною, так як вирішити це самостійно [PERSON] не бажала. Після зустрічі [PERSON] з працівником Служби у справах дітей та сім`ї Печерської РДА під час розгляду поданої ним заяви 19 травня 2023 року, спілкування між сторонами здійснюється виключно за допомогою електронної пошти. Перша зустріч з сином у [PERSON] відбулася 28 червня 2023 року, згідно із запропонованим варіантом працівником Служби у справах дітей та сім`ї. В подальшому [PERSON] знаходила різні причини для неможливості зустрічі [PERSON] з сином, після чого наступна зустріч відбулася 25 серпня 2023 року, третя - 14 вересня 2023 року, четверта та п`ята - 24 вересня 2023 року та 27 вересня 2023 року. Щодо утримання дитини, то оскільки [PERSON] самостійно обрала інший спосіб отримання аліментів, аніж був до того, як було видано судовий наказ з цього приводу, то останні сплачуються [PERSON] через відділ державної виконавчої служби у м. Києві, заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] не має. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами ніколи не було, проте сторони не змогли домовитися про участь у вихованні дитини та утриманні дитини. [PERSON] наполягає на тому, що під час розгляду поданої останнім заяви від 19 травня 2023 року було дотримано всі вимоги чинного законодавства, в тому числі що передбачені п. 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженої постановою КМУ від 24 вересня 2008 року № 866, при цьому необхідність встановлення наявності укриття під час складання акту обстеження житлово-побутових умов проживання чи акту оцінки потреб сім`ї / особи, чинним законодавством не передбачено. [PERSON] в свою чергу, спотворює факти про те що при вирішенні питання щодо визначення участі батька у вихованні дитини не було враховано стан здоров`я дитини, режим дня та інше, так як остання не надала цю інформацію ні [PERSON] , ні Службі у справах дітей та сім`ї. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 28 серпня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява та передана 01 вересня 2023 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі. 05 вересня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі для розгляду у порядку загального позовного провадження /т. І а. с.51-52/. 27 вересня 2023 року представник позивача подала до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів /т. І а. с. 60-71/. 28 вересня 2023 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача про відвід головуючого судді від розгляду справи /т. І а. с. 71-82, 86-88/. 06 жовтня 2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] - [PERSON] на позов та клопотання про призначення судово-психологічної експертизи дитячо-батьківських відносин /т. I а. с. 95-[110-111]-248/. 19 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла зустрічна позовна заява разом з клопотанням про допит [PERSON] /т. II а. с. 1-19/. 09 жовтня 2023 року представник відповідача Печерської районної в м. Києві державної адміністрації подав відзив на позов /т. II а. с. 23-50/. 24 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла відповідь від представника позивача на відзив сторони відповідача Печерської районної у м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування та відповідача [PERSON] /т. II а. с. 59-91/. У судовому засіданні 25 жовтня 2023 року представник позивача [PERSON] подала суду клопотання про витребування у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання державного кордону у період з 24 лютого 2022 року по 18 травня 2023 року відповідачем [PERSON] /т. II а. с. 92-95/ 25 жовтня 2023 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів /т. II а. с. 109-111/. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 25 жовтня 2023 року подала клопотання про прийняття судом нових доказів /т. II а. с. 96-106/. 03 листопада 2023 року на електронну поштову скриньку суду надійшла відповідь Адміністрації Держприкордонслужби щодо надання інформації про перетинання державного кордону України у період з 24 лютого 2022 року по 18 травня 2023 року [PERSON] /т. II а. с. 117-119/. 28 листопада 2023 року представник позивача подала до суду письмово висловлену позицію сторони про прийняття до спільного розгляду зустрічної позовної заяви /т. II а. с. 120-122/. Також 28 листопада 2023 року представник відповідача подала до суду письмові пояснення щодо прийняття зустрічної позовної заяви, а також заперечення на відповідь на відзив на позов /т. II а. с. 128-129, 130-151/. 01 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку надійшла відповідь Адміністрації Держприкордонслужби щодо виконання ухвали суду від 25 жовтня 2023 року, передану 06 грудня 2023 року /т. II а. с. 171-172/. 20 грудня 2023 року суд ухвалами, постановленим на місці без виходу до нарадчої кімнати, після заслуховування думки представників сторін, задовольнив клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи копії судових рішень у справі № 761/7158/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху; задовольнив клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи в якості письмового доказу висновку оцінки потреб сім`ї, супровідний лист Печерської РДА, а також задоволено клопотання про допит [PERSON] в якості свідка /т. II а. с. 191/. 20 грудня 2023 року ухвалою суду відмовлено у прийнятті до спільного розгляду зустрічної позовної заяви /т. ІІ а. с. 194-197/. 27 серпня 2024 року постановою Верховного Суду скасовано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року і постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2024 року, справу за зустрічним позовом передано для продовження розгляду із стадії прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом /т. II а. с. 135-138/. 05 жовтня 2024 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла відповідь Адміністрації Держприкордонслужби щодо надання інформації про перетинання державного кордону України у період з 24 лютого 2022 року по 18 травня 2023 року [PERSON] 02 грудня 2024 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подала у судовому засіданні заяву про відкликання зустрічної позовної заяви про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини. 02 грудня 2024 року суд ухвалою, постановленою на місці без виходу до нарадчої кімнати, після заслуховування думки представників сторін, задовольнив клопотання сторони відповідача про відкликання зустрічної позовної заяви. 02 грудня 2025 року ухвалою судді закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті. 10 лютого 2025 року представник позивача подала до суду клопотання про поновлення строку для подачі суду письмових доказів та приєднання до матеріалів справи письмових доказів. 10 лютого 2025 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 11 лютого 2025 року у зв`язку з фізичною неможливістю, через особисті сімейні обставини, прибути до судового засідання. 11 лютого 2023 року суд ухвалою, постановленою на місці без виходу до нарадчої кімнати, після заслуховування думки позивача та її представника (інші учасники справи в судове засідання не з`явилися), задовольнив клопотання представника позивача про поновлення строку для подання письмових доказів та долучення до матеріалів справи копії письмових доказів, поданих представником позивача до суду 10 лютого 2025 року; у зв`язку з неявкою представника відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні оголошено перерву. 25 березня 2025 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] та його представника та відкликання клопотання про призначення судово-психологічної експертизи дитячо-батьківських відносин та просила рішення суду прийняти у відповідності до вимог законодавства. У судове засідання, про час, дату і місце проведення якого були повідомлені належним чином, сторони та їхні представники не з`явилися. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. 14 січня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14 січня 2022 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), міститься в матеріалах справи. [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , факт чого посвідчено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 04 березня 2022 року Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області. У зв`язку з військовою агресією рф проти України, [PERSON] , [PERSON] та їхній син, на початку березня 2022 року тимчасово покинули територію України, виїхавши до Королівства Іспанія, де проживала мати [PERSON] . Під час перебування у Королівстві Іспанія подружні стосунки між [PERSON] та [PERSON] не склалися, у зв`язку з чим [PERSON] разом з сином - [PERSON] з липня 2022 року проживали окремо від [PERSON] і в серпні 2022 року повернулися до України. [PERSON] повернувся до України 23 листопада 2022 року, після чого знов покинув територію України на період з 12 січня 2023 року по 10 травня 2023 року, що підтверджується відповіддю Адміністрації Держприкордонслужби від 30 жовтня 2023 року щодо надання інформації про перетинання державного кордону України у період з 24 лютого 2022 року по 18 травня 2023 року [PERSON] . Після повернення [PERSON] з дитиною до України, у зв`язку з неможливістю налагодити сімейні стосунки, неможливістю дійти спільного рішення щодо місця проживання їх дитини та її утримання, [PERSON] до Печерського районного суду м. Києва було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину та до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації заяву про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з його матір`ю. 16 січня 2023 року суддею Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/35539/22-ц прийнято судовий наказ, відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі однієї чверті частини заробітку доходу, не менше п`ятдесяти відсотків, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, на утримання дитини, сина - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 04 грудня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. 24 січня 2023 року Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією як органом опіки та піклування прийнято розпорядження № 23, яким визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з його матір`ю - [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . 17 лютого 2023 року до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, надійшла заява [PERSON] від 03 лютого 2023 року про встановлення графіку побачень з дитиною - [PERSON] до досягненням ним трьох років. В подальшому, 02 березня 2023 року до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації надійшла заява представника [PERSON] від 01 березня 2023 року про залишення заяви [PERSON] від 03 лютого 2023 без розгляду. 07 березня 2023 року до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від [PERSON] надійшла заява про встановлення графіку побачень з дитиною, яку останній в подальшому відкликав своєю заявою від 24 березня 2023 року. 19 травня 2023 року до Центру надання адміністративних послуг Печерської районної в м. Києві державної адміністрації надійшла заява від [PERSON] про встановлення графіку побачень з дитиною - [PERSON] , [INFO] , до досягненням ним трьох років, в якій просив визначити участь у вихованні наступним чином: щопонеділка та кожної середи тижня - з 16.00 до 19.00 за фактичним місцем проживання батька або у місці визначеним батьком без присутності матері; кожного вівторка та четверга тижня - з 10.00 до 13.00 за фактичним місцем проживання батька або у місці визначеним батьком без присутності матері; другі та четверті вихідні місяця, а саме у суботу та неділю з 10.00 до 19.00 за фактичним місцем проживання батька або у місці визначеним батьком без присутності матері; у день народження батька, дідуся та бабусі (зі сторони батька) з 10.00 до 19.00 за фактичним місцем проживанням батька або у місці визначеним батьком без присутності матері; у святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю. 24 травня 2023 року працівником Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації здійснено вихід за місцем мешкання [PERSON] , про що складено відповідний акт. У період з 30 травня 2023 року по 02 червня 2023 року фахівцями Печерського районного у м. Києві Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді здійснено оцінку потреб особи [PERSON] , про що також складено відповідний акт та передано до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації. 02 червня 2023 року до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від [PERSON] надійшла заява від 31 травня 2023 року, в якій останній просив провести обстеження умов проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого визначено разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час розгляду заяви [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини, разом з нею та працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації проведено обстеження умов проживання 02 грудня 2022 року за адресою [ADDRESS] . Також 23 грудня 2022 року фахівцями Печерського районного у м. Києві Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді здійснено оцінку потреб родини [PERSON] , про що також складено відповідний акт та передано до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації. 13 червня 2023 року від [PERSON] до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації надійшло повідомлення про те, що вона з дитиною і надалі проживають за адресою [ADDRESS] та просила під час розгляду питання щодо визначення участі у вихованні дитини, врахувати акт обстеження умов проживання від 02 грудня 2022 року, так як у дитини умови проживання - не змінились. Також [PERSON] зазначила про те, що [PERSON] відомо місце проживання його сина, однак з липня 2022 року [PERSON] не спілкувався з дитиною та не ставив питання про його участь у вихованні дитини, так як більшу частину часу перебуває за кордоном, тому між нею та [PERSON] не виникало спорів стосовно його участі у вихованні їх спільної дитини. Враховуючи малий вік малолітньої дитини та перебування останнього на грудному вигодовуванні, тривалий час відсутності спілкування сина з батьком та необхідність у зв`язку з цим наявності певного перехідного періоду для встановлення довірливих стосунків та психологічного сталого зв`язку між сином та батьком, постійне оголошення повітряних тривог, періодичні ракетні обстріли м. Києва, введення в Україні військового стану - [PERSON] вважала, що встановлення графіку побачень з дитиною [PERSON] без участі матері у спосіб та з частотою у який просить [PERSON] у своїй заяві від 19 травня 2023 року є недоречним і таким що зашкодить інтересам дитини. 26 червня 2023 року Службою у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації на адресу [PERSON] та [PERSON] було направлено запрошення на засідання комісії з питань захисту прав дитини Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, що мало відбутися 04 липня 2023 року, та на якому мала розглядатися по суті заява [PERSON] від 19 травня 2023 року. 04 липня 2023 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини, під час якої членами комісії було запропоновано прийняти рішення щодо визначення порядку участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина у спосіб, на якому наполягав [PERSON] у своїй заяві від 19 травня 2023 року; за результатами засідання такої комісії було ухвалено - унести пропозиції до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування: Службі у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації підготувати проект розпорядження щодо визначення порядку участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина, врахувавши пропозиції членів комісії. 07 липня 2023 року Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією як органом опіки та піклування було видано розпорядження № 301 «Про визначення участі батька у вихованні дитини», відповідно до якого участь [PERSON] у вихованні дитини - [PERSON] , [INFO] , визначено наступним чином: кожного понеділка та середи тижня - з 16.00 до 19.00 за фактичним місцем проживання батька або у місці визначеним батьком без присутності матері; кожного вівторка та четверга тижня - з 10.00 до 13.00 за фактичним місцем проживання батька або у місці визначеним батьком без присутності матері; другі та четверті вихідні місяця, а саме у суботу та неділю з 10.00 до 19.00 за фактичним місцем проживання батька або у місці визначеним батьком без присутності матері; у день народження батька, дідуся та бабусі (зі сторони батька) з 10.00 до 19.00 за фактичним місцем проживанням батька або у місці визначеним батьком без присутності матері; у святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю. Також, розпорядженням Печерської районної в м. Києві державної адміністрації як органом опіки та піклування від 07 липня 2023 року №301 «Про визначення участі батька у вихованні дитини», батьків було попереджено про те, що рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, та також попереджено про адміністративну відповідальність за частинами п`ятою-сьомою ст. 184 КУпАП за невиконання рішення органу опіки. Суд, дослідивши розпорядження Печерської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування від 07 липня 2023 року №301 «Про визначення участі батька у вихованні дитини» констатує факт того, що воно не містить жодного згадування щодо строку дії такого рішення, в частині до досягнення якого віку дитини, було встановлено такий графік. 05 грудня 2024 року представником позивача на адресу Печерської районної в м. Києві державної адміністрації було направлено адвокатський запит № 45/24, з проханням повідомити про вік дитини до досягнення якого встановлено графік побачень [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] , розпорядженням Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 07 липня 2023 року № 301 «Про визначення участі батька у вихованні дитини». 11 грудня 2024 року, у відповідь на вказаний вище адвокатський запит представника позивача, Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, за підписом заступника голови адміністрації, повідомила про те, що розпорядженням Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 07 липня 2023 року №301 «Про визначення участі батька у вихованні дитини» - встановлено графік участі у вихованні дитини, і що відповідно до частини першої ст. 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. З прийнятим розпорядженням Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією як органу опіки та піклування від 07 липня 2023 року № 301 «Про визначення участі батька у вихованні дитини», [PERSON] ознайомилася 09 серпня 2023 року, після чого в десятиденний термін звернулася до суду з даним позовом про визнання такого розпорядження протиправним та його скасування. 25 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування с заявою від 22 серпня 2023 року з проханням скласти протокол про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення передбаченого частиною п`ятою ст. 184 КУпАП щодо невиконання розпорядження Печерської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування від 07 липня 2023 року № 301 та направити справу про адміністративне правопорушення до Печерського районного суду м. Києва. 14 вересня 2023 року Печерська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, повідомила [PERSON] про те, що за результатами розгляду заяви [PERSON] від 22 серпня 2023 року, уповноваженою особою не було виявлено підстав для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності щодо невиконання розпорядження від 07 липня 2023 року № 301 «Про визначення участі у батька у вихованні дитини» у зв`язку з поданням позову до Печерського районного суду м. Києва. Судом встановлено, що вперше після липня 2022 року, [PERSON] зустрівся з сином [PERSON] 28 червня 2023 року; в липні 2023 року позивач [PERSON] з сином виїжджала за кордон на оздоровлення, тому в цей час зустрічей з батьком не було; після повернення з відпочинку дитини з матір`ю, зустріч відповідача [PERSON] з сином відбувалися декілька разів, з частотою майже два рази на тиждень, але бували і дні коли сторони домовлялися про зустрічі, але по різним причинам, такі зустрічі не відбулися; також [PERSON] деякий час знову не перебував на території України, і в цей час зустрічі теж не відбувалися. Відповідно до заключення лікаря педіатра клініки «Медіком» від 18 вересня 2023 року щодо [PERSON] , останньому було рекомендовано наступний режим дня: 10.00 - сніданок, з 12-14.00 - сон, 14.00 - обід, з 16-18.00 - прогулянка, 19.00 - душ, гігієнічні процедури, нічний сон, додаткове грудне годування за вимогою дитини. А з висновку лікаря психолога клініки «Медіком» від 08 вересня 2023 року щодо [PERSON] , вбачається, що сприятливу атмосферу для емоційного та психологічного стану дитини створює мати; рекомендовано визначити порядок зустрічей батька з дитиною, виходячи з інтересів самої дитини, та в присутності мами, що створюватиме для самої дитини атмосферу безпеки та стабільного емоційного стану для контакту та спілкування з батьком. Влітку 2024 року ситуація щодо побачень батька з дитиною та взагалі стосунків між [PERSON] та [PERSON] значно погіршилася, оскільки [PERSON] вважаючи що розпорядження від 07 липня 2023 року №301 «Про визначення участі у батька у вихованні дитини», не дивлячись на його оспорювання [PERSON] у суді, - є дійсним і обов`язковим до виконання, не дивлячись на режим дитини, зміни такого режиму у зв`язку з повітряними тривогами та необхідним часом для відпочинку після перебування в укритті під час таких повітряних тривог особливо вночі, приїжджаючи до місця проживання дитини у супроводі адвоката без попередження та без узгодження часу такого приїзду та часу для побачення. В матеріалах справи містяться як заяви [PERSON] до органів поліції про невиконання [PERSON] розпорядження від 07 липня 2023 року № 301 «Про визначення участі у батька у вихованні дитини», так і пояснення [PERSON] про те, що вона не чинить перешкод [PERSON] у побаченнях з спільним малолітнім сином [PERSON] . Наведені документи, були подані як представником позивача так і представником відповідача, та стосуються проміжку часу з червня 2024 року по вересень 2024 року.. Починаючи з 26 червня 2024 року малолітня дитина [PERSON] , відвідує дитячий заклад Hopscotch Montessori, з понеділка по п`ятницю, повний день, де в тому числі дитина, за рекомендацією лікаря-невролога додатково займається з логопедом-дефектологом. Відповідно до заключення дитячого лікаря невролога клініки «Медіком», відповідно до яких малолітня дитина [PERSON] має діагноз F80.1 - затримка темпів формування експресивного мовлення; F93.0 - тривожний розлад у дітей, пов`язаний з розлукою з мамою (сепараційна тривога); F82 - моторна диспраксія, у зв`язку з чим дитині було рекомендовано медикаментозне лікування, заняття з логопедом - дефектологом, нейропсихологом, а також дотримання емоційного спокою та режиму дня. 07 серпня 2024 року [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві адміністрації з заявою про проведення оцінки рівня безпеки дитини. На підставі казаної заяви відповідними органами Печерської районної в м. Києві державної адміністрації 13 серпня 2024 року було проведено обстеження умов проживання та рівня безпеки дитини [PERSON] , за результатами якого було встановлено, що в родині безпечно, дитина доглянута та забезпечена всім необхідним, для дитини створені належні умови для проживання, навчання та розвитку. Крім звернень до Органів опіки та піклування та правоохоронних органів, [PERSON] на протязі 2024 року, тричі звертався до судів загальної юрисдикції міста Києва з питанням щодо участі його у вихованні дитини. Так, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024 року у справі №761/25447/24 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , та інших про визначення участі у вихованні дитини - було залишено без розгляду на підставі відповідної заяви представника [PERSON] - [PERSON] . В подальшому [PERSON] знову звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] щодо визначення участі у вихованні дитини (справа № 761/41421/24). Разом з позовною заявою щодо участі у вихованні дитини, [PERSON] була подана заява про забезпечення позову з проханням встановити зустрічі [PERSON] з сином та заборонити [PERSON] чинити перешкоди у зустрічах з сином. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2024 року справа № 761/41421/24 була направлена до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду за підсудністю. 26 листопада 2024 року [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] за участю третьої особи Органу Опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів.(справа № 752/25529/24) Разом з позовною заявою, [PERSON] знову подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив встановити зустрічі з сином [PERSON] [INFO] , за фактичним місцем проживання батька або у місці визначеним батьком, без присутності матері. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 грудня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Органу Опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів, було направлено до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю. При цьому суд констатував факт зловживання [PERSON] своїми процесуальними правами. В матеріалах справи також містяться докази того, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/7925/24, відносно [PERSON] , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною третьою ст. 307, частиною другою ст. 317 КК України по матеріалам досудового розслідування №12023170500000367, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2023 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду. Згідно з частинами сьомою статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до стаття 1 Закон України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини третьої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оспорювані до суду у порядку, встановленому законом. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно з статтею 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття; малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років; а неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як передбачено статтею 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частинами першою і другою статті 155 Сімейного кодексу України зазначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно частини першої та другої до статті 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Положення пункту другого частини другої статті 159 Сімейного кодексу України передбачають, що під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст. 1 закону України «Про дошкільну освіту», дошкільна освіта - процес і результат всебічного розвитку, виховання, навчання, соціалізації дітей та формування у них необхідних життєвих навичок і компетентностей до початку здобуття початкової освіти, та є первинною складовою системи освіти в Україні. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про освіту», метою дошкільної освіти є забезпечення цілісного розвитку дитини, її фізичних, інтелектуальних і творчих здібностей шляхом виховання, навчання, соціалізації та формування необхідних життєвих навичок. Діти старшого дошкільного віку обов`язково охоплюються дошкільною освітою відповідно до стандарту дошкільної освіти. Відповідальність за здобуття дітьми дошкільної освіти несуть батьки. Батьки самостійно обирають способи та форми, якими забезпечують реалізацію права дітей на дошкільну освіту. Відповідно до частини другої ст. 12 Закону України «Про освіту», повна загальна середня освіта в Україні є обов`язковою і здобувається в інституційних або індивідуальних формах, визначених законодавством, як правило, в закладах освіти. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» № 866 від 24 вересня 2008 року, органи опіки та піклування провадять свою діяльність, пов`язану із захистом прав дитини, з дотриманням таких принципів: забезпечення найкращих інтересів дитини; недопущення дискримінації дітей; конфіденційності інформації про дитину. Згідно з пунктом 73 Постанови Кабінету Міністрів України «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» № 866 від 24 вересня 2008 року, у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один із батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (в разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини. Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, у разі можливості з іншими родичами дитини, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки потреб батьків з метою встановлення здатності матері, батька виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. До уваги беруться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини. Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок. Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади з урахуванням висновку служби у справах дітей. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста ст. 19 СК України). Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права. У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. У параграфі 100 рішення у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року, заява № 10383/09, оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Встановлення органом опіки та піклування графіку участі батька у вихованні дитини - один з можливих варіантів захисту відповідно до принципу рівності батьківських прав. Проте, не врахування всіх обставин справи та, в першу чергу, можливості виконання встановленого графіку дитиною, свідчить про порушення її інтересів. Суть встановлення графіку побачень батька з дитиною, а не дитини з батьком - має суттєву різницю, де інтереси дитини, що включає її вік, режим дня, потреби та емоційний стан є ключовими аспектами у визначенні годин зустрічей. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди (правова позиція, висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 712/10623/17). Верховний Суд в своїй постанові від 05 квітня 2023 року у справі №210/529/19 звернув увагу на те, що в Україні введено воєнний стан, і вирішуючи спори, що стосуються прав та інтересів дитини, першочерговим завданням держави є забезпечення її безпеки і права на життя. У постанові Верховного суду від 23 червня 2020 року у справі № 754/9026/16-ц, зазначено про те, що суди попередніх інстанцій правильно вважали, що проведення зустрічей батька з дитиною без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між позивачем та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок та дитина, враховуючи її вік та тривале проживання з матір`ю, повноцінно не сприймає позивача, як батька. Для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності дочки до батька. Розглядаючи вимоги щодо визнання незаконним та скасування розпорядження Печерської районної у місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування № 301 від 07 липня 2023 року «Про визначення участі батька у вихованні дитини», суд, надавши належну правову оцінку всім обставинам справи, виходив із наступного. По-перше, встановлений оспорюваним розпорядженням графік побачень не відповідає потребам, фізичним та емоційним можливостям малолітньої дитини [PERSON] , його звичному розпорядку дня, а також не сприяє забезпеченню його цілісного розвитку. По-друге, формулювання що міститься в оспорюваному розпорядженні щодо дозволеного проведення зустрічей з батьком без участі матері «у місці, визначеному батьком» не забезпечує передбачуваності й безпечності умов перебування дитини під час можливого оголошення повітряної тривоги, що є особливо важливим з огляду на військовий стан в Україні для забезпечення безпеки дитини та права на життя. По-третє, графік побачень не містить положень про перехідний адаптаційний період від зустрічей «за участі матері» до самостійних побачень із батьком. Натомість передбачено виключно зустрічі «без присутності матері», що є непропорційним з огляду на вік дитини - на момент прийняття розпорядження їй було лише 1,5 роки, при цьому востаннє до цього дитина контактувала з батьком у тримісячному віці та не може забезпечити дотримання емоційного спокою дитини. По-четверте, розпорядження № 301 не містить визначення строку його дії, зокрема не зазначено, до досягнення якого віку дитини застосовується затверджений графік зустрічей з батьком. При цьому з відповіді органу опіки та піклування вбачається, що цей графік розрахований на період до досягнення дитиною повноліття, що також є надмірним без уточнення конкретних етапів життя та розвитку дитини або можливості перегляду умов. Наприклад, на момент прийняття даного рішення [PERSON] відвідує садочок у групі повного дня та вже досяг трирічного віку, і його потреби та розпорядок дня змінилися по відношенню до потреб та розпорядку, що були у нього у віці 1,5 років. Тому визначений графік участі у вихованні дитини в цій частині не відповідає інтересам дитини та нівелює наведені вище права закріплені у чинному законодавстві України. З урахуванням викладеного, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, а розпорядження Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 07 липня 2023 року № 301 підлягає визнанню незаконним та скасуванню як таке, що не відповідає найкращим інтересам дитини. Одночасно суд звертає увагу на те, що визнання незаконним та скасування судом розпорядження Печерської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування № 301 від 07 липня 2023 року, не позбавляє батьків, в разі наявності в подальшому спору щодо участі у вихованні дитини, права на повторне звернення до органу опіки та піклування або суду, з метою визначення участі батьків у вихованні дитини. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Подаючи до суду позовну заяву [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1 073, 60 грн, який на підставі положень частини першої статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню стороні, на користь якої ухвалено рішення. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved