Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 лютого 2024 року звернулась до суду із позовом до Подільської міської ради Подільського району Одеської області та просила визнати за нею, [PERSON] право користування жилим\~приміщенням,\~а саме\~житловою квартирою,\~яка знаходитьсяза адресою: [ADDRESS] із правом реєстрації місця проживання за цією адресою. В обґрунтуванні\~позовних вимог\~зазначає,\~щопозивач є донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Під час спільного її проживання з батьками, 05 грудня 1978 року на підставі ордеру № 1976, виданого КЕЧ Котовського району Одеського військового округу сім`я вселилася в двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Ордер виписаний на ім`я батька [PERSON] , в якому вказаний склад сім`ї: дружина [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] [PERSON] разом з матір`ю після розірвання шлюбу) [PERSON] , який помер [INFO] . Після розірвання шлюбу в 1984 році батько, [PERSON] , втратив право користування квартирою, оскільки переїхав на постійне місце проживання до м. Біляївка, Біляївського району, Одеської області, та [INFO] помер. [PERSON] з 01.09.1986 по 29.03.1989 років проходила навчання у СПТУ-200 у м. Москва, в зв`язку із чим була необхідність тимчасово знята з реєстрації місце свого постійного проживання на період навчання та подальшого проходження практики. В 1995 році повернулася додому та працевлаштувалась до Котовського районного вузла зв`язку ОППЗ «Одесапошта», де працювала з 15.06.1995 по 01.12.2003. 18.08.1998 року шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. [INFO] помер брат [PERSON] - [PERSON] . Після його смерті, позивач разом із двома неповнолітніми дітьми повернулася до місця свого постійного проживання, проживала разом із матір`ю по день її смерті, а саме до [INFO] . Після смерті матері, позивач намагалась упорядкувати документи щодо квартири, проте у неї виникли проблеми із реєстрацією фактичного місця проживання та відповідно неможливо було укласти договір оренди, тому вона звернулась із позовною заявою до Котовського житлово-експлуатаційного підприємства «Січ» про примушення укладення договору оренди квартири. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2004, справа № 2-1079/2004 року позовну заяву задоволено, зобов`язано керівництво Котовського житлово-експлуатаційного підприємства «СІЧ» укласти договір оренди квартири [ADDRESS] та провести паспортизацію за цією адресою. [PERSON] неодноразово намагалась провести реєстрацію за адресою постійного місця проживання, однак дана процедура унеможливилася спочатку через відсутність паспорту громадянки України (в 2004 році був паспорт громадянина СССР серія [NUMBER] від 11.04.1991, отриманий у місті Москва, під час проходження практики після навчання), а потім через зміну законодавства. В зв`язку з тим, що позивач до теперішнього часу не має можливості зареєструвати своє фактичне місце проживання, проте продовжує проживати за цією адресою до цього часу, іншого житла у неї не має, вона вчасно сплачує комунальні платежі, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом для захисту Позивач у судове засідання не з`явилася, проте її представник адвокат Дрогобецька Т.Ю. надала клопотання в якому просить розглядати справу за відсутності сторони позивача, на позовних вимогах наполягають. Представник відповідача Подільської міської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився, просив справу розглянути справу за відсутності представника, за наявними документами у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Судом встановлено, [PERSON] 05 грудня 1978 року отримав ордер № 1976\~виданий КЕЧ\~Котовського району\~Одеського військового\~округу на житлову двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Ордер виписаний на склад сім`ї: дружина [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 23.08.1984, актовий запис № 160, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після чого [PERSON] було залишено прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.08.2003, актовий запис № 427, [PERSON] померла [INFO] у віці 52 років у м. Котовськ Одеської області. [PERSON] у віці 63 років помер [INFO] у м. Біляївка Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.09.2012, актовий запис № 189. Позивач є донькою [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.01.1988, актовий запис № 1116. Брат позивача [PERSON] помер [INFO] у віці 22 років в м. Котовську Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , про що складено відповідний актовий запис № 472 від 18.09.2000 Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Котовської міської ради Одеської області. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 1991 року з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13.02.2001, актовий запис № 19. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.03.2019, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що 16 вересня 2003 року складено відповідний актовий запис № 135. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2004 року у справі № 2-1079/2004 року позовну заяву задоволено в повному обсязі, зобов`язано керівництво Котовського житлово-експлуатаційного підприємства «СІЧ» укласти договір оренди квартири [ADDRESS] та провести паспортизацію за цією адресою. Довідкою ПП «Городок-КВП» підтверджується, що [PERSON] дійсно з 2000 року по теперішній час фактично постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Прибудинкову територію підтримує у належному стані, комунальні послуги сплачуються вчасно, на дату звернення борги відсутні. Крім того, у вказаній квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , довідкою ПП «Городок-КВП» за № 13 від 01.02.2024 підтверджено, що заборгованості по наданим послугам з управління багатоквартирним будинком відсутня. Відповідно до довідки від 16.09.2003 року № 693 про виклик швидкої допомоги 04.11.2002 на адресу БОС № 339/2, [PERSON] при травмуванні ноги була доставлена до ЦРБ на прийом до травматолога. Згідно зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129\~Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10\~ЦПК України і статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно зі ст.9 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб,якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть спільне господарство. Відповідно до Рішенням Конституційного Суду України (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") від 3 червня 1999 року (справа № 1-8/99), Житловий кодекс Української РСР, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов`язки наймача жилого приміщення та членів його сім`ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов`язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Ст.\~65\~ЖК УСРС передбачено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Статтею 61\~ЖК УРСР визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного ї громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією, а в разі її відсутності - відповідним підприємством (установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і прибудинкової території затверджуються Кабінетом Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім`ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними. Постановою Верховного Суду України від 11 липня 2012 року у справі 6-60цс12 додатково звернуто увагу на те, що в осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Відповідно до ст. 106 ЖК УРСР, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. За таких обставин у суду не виникає сумніву стосовно обґрунтованості позовних вимог та необхідності задоволення позову в частині визнання права користування житловою квартирою. Враховуючи вищезазначене, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про здійснення реєстрації позивача за адресою: [ADDRESS] , оскільки рішення про реєстрацію може бути прийняте в межах визначеної процедури його ухвалення та на підставі виключного переліку документів, зокрема, на підставі рішення про визнання права користування квартирою, від якого такий обов`язок є похідним.

Outcome: partial