Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 110251,43 грн. за використання земельної ділянки по [ADDRESS] з кадастровим номером 6311000000:15:036:0123 за період з 02.07.2020 по 03.12.2021. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] , набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці (кадастровий номер 6311000000:15:036:0123) по [ADDRESS] у період з 02.07.2020 по 03.12.2021 не сплачувала плату за користування земельною ділянкою, унаслідок чого зберегла за рахунок Лозівської міської ради Харківської області, як власника земельної ділянки, майно грошові кошти у розмірі орендної плати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Лозівської міської ради Харківської області, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.07.2020 на підставі Договору купівлі-продажу від 02.07.2020, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О., реєстровий №1753, [PERSON] набула права власності на нежитлову будівлю з підвалом, літ. «А-2», загальною площею 1463,2 кв.м., розташоване за адресою [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 01.12.2021, засвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Толчинською Г.В., реєстровий №6306, 6307, було змінено власника вказаної вище нежитлової будівлі. На даний час нежитлова будівля з підвалом, літ. «А-2», загальною площею 1463,2 кв.м., розташоване за адресою [ADDRESS] належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АВЕНЮ ПЛЮС» (код ЄДРПОУ 44535597). Таким чином, [PERSON] була власником нежитлової будівлі з підвалом, літ. «А-2», загальною площею 1463,2 кв.м., розташоване за адресою [ADDRESS] , у період з 02.07.2020 по 03.12.2021. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.07.2024 № НВ-6300545112024, 18.06.2019 було сформовано земельну ділянку з кадастровим номером 6311000000:15:036:0123 ( [ADDRESS] ), площа якої складає 0,0916 га. Сформована ділянка має категорію земель: землі житлової та громадської забудови. Цільове призначення 03.13 для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування. Державна реєстрація земельної ділянки здійснена 18.06.2019. Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на вказану земельну ділянку по [ADDRESS] , вона перебуває у власності територіальної громади міста Лозова в особі Лозівської міської ради Харківської області. Таким чином, власником земельної ділянки з кадастровим номером 6311000000:15:036:0123 є Лозівська міська рада Харківської області. Відповідно до Рішення Лозівської міської ради від 30.08.2019 №1719 надано [PERSON] в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0916 га (кадастровий номер 6311000000:15:036:0123 по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування (код КВЦПЗ В.03.13) терміном на 10 років, встановлено орендну плату за використання земельної ділянки в розмірі 8 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з врахуванням коефіцієнту зональності ІІ зони (10% х 0,8 = 8%), зобов`язано [PERSON] в місячний термін з моменту отримання проекту договору оренди землі підписати його та направити для подальшого підписання до Лозівської міської ради, в місячний строк з моменту отримання підписаного примірника договору оренди зареєструвати його відповідно до вимог чинного законодавства. Визначено, що у разі ухилення або зволікання від укладання договору оренди землі у визначені строки, пункт рішення, який передбачає надання земельної ділянки в оренду, втрачає чинність. [PERSON] так і не було підписано договір оренди землі. Таким чином станом на момент подання позовної заяви жодних правових підстав для користування земельною ділянкою комунальної власності, у тому числі у [PERSON] , немає. Згідно листа Головного управління ДПС у Харківській області від 24.06.2021 №15842/5/20-40-24-11-20 громадянка [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за земельну ділянку по [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування, за період з 02.07.2020 по 2021 рік орендну плату не зараховувала та не сплачувала. Крім того, 15.04.2019 був укладений договір відшкодування збитків, заподіяних внаслідок використання земельної ділянки з порушенням законодавства про плату за землю, використання земельної ділянки без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку відповідно до закону. Розмір збитків за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 становив 31433,41 грн. та був сплачений протягом 2019-2020 років. Уповноваженими представниками Лозівської міської ради Харківської області 18.05.2021 проведено обстеження земельної ділянки та встановлено, що [PERSON] з 02.07.2020 (дати набуття права власності на нежитлову будівлю) по дату обстеження земельної ділянки використовувала земельну ділянку з кадастровим номером 6311000000:15:036:0123 по [ADDRESS] , загальною площею 0,0916 га без відповідних правовстановлюючих документів на землю. Отже, [PERSON] у період з 02.07.2020 по 03.12.2021 використовувала вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером 6311000000:15:036:0123 по [ADDRESS] , загальною площею 0,0916 га без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125, 126 Земельного кодексу України. За результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] від 18.05.2021. Предметом спору є вимога позивача про стягнення з відповідача як власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати згідно зі\~статтями 1212-1214 ЦК України\~за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований. Відповідно до пункту 2 частини другої\~статті 22 ЦК України\~збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з частиною другою\~статті 152 ЗК України\~власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої\~статті 156 ЗК України\~власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Предметом регулювання\~глави 83 ЦК України\~є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 з огляду на положення законодавства та численні правові висновки Верховного Суду дійшов висновку, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплатити за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими. За змістом приписів глав 82 і 83\~ЦК України\~вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях, натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентований у\~ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга\~статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої\~статті 141 ЗК України). За змістом\~глави 15 ЗК України\~право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди земельної ділянки. Відповідно до частини першої\~статті 6 Закону України «Про оренду землі»\~орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Частина перша\~статті 93 ЗК України\~встановлює, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої\~статті 96 ЗК України). Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України). За змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи частини другої\~статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. Отже, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої\~статті 1212 ЦК України. Аналогічні за змістом позиції викладені у постановах Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі № 646/4738/19 (провадження № 61-17197сво20), від 20 квітня 2022 року в справі № 642/5275/18 (провадження № 61-3450св21), від 06 червня 2022 року в справі № 725/2114/20-ц( провадження № 61-2494св21), від 05 липня 2022 року в справі № 641/8483/19 (провадження № 61-2720св21). Статтею 206 Земельного кодексу України\~передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Статтею 14 Податкового кодексу України\~визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно зістаттею 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1\~статті 13ЦПКУкраїни\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною 1статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2статті 77 ЦПК України. Відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що у період з 02.07.2020 по 03.12.2021 відповідач була власником нежитлової будівлі з підвалом, літ. «А-2», загальною площею 1463,2 кв.м., розташоване за адресою [ADDRESS] . Судом встановлено, та не спростовано відповідачем, що в період з 02.07.2020 по 03.12.2021 користувалася вказаним нежитловим приміщенням, яке знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером 6311000000:15:036:0123, що перебуває у комунальній власності територіальної громади, в особі Лозівської міської ради Харківської області. Як встановлено з матеріалів справи, відповідач використовувала земельну ділянку№ 6311000000:15:036:0123, яка перебуває у комунальній власності, без належних правових підстав. Наявний витяг №329/184-21 від 13.05.2021 року із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативно-грошову оцінку спірної земельної ділянки та є основою для розрахунку орендної плати. При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.02.2022 року у справі №646/4738/19 зазначено, що з огляду на положення\~Закону України «Про оцінку земель»\~витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, який підтверджує дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач не оформив у передбаченому законом порядку право користування земельною ділянкою, на якій розташований належний йому об`єкт нерухомості, користувався земельною ділянкою за відсутності правових підстав, не сплачуючи позивачу належні кошти. Враховуючи зазначене, те, що у період з 02.07.2020 по 03.12.2021 відповідач використовував земельну ділянку№ 6311000000:15:036:0123, яка перебуває у комунальній власності, без належних правових підстав, а саме укладеного між ним та власником (Лозівською міською радою Харківської області) договору оренди, суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 3028,00 грн. на користь позивача.

Outcome: approved