Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Шепетівського навчально-виховного комплексу №3 у складі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. Н. Рибака та ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою» Хмельницької області про визнання протиправним та скасування наказу №43/г від 19.07.2022 року в частині припинення нарахування та виплати йому середнього заробітку з 19.07.2022 року та зобов`язання поновити збереження середнього заробітку, провівши нарахування та виплату середнього заробітку з 19.07.2022 по 24.12.2023. Позов мотивовано тим, що він працює в Шепетівському навчально-виховному комплексі №3 у складі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. Н.Рибака та ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою» Хмельницької області на посаді вчителя предмета «Захист Вітчизни», що підтверджується записами в трудові книжці [NUMBER] від 20.12.2010 року. Наказом Шепетівського\~навчально-виховного\~комплексу №3\~у складі\~«Загальноосвітня школа\~І-ІІІ\~ступенів ім.\~Н.Рибака\~та ліцей\~з посиленою\~військово-фізичною\~підготовкою» Хмельницької\~області №\~08/к\~від 24.02.2022\~року його\~увільнено з роботи з 24.02.2022 року в зв`язку з призовом на військову службу по мобілізації із збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку до дня звільнення з військової служби або закінчення воєнного стану. Наказом №43/г від 19 липня 2022 року йому припинено нарахування та виплату середнього заробітку в зв`язку зі змінами, внесеними до ч.3 ст.119 КЗпП України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року. Зі змістом вказаного наказу він ознайомився в 08.02.2025 року, отримавши його копію у відповідь на його звернення. Вважає, що йому протиправно припинено нарахування та виплату середнього заробітку, оскільки ч.2 ст.57 Закону України «Про освіту», який є спеціальним нормативно-правовим актом, передбачено збереження середнього заробітку за педагогічним працівником на час проходження військової служби за призовом під час мобілізації». Крім того, Міністерство економіки України у листі від 21.08.2022 року №4711-06/60669-03 і Міністерство освіти і науки у листі від 28.12.2023 року №1/20501-22 зазначили, що до 24.12.2023 за педагогічними та науково-педагогічними працівниками закладів освіти, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період» зберігається середній заробіток. Вважає, що відповідач протиправно припинив нарахування та виплату йому середнього заробітку, оскільки ч.2 ст.57 Закону України «Про освіту», який є спеціальним нормативно-правовим актом, передбачено збереження середнього заробітку за педагогічним працівником на час проходження військової служби за призовом під час мобілізації». Позивач в судове засідання не з`явився, 13.03.2025 подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 04.03.2025 позивач звернувся до суду з цим позовом. 06.03.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначив на 01.04.2025. Позиція відповідача. 27.03.2025 представник Шепетівського навчально-виховному комплексі №3 у складі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. Н.Рибака та ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою» Хмельницької області Бабак Л.В. подав відзив на позовну заяву. Проти позову заперечив, зазначив, що з 19.07.2022 року набрав чинності Закон № 2352, яким внесено зміни до ст.119 КЗпП України в частині виключення норми щодо збереження роботодавцем середнього заробітку працівникам, призваним на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб з числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення. Тому вважає, що з дня набрання чинності даною нормою, за працівниками, призваними до дня набрання чинності цим Законом на військову службу, слід зберігати лише місце роботи (посаду). Зазначає, що Урядом прийнято постанову від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», якою на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода 30000 щомісячно, а тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях розмір винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях. Враховуючи викладене, з метою уникнення дискримінаційних підходів відносно працівників, які будуть прийняті на військову службу після набрання чинності Законом №2352, роботодавець вправі припинити збереження заробітної плати працівникам, призваним на військову службу до набрання ним чинності. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відзиві на позов просив розглянути справу без участі представника. Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази. Суд встановив, що [PERSON] працює в Шепетівському навчально-виховному комплексі №3 у складі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. Н.Рибака та ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою» Хмельницької області на посаді вчителя предмета «Захист Вітчизни». Наказом Шепетівського навчально-виховному комплексі №3 у складі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. Н.Рибака та ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою» Хмельницької області № 08/к від 24.02.2022 року його увільнено з роботи з 24.02.2022 року в зв`язку з призовом на військову службу по мобілізації із збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку до дня звільнення з військової служби або закінчення воєнного стану. Наказом №43/г від 19.07.2022 року йому припинено нарахування та виплату середнього заробітку в зв`язку зі змінами, внесеними до ч.3 ст.119 КЗпП України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року. Застосовані норми права та висновки суду. Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст.4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно до ч.3 ст.119 КЗпП України в редакції, яка діяла до 19 липня 2022 року, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб підприємців, у яких вони працювали на час призову. Водночас, 19 липня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352-ІХ, яким внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема ч.3 ст.119 КЗпП України викладена в наступній редакції: «За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб підприємців, у яких вони працювали на час призову». Тобто, відповідно до ч.3 ст.119 КЗпП України, починаючи з 19 липня 2022 року за працівниками, які призвані на військову службу зберігається місце роботи і посада, проте не зберігається середній заробіток. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про освіту» законодавство України про освіту ґрунтується на Конституції України та складається із цього Закону, спеціальних законів, інших актів законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку. Частиною другою ст.57 Закону України «Про освіту» передбачено, що у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. У разі хвороби або каліцтва попередній середній заробіток виплачується до відновлення працездатності або встановлення інвалідності. Зміни до зазначеної норми Закону України «Про освіту» не вносилися. Відповідно до абз.2 ч.22 Закону України «Про повну загальну середню освіту» перелік посад педагогічних працівників встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затверджених Постановою КМУ № 963 від 14.06.2000 року, посада вчителя відноситься до посад педагогічних працівників. З аналізу вищенаведеного слідує висновок, що КЗпП є загальним нормативно-правовим актом, який регулює трудові відносини між роботодавцем та працівником, а Закон України «Про освіту» спеціальним, оскільки регулює питання трудових відносин педагогічних працівників. За загальним правилом, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному нормативно-правовому акту. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а сформулювала правовий висновок, згідно якого у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав і обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. З огляду на те, що позивач займає посаду вчителя історії та трудового навчання Шепетівського навчально-виховного комплексу №3 у складі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. Н. Рибака та ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою» Хмельницької області, на нього поширюється дія Закону України «Про освіту», який є спеціальним законом, а тому саме вказаний закон підлягає застосуванню до спірних правовідносин. З огляду на викладене, з урахуванням вимог ч.2 ст.57 Закону України «Про освіту», враховуючи, що позивач, який є педагогічним працівником, був призваний на військову службу до Збройних Сил України в зв`язку з мобілізацією на час воєнного стану, який діє і на теперішній час, продовжує проходити військову службу, суд дійшов висновку, про те, що позивачу протиправно припинено нарахування і виплату середнього заробітку, у зв`язку з чим наказ Шепетівського навчально-виховного комплексу №3 у складі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. Н. Рибака та ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою» Хмельницької області №43/г від 19.07.2022 року в частині припинення виплати [PERSON] середнього заробітку є протиправним та підлягає скасуванню, а виплата йому середнього заробітку з 19.07.2022 року поновленню. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат. Згідно вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. На підставі викладеного, у зв`язку з тим, що позивача було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, судовий збір в сумі 1211,20 грн. потрібно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved