Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-30 00:00:00

У жовтні 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» в особі представника через систему «Електронний суд» звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 100\~096,32 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2\~422,40 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. Між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] 22.02.2020 року укладено кредитний договір № 2001558941001, за яким останній видано кредит у сумі 50\~000,00 грн. та 17.11.2021 року укладено кредитний договір № 3002018259301, за яким позичальнику видано кредит в сумі 19\~212,70 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 21.08.2024 року склала в загальному розмірі 100096,32 грн.: по кредитному договору № 2001558941001 від 22.02.2020 року 82343,81 грн., з яких: 46844,80 грн. заборгованість за кредитом; 35499,01 грн. заборгованість за процентами; по кредитному договору № 3002018259301 від 17.11.2021 року 17752,51 грн., з яких: 15213,13 грн. заборгованість за кредитом; 3,34 грн. заборгованість за процентами; 2536,04 грн. заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань та до теперішнього\~часу сума\~боргу за\~кредитними договорами № 2001558941001 від 22.02.2020 року та № 3002018259301 від 17.11.2021 року відповідачем не погашена. З метою захисту порушених прав та інтересів, позивач обрав судовий захист відновлення таких прав, що і зумовило звернутись до суду з відповідною позовною заявою про стягнення заборгованості. Розпорядженням голови Верховного Суду від 14.03.2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей» територіальна підсудність справ Краснолиманського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м.Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 жовтня 2024 року, головуючим суддею у справі визначено судді Слюсар Л.П., ухвалою якої 22 жовтня 2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, натомість в прохальній частині позовної заяви просила розглядати справу за відсутності представника банку. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за місцем реєстрації, яка повернена з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України особа вважається повідомленою.\~Причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв`язку з чим, враховуючи, що представник позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.02.2020 року [PERSON] звернулась до\~Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»\~із заявою №\~2001558941001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, погодившись із викладеними у ньому умовами, що підтверджується її особистим підписом у заяві. Цього ж дня [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. На підставі укладеного між сторонами Договору, відповідач отримала кредит в розмірі 3 000,00 гривень, у вигляді кредитного ліміту, встановленого на видану їй кредитну картку, із стандартною процентною ставкою із процентною ставкою 47,88 %. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №\~2001558941001, [PERSON] неодноразово було змінено кредитний ліміт, останній раз 03.03.2022 року збільшено до 50\~000,00 грн. Також, 17.11.2021 року [PERSON] звернулась до\~Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»\~із заявою № 3002018259301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, погодившись із викладеними у ньому умовами, що підтверджується її особистим підписом у заяві. Цього ж дня [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. На підставі укладеного між сторонами Договору, відповідач отримала споживчий кредит в розмірі 19\~212,70 гривень, на строк 24 місяці, розмір процентної ставки: з 17.11.2021 по 16.02.2023 - 0,010% річних, з 17.02.2023 0,010% річних; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: з 17.11.2021 по 16.02.2023 - 0,00%, з 17.02.2023 3,00%. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак, всупереч умов кредитних договорів [PERSON] належним чином не виконувала покладені на неї обов`язки щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яка відповідно до наданих позивачем розрахунку, станом на 21.08.2024 року складає 100\~096,32 гривень, з яких: - за кредитним договором № 2001558941001 від 22.02.2020 року в розмірі 82 343,81 гривень, що складається з: 46 844,80 грн. заборгованість за кредитом; 35 499,01 грн. заборгованість за процентами; - за кредитним договором № 3002018259301 від 17.11.2021 року в сумі 17 752,51 гривень, що складається з: 15 213,13 грн. заборгованість за кредитом; 3,34 грн. заборгованість за процентами; 2 536,04 грн. заборгованість за комісією. Позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою (повідомленням) про усунення порушення кредитних зобов`язань від 22.08.2024 року № KHO-44.2.2/482, в якому просив [PERSON] погасити наявну заборгованість за кредитним договором № 2001558941001 в розмірі 82 343,81 та за кредитним договором № 3002018259301 в сумі 17 752,51 гривень. Дану вимогу, відповідно до Списку № 20240822 ПУМБ_576 направлено на адресу відповідача рекомендованим листом. Проте, відповідачем її залишено без належного реагування. Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договорами виконав в повному обсязі й надав позивачу можливість користуватись кредитними коштами на визначених сторонами умовах. З наданої позивачем виписок по рахунку встановлено, що відповідач користувалась коштами Банку та частково погашала заборгованість, що свідчить при визнання [PERSON] правовідносин між нею та Банком. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встановлено судом, відповідач отримала та використовувала кредитні кошти, про що свідчать виписки по рахунку та розрахунки заборгованості. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами не виконувала належним чином, у зв`язку з чим допустила виникнення заборгованості по кредитам. Будь-яких доказів, які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості відповідача за вказаними кредитними договорами, суду не надано. Враховуючи,\~що з\~матеріалів справи\~вбачається,\~що відповідач\~свої зобов`язання\~за кредитним\~договором належним\~чином не\~виконала,\~про що\~свідчить наявність\~заборгованості,\~доказів на\~спростування доводів\~позивача та\~суми заборгованості\~відповідач суду\~не надала,\~суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами № 2001558941001 від 22.02.2020 року, №\~3002018259301 від 17.11.2021 року в загальному розмірі 100\~096,32 гривень. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми судом не встановлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved