Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-18 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє, адвокат Панфілов Павло Геннадійович звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, представник позивачки посилається на те, що 16 листопада 2010 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Руськополівської сільської ради Тячівського району за актовим записом №36. Від даного шлюбу сторони по справі мають двох малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник позивачки вказує, що вже більше трьох років як відповідач виїхав за межі України на сезонні роботи, з цього часу разом з позивачкою та їх дітьми не проживає і не спілкується навіть по телефону. Зазначає, що підставою розірвання шлюбу між сторонами є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. У зв`язку з наведеним просить суд шлюб між сторонами розірвати та строк на примирення не надавати. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 03.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 28.10.2024 року сторонам надано строк на примирення терміном чотири місяці. Позивачка та її представник, адвокат Панфілов П.Г., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, в судове не з`явилися. У заяві від 19.03.2025 року представник позивачки, адвокат Панфілов П.Г. просить розгляд справи проводити без його та позивачки участі, вказує, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи, відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором №0600290251467 та трекінгом відстеження рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором №0600290251467, в судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подала відзив, а також те, що представник позивача просив справу розглянути у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 16.11.2010 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Руськополівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області Україна за актовим записом №36, що стверджується копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] виданим 16.11.2010 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , виданих виконкомом Руськополівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області Україна та Тячівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) 01.09.2011 та 20.12.2022 року (а.с. 17-18). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що\~подружнє\~життя між\~сторонами\~не\~склалося. Про це свідчать ті обставини, що сторони не проживають однією сім`єю вже більше трьох років. Шлюбні відносини у подружжя відсутні. Наданий стронам строк на примирення, позитивного результату не дав. Оскільки позивачка\~наполягає\~на\~розірванні шлюбу\~з\~відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, та збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін, не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у сумі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Outcome: approved