Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.12.1994 між нею та відповідачем [PERSON] у Болехівському міському відділі РАЦСу, актовий запис №81. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в подружжя є донька [PERSON] , яка є повнолітньою. Протягом останніх кількох років стосунки між сторонами розладналися, стали частими сварки. Більше двох років вони проживають окремо, у кожного своє життя та інтереси, вони повністю перестали спілкуватися. Відповідач проживає з іншою жінкою. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, а тому позивач не має наміру на подальше збереження шлюбу. Позивач не має наміру проживати в такому формальному шлюбі. Вони не можуть проживати разом, тому примирення та збереження сім`ї за таких умов є не можливим. Спір щодо майна у них відсутній. Судовий збір, який оплатила позивач, просить залишити за нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON] ». Ухвалою судді від 21 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула. У матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судові засідання 14 березня 2025 року та 01 квітня 2025 року не прибув, про дату, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, ухвалу про відкриття провадження у справі з позовною заявою та доданими до неї документами та судові повістки було надіслано відповідачу за зареєстрованою адресою його проживання, проте конверти повернуто з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою»). За змістом ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу. Крім цього, відповідача було викликано до суду в порядку, встановленому ч.11 ст. 128 ЦПК України. Отже, відповідач, належним чином повідомлений про судовий розгляд справи та строк подання відзиву на позовну заяву, правом на подачу відзиву не скористався, у судові засідання не прибув, причин своєї неявки не повідомив. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280\~ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України). Як встановлено\~судом,\~шлюб між\~сторонами[PERSON] \~та \~ [PERSON] зареєстрований 22 грудня 1994 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Болехівського міськвиконкому, актовий запис № 81, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.12.1994. Подружжя має доньку [PERSON] , яка є повнолітньою. Суд установив,\~що перебування\~сторін у\~шлюбі є\~формальним,\~примирення не\~можливе.\~Протягом останніх\~кількох років\~стосунки між\~сторонами розладналися,\~стали частими\~сварки.\~Більше двох\~років сторони\~проживають окремо,\~не ведуть\~спільного господарства,\~не підтримують\~подружніх стосунків,\~не спілкуються,у\~них відсутні спільні інтереси. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу була б примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам позивачки. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу. Позивач заявила клопотання про залишення їй прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, що не суперечить змісту ст.113 Сімейного кодексу України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже за бажанням позивача суд залишає їй прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. При зверненні до суду з позовом позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Проте, враховуючи заявлене в позовній заяві прохання позивача про залишення судових витрат за нею, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved