Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~20 грудня 2024 року до суду звернулась [PERSON] із позовом до Територіального сервісного центру МВС 6841 про визнання права власності на мотоцикл марки Suzuki, модель GSХ1300R. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову вказує, що 20.02.2013 року в м. Херсон придбала вказаний транспортний засіб у [PERSON] на підставі Довідки-рахунку серія ДПІ, та цього ж дня оформила облікову карту про зняття з обліку для реалізації вказаного мотоцикла. Мотоцикл залишався у продавця, оскільки позивач мала труднощі з його перевезенням у м. Хмельницький і лише в липні 2024 року звернулась до відповідача з метою здійснення державної реєстрації вказаного тз, однак, отримала відмову. Відмова мотивована тим, що з 18.11.2015 року довідка-рахунок не є документом, що є підставою для здійснення реєстрації мотоциклу. У зв`язку із наведеним позивач змушена звернутись до суду із даним позовом. \~ \~ \~ \~27.12.2024 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~17.01.2025 року представником відповідача надано відзив на позов, вказує, що територіальний сервісний центр не є юридичною особою та не є належним відповідачем у справі. \~ \~ \~ \~19.02.2025 року справу призначено до слухання по суті. \~ \~ \~ \~25.03.2025 року позивач подала заяву про заміну неналежного відповідача, яку повернуто без розгляду у зв`язку із пропуском строку на вчинення процесуальної дії. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила визнати за нею право власності на транспортний засіб. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила з підстав необґрунтованості вимог до територіального сервісного центру МВС 6841. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 20.02.2013 року в м. Херсон [PERSON] придбала мотоцикл марки Suzuki, модель GSХ1300R , номер шасі [NUMBER] , р.н. [NUMBER] у [PERSON] на підставі Довідки-рахунку серія ДПІ. \~ \~ \~ \~Цього ж дня позивач оформила облікову карту про зняття з обліку для реалізації вказаного мотоцикла. \~ \~ \~ \~Позивач зазначає у своєму позові, що мотоцикл залишався у продавця, оскільки вона мала труднощі з його перевезенням у м. Хмельницький і лише в липні 2024 року звернулась до відповідача з метою здійснення державної реєстрації вказаного тз, однак, отримала відмову. Відмова мотивована тим, що з 18.11.2015 року довідка-рахунок не є документом, що є підставою для здійснення реєстрації мотоциклу. \~ \~ \~ \~Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. \~ \~ \~ \~ [PERSON] просить визнати за нею право власності на вказаний мотоцикл, що стало причиною звернення до суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 42 ЦПК України визначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 46, 47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи; здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. \~ \~ \~ \~Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 58 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Положенням про Головний сервісний центр МВС, затвердженим наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1393 (у редакції наказу МВС України від 24 квітня 2020 року № 354), визначено, що ГСЦ МВС утворений як юридична особа публічного права та є міжрегіональним територіальним органом з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ (пункт 1 розділу І цього Положення). \~ \~ \~ \~ГСЦ МВС згідно з пунктом 4 розділу І Положення складається зі структурних підрозділів та відокремлених структурних підрозділів регіональних сервісних центрів. \~ \~ \~ \~РСЦ складається зі структурних підрозділів, до яких, у тому числі, входять територіальні підрозділи територіальні сервісні центри МВС. \~ \~ \~ \~РСЦ підзвітні та підконтрольні керівництву ГСЦ МВС. \~ \~ \~ \~ГСЦ МВС, РСЦ і ТСЦ МВС разом становлять систему сервісних центрів МВС. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~пункту 1\~розділу 1\~Положення про\~регіональний сервісний\~центр ГСЦ\~МВС в\~Хмельницькій області\~(філія\~ГСЦ МВС),\~затвердженого наказом\~Головного сервісного\~центру МВС\~від 27\~квітня 2020\~року №\~25\~ \~регіональний сервісний\~центр ГСЦ\~МВС в\~Хмельницькій області\~(філія\~ГСЦ МВС)\~є відокремленим підрозділом Головного сервісного центру МВС, утвореним на правах філії без статусу юридичної особи. \~ \~ \~ \~Пункт 5 Положення визначає, що РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області безпосередньо підпорядковується ГСЦ МВС і складається із структурних підрозділів, у тому числі територіальних сервісних центрів МВС. \~ \~ \~ \~З огляду на зазначене, територіальний сервісний центр МВС 6841 не є юридичною особою, а тому не має процесуальної правоздатності та процесуальної дієздатності та не може бути відповідачем за даним позовом. \~ \~ \~ \~Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу IV Положення «Права РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області» РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області має право брати участь у судових справах та судових процесах (у порядку само представництва) через начальника РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області, а також без окремого доручення начальника РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області через його заступників та працівників сектору юридичного забезпечення РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області. \~ \~ \~ \~Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. \~ \~ \~ \~Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, належного відповідача. \~ \~ \~ \~Таким чином, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною другою статті 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. \~ \~ \~ \~Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц . На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов. Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача. Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача. Позивач, у визначені законом строки, тобто до закінчення підготовчого провадження, клопотання про заміну відповідача чи залучення співвідповідача до суду не направляла. Заява про заміну неналежного відповідача була повернута [PERSON] без розгляду у зв`язку із пропуском строку на вчинення такої процесуальної дій та відсутністю клопотання про його поновлення. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог до вказаного відповідача.

Outcome: dismissed