Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-25 00:00:00

10.09.2024 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій [PERSON] просить: - стягнути з відповідача на свою користь витрати на побутовий та звичайний догляд у загальній сумі 69975 грн., а також заподіяну моральну шкоду у сумі 50000 гривень (а.с.1-6). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно із рішенням Залізничного районного народного суду м. Києва від 23 вересня 1969 року відповідача було визнано винним у заподіянні шкоди , а за позивачем було визнано право на її відшкодування. Відповідно до рішення Залізничного районного суду від 09 липня 2001 року визнано за позивачем права на відшкодування витрат на побутовий та звичайний догляд. Відповідача було зобов`язано сплачувати необхідні платежі на побутовий та звичайний догляд. Зокрема вказує, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 26 лютого 2015 року у справі №1005/10787/2012 позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача витрат на побутовий та звичайний догляд за період з 01 березня 2003 року по 26 лютого 2013 року та моральну шкоду задоволені в повному обсязі. Рішенням Бориспільського міськраойнного суду Київської області від 30 червня 2016 року у справі №359/3755/16-ц за позовом [PERSON] було стягнуто з відповідача витрати на побутовий та звичайний догляд та моральну шкоду, рішення суду набрало законної сили. Згідно із рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 17 січня 2020 року у цивільній справі №359/4797/19-ц за його позовом до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» було стягнуто відшкодування витрат на побутовий та звичайний догляд за період часу 01 січня 2019 року по 01 січня 2020 року, судом було визнано відповідача правонаступником АТ «Київобленерго» у зобов`язанні по відшкодуванню шкоди, Постановою Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року вказане рішення Бориспільського міськраойнного суду від 17 січня 2020 року залишено без змін. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 05 березня 2024 року у цивільній справі №359/9400/23, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 липня 2024 року, його позов до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» задоволено, стягнуто понесені у 2023 році витрати на побутовий та звичайний догляд у повному обсязі. Позивач зазначає, що з урахуванням встановлених судовими рішеннями, яку набрали законної сили обставин, а також вимог ст.1195 ЦК України відповідач має відшкодовувати йому витрати на побутовий та звичайний догляд, проте не робить це у добровільному прядку. Зазначає, що за період з 01.01.2024 по 01.04.2024 витрати на побутовий догляд, виходячи з 25% від встановленого розміру мінімальної заробітної плати (7100 грн.), за три місяці становлять 5324грн.; витрати на звичайний догляд за цей же період, виходячи з 50% від встановленого розміру мінімальної заробітної плати (7100 грн.), за три місяці становлять 10650грн.; за період з 01.04.2024 по 01.01.2025 витрати на побутовий догляд, виходячи з 25% від встановленого розміру мінімальної заробітної плати (8000 грн.), за три місяці становлять 16000грн.; витрати на звичайний догляд за цей же період, виходячи з 50% від встановленого розміру мінімальної заробітної плати (8000 грн.), за три місяці становлять 36000грн.. Крім того, позивач зазначає, що це його сьоме звернення до суду за останні десять років, що відповідач знав про свої обов`язки здійснювати щомісячні платежі на відшкодування витрат пов`язаних з побутовим та звичайним доглядом, проте свої обов`язки не виконує, внаслідок чого позивач вимушений звертатися до суду за захистом свої порушених прав. Зазначає, що своїми діями відповідач завдає йому душевних страждань, примушує жити в злиднях, в борг, вживати додаткових зусиль для організації свого життя. Перебування у постійній стресовій ситуації та нервовій напрузі завдає шкоди його здоров`ю, призводить до тяжких серцевих захворювань,виникнення інфаркту міокарда, цукрового діабету та іншим захворюванням. Ігнорування відповідачем цивільних прав позивача принижує його гідність, що позначається на його психологічному стані. Звертає увагу, що, оскільки йому встановлена 2 група інвалідності з дитинства, він функціонально обмежений в можливості самообслуговування. Заподіяну йому діями відповідача моральну шкоду з урахуванням вимог розумності та справедливості оцінює в сумі 50000 гривень. 14.10.2024 до Бориспільського міськраойнного суду надійшов відзив (а.с.55-59), за змістом якого ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» не визнає позов та просить відмовити у його задоволенні в повному обсязі та покласти на позивача судові витрати. Зазначають, що намагалися врегулювати питання компенсації витрат [PERSON] на побутовий та звичайний догляд за спірний період в досудовому порядку. Також звертають увагу, що, звертаючись з позовом до суду, позивач заявив про стягнення витрат за три місяці наперед, хоча ст.1202 ЦК України визначено, що за загальним правилом відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я потерпілого здійснюється щомісячно, тобто кожного місяця. Вважають, що відсутні підстави для задоволення позову у заявленому розмірі. Ухвалою від 13.09.2024 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 33-34). Ухвалою від 23.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а. с. 187). У судовому засіданні позивач та його представник підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував з наведених у відзиві підстав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1\~ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог\~ст.\~13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6\~ст.\~81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановлено, що [PERSON] є інвалідом 2 групи з дитинства, що підтверджується копіями долучених до матеріалів справи пенсійного посвідчення та Довідки до акту огляду МСЕК сер.МСЕ №012831 від 14.01.1991 року (а.с.7). Згідно ізрішенням Залізничного районного суду м. Києва від 09 липня 2001 року, ухваленого у цивільній справі №2-935/2001 рік за позовом [PERSON] до Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» про відшкодування шкоди у зв`язку з каліцтвом було зобов`язано Державну акціонерну енергопостачальну компанію відшкодовувати позивачу витрати на побутовий та звичайний догляд довічно (а.с.8-9). У подальшому на підставі судових рішень, які набрали законної сили: рішення Київського апеляційного суду від 26 лютого 2015 року у цивільній справі №1005/10787/2012 за позовом [PERSON] до Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» про стягнення витрат та моральної шкоди; рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2016 року у цивільній справі №359/3775/16-ц за позовом [PERSON] до акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» про стягнення витрат на побутовий та звичайний догляд, про стягнення моральної шкоди; рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2020 року, залишеним в силі постановою Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року, у справі №359/4797/19 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство «К.Енерго», про стягнення витрат на побутовий та звичайний догляд, а також моральної шкоди; рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2024 року, залишеним в силі постановою Київського апеляційного суду від 02 липня 2024 року у цивільній справі №359/9400/23 за позовом [PERSON] до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про відшкодування витрат на побутовий та постійний сторонній догляд, моральної шкоди, - з АЕК «Київенерго», а в подальшому з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережа» на користь [PERSON] стягувалися витрати на побутовий та звичайний догляд (а.с.118-142). Судовими рішеннями, ухваленими у вищевказаній цивільній справі №359/4797/19, які набрали законної сили, зокрема постановою Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року (а.с.127-133) встановлено, що незважаючи на те, що ПАТ «Київенерго» не припинено, водночас відбулась передача зобов?язань, з приводу яких було ухвалено рішення та видано виконавчий лист, іншій новоствореній юридичній особі ПАТ «ДТЕК Київські електромережі», саме вказана юридична особа має бути залучена в якості правонаступника у виконавчому провадженні. Наведене узгоджується з висновком, викладеним в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 грудня 2019 року у справі № 359/1440/18-ц, провадження № 61-20317ск19. Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що система розподілу електричної енергії була передана у володіння та управління ПАТ «ДТЕК Київські електромережі», тому до вказаного Товариства перейшло зобов`язання з відшкодування [PERSON] шкоди. Таким чином, ці обставини не підлягають доказуванню в силу вищенаведених вимог ч.4 ст.82 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Проаналізувавши судові рішення, суд дійшов висновку, що розмір витрат на побутовий та звичайний догляд [PERSON] було визначено в розмірах, визначених ч.4 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», в редакції закону, чинній на момент ухвалення рішення Залізничного районного суду м.Києва від 09 липня 2001 року, яким було визнано за позивачем право на відшкодування таких витрат, та звернення [PERSON] з відповідним позовом про відшкодування витрат на побутовий та звичайний догляд у листопаді 2012 року, відповідно до якої було визначено, що сума витрат на необхідний догляд за потерпілим залежить від характеру цього догляду, встановленого МСЕК, і не може бути меншою (на місяць) від: 1) розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на спеціальний медичний догляд (масаж, уколи тощо); 2) половини розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на постійний сторонній догляд; 3) чверті розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо). Аналізом чинного законодавства встановлено, що розмір таких витрат на сьогодні, а також у вказаний в позовній заяві період (січень-грудень 2024 року включно) визначається відповідно до пп.3.5 п.3 «Положення про фінансування витрат на спеціальний медичний, постійний сторонній догляд та побутове обслуговування потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання», затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України 25.02.2021 № 8, а саме, що сума витрат на необхідний догляд за потерпілим залежить від характеру цього догляду, встановленого МСЕК, і не може бути меншою (на місяць) за: розмір мінімальної\~заробітної плати,\~встановленої на\~день виплати,\~-\~на спеціальний\~медичний догляд\~(масаж,\~уколи тощо); половину\~розміру мінімальної\~заробітної плати,\~встановленої на\~день виплати,\~-\~на постійний\~сторонній догляд; чверть розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо). Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2024 році становив 7100 грн. 00 коп., з 1 квітня 2024 року 8000 грн. 00 коп. Таким чином, належні позивачу суми витрат на побутовий та звичайний догляд мали розраховуватися у розмірі 50% і 25% від мінімальної заробітної плати відповідно, розмір належних позивачу до відшкодування витрат становить 69975 грн. відповідно до наведеного позивачем розрахунку: - з 01.01.2024 по 01.04.2024 витрати на побутовий догляд в розмірі 25% від встановленого розміру мінімальної заробітної плати (7100 грн.), за три місяці становлять 5324 грн.; витрати на звичайний догляд за цей же період, виходячи з 50% від встановленого розміру мінімальної заробітної плати (7100 грн.), за три місяці становлять 10650 грн.; - з 01.04.2024 по 01.01.2025 витрати на побутовий догляд, виходячи з 25% від встановленого розміру мінімальної заробітної плати (8000 грн.), за три місяці становлять 16000 грн.; витрати на звичайний догляд за цей же період, виходячи з 50% від встановленого розміру мінімальної заробітної плати (8000 грн.), за три місяці становлять 36000 грн.. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь витрат на побутовий та звичайний догляд у визначеному чинним законодавством розмірі є обґрунтованими та повністю доведеними, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд звертає увагу, що відповідач, будучи обізнаним про ухвалені судові рішення, відповідно до яких встановлено, що обов`язок ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» перейшло зобов`язання з відшкодування [PERSON] шкоди за вищевказаним рішенням Залізничного районного суду від 09 липня 2001 року, у тому числі щодо довічного відшкодування витрат на побутовий та звичайний догляд, а також щодо розміру таких витрат, проте ані в добровільному позасудовому порядку, ані, отримавши позовну заяву [PERSON] , своїх зобов`язань не виконував та не виконує. Суд критично оцінює заперечення відповідача, що він намагався у позасудовому порядку виконати свої зобов`язання, оскільки належних і допустимих доказів вчинення таких дій суду надано не було. Крім того, суд звертає увагу, що в силу вимог п.п.1,2 ч.1 ст.537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори або на рахунок ескроу в разі: 1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; 2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку. Жодних доказів, що відповідач скористався своїм правом виконання зобов`язання у спосіб, передбачений ст.537 ЦК України, та діяв добросовісно суду також не надано. Щодо заявленого позивачем позову про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, у тому числі внаслідок душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно із абз.2 ч.3 цієї ж статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Встановлено, що відповідач ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» тривалий час ухиляється від виконання у добровільному порядку судового рішення, яке набрало законної сили, незважаючи на те, що судами встановлено, що саме ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі є правонаступником ПАТ «Київенерго» у спірних правовідносинах, та що до відповідача перейшов обов`язок по відшкодуванню шкоди, зокрема щодо відшкодування витрат на побутовий та звичайний догляд довічно. Таким чином, невиконання відповідачем своїх зобов`язань, встановлених рішенням суду, яке набрало законної сили, створює для позивача ситуацію, яка потребує від нього вжиття додаткових зусиль для організації свого життя, у тому числі в частині організації побутового та звичайного догляду за рахунок власних засобів і коштів, а також вживати додаткових зусиль для звернення до суду з метою стягнення цих витрат з відповідача. Безумовно така поведінка відповідача завдає [PERSON] , якому встановлено 2 групу інвалідності з дитинства, душевних переживань та спричиняє моральну шкоду. Враховуючи глибину, тривалість таких страждань, вимоги розумності і справедливості заподіяну позивачу моральну шкоду слід визначити в розмірі 11805 гривні (що відповідає п`яти розмірам прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та фактично становить близько 1000 грн. за кожний місяць ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань). При цьому суд враховує, що належних і допустимих доказів того, що погіршення стану здоров`я позивача знаходяться у прямому причинному зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, а не виникло внаслідок наявних у нього хвороб, суду не надано. Довідки про стан здоров`я [PERSON] та встановлені йому діагнози не можуть бути такими належними і достатніми доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок (0,4 розміри прожиткового мінімум доходів для працездатних осіб). На підставі викладеного,

Outcome: partial