Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

05.12.2024\~АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивано тим, що банк, на підставі поданої відповідачем заяви про приєднання до запропонованих банківських послуг, відкрив особовий рахунок відповідачу, видав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та платіжну кредитну картку. Таким чином, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати відсотків за їх користування у встановлені строки, але зазначених зобов`язань не виконує. Позивач просить стягнути з відповідача борг на загальну суму 42120,94 грн та у повернення судового збору 2422,40 грн. Ухвалою судді від 03.01.2025 по справі відкрите провадження, залучено сторони до участі у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 18.03.2025 ухвалою суду постановлено провести на підставі наявних доказів заочний розгляд справи за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості на підставі ч.8 ст.178, ч. 4 ст. 223, ч.1\~ст. 280 ЦПК України). Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, разом з тим, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] неодноразово повідомлялась належним чином про дату, час, місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на вебпорталі "Судова влада України". Про причини неявки суду не повідомила та не подала заяву про розгляд справи за її відсутності. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, постановляючи заочне рішення (ч.4 ст.223 ЦПК України). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ст. 280 ЦПК України). Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 28.11.2023 здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. Відповідачем погоджено використання OTP пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису. Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу Миттєва розстрочка. Кредит готівкою, ознайомився із актуальними умовами кредитування та 06.02.2024 року підписав паспорт кредиту за допомогою OTP пароля. Після чого із відповідачем за допомогою OTP пароля підписаний кредитний договір б/н від 06.02.2024 р. про надання строкового кредиту у розмірі 40000.00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Додатково із відповідачем за допомогою OTP пароля підписаний графік кредиту. Відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримав кредитну картку, рух коштів по якій відображено у виписці банку. Анкета-заява містить відомості про те, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг; про ознайомлення із договором про надання банківських послуг до його підписання та згоден з його умовами. У зв`язку із впровадженям Закону України «Про споживче кредитування» відповідачем 06.02.2024 підписаний паспорт споживчого кредиту із зазначенням інформації про відсоткові ставки. Жодних заперечень щодо розміру відсоткової ставки від клієнта не надходило, крім того, відповідач частково погашав заборгованість за користування кредитними коштами, що свідчить про його обізнаність із умовами кредитування. Із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я відповідачки, слідує, що банк неодноразово змінював позичальниці кредитний ліміт, у бік його зменшення. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним у обумовлені сторонами строки. Після отримання картки відповідач здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, отримував кредитні кошти з власної ініціативи, що стверджується матеріалами справи (розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача). Зокрема, з наданої банком виписки за договором убачається, що відповідач користувався кредитними коштами шляхом використання кредитного ліміту шляхом використання виданої йому банківської картки. Станом на 21.11.2024 згідно наданого банком розрахунку загальний розмір заборгованості становить 42120,94 грн та включає: 38888,89 грн заборгованість за тілом кредиту; 3232,05 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Зазначена сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Спір щодо розмірів обчислення цієї суми заборгованості між сторонами\~відсутній, оскільки відповідач не надала суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог, зазначених позивачем у позовній заяві. Ст.ст.\~1049,\~1050, 1054 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до\~ст.ст.\~536,\~625\~ЦК України за користування чужими коштами, боржник зобов`язується сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов`язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.ст. 525, 526 ЦК України). Ст. ст. 12,\~13 ЦПК України передбачено, що\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач у добровільному порядку не погашає існуючу заборгованість, розмір якої підтверджений документально, заперечень щодо розміру боргу не надійшло, тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача відповідно до\~ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved