Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-23 00:00:00

ПрАТ СК «Альфа Страхування» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» 57678,18 грн. матеріальної шкоди в порядку суброгації, та 2422,40 грн. судового збору та витрати на правову допомогу. Свій позов мотивує тим, що 13.11.2020 року між ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.1555431.402. Предметом договору страхування є страхування транспортного засобу Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. [NUMBER] . 19.05.2021\~року в\~м.\~Одесі по\~вул.\~Новомиколаївська дорога,1\~відбулася дорожньо-транспорна\~пригода за\~участю застрахованого\~транспортного засобу Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу Opel Combo д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 23.06.2021 року по справі №523/9601/21 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті зазначеного ДТП було пошкоджено застрахований транспортний засіб Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується постановою суду. Враховуючи наявність договору добровільного страхування, власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З метою фіксації пошкоджень та визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено Акт огляду від 20.05.2021 року, а також отримано рахунок на оплату ремонту №СЧ-78407 від 21.05.2021 року, згідно якого вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. [NUMBER] становить 178609,18 грн. На виконання умов договору страхування та на підставі зібраних документів ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено розрахунок та страховий акт по справі №1074.206.21.01 на суму 174334,18 грн., та здійснено виплату на рахунок СТО що підтверджується платіжним дорученням №27339 від 02 липня 2021 року. Також ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» отримано рахунок СЧ-909985 від 08.11.2021 року на суму 13344,00 грн. ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено страховий акт №1074.206.21.01-1 на доплату суми 13344,00 грн., виплату якої здійснено на рахунок СТО, підтверджується платіжною інструкцією №54280 від 15.12.2021 року. Враховуючи, що винуватцем ДТП є водій транспортного засобу Opel Combo д.н. [NUMBER] [PERSON] , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП, застрахована згідно поліса №202448716 в ПРАТ СГ «ТАС», позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Згідно полісу №202448716 ліміт відповідальності ПРАТ СГ «ТАС» за шкоду заподіяну майну, складає 130000,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача. Отже, оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 187678,18 грн., при цьому Полісом №202448716 [PERSON] покрито лише частину шкоди на суму 130000,00 грн., то залишок шкоди що підлягає стягненню з відповідача складає: 57678,18 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з [PERSON] суми сплаченого страхового відшкодування. Представник позивача в прохальній частині заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, справу розглянути в спрощеному провадженні, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 13.11.2020 року між ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.1555431.402. Предметом договору страхування є страхування транспортного засобу Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. [NUMBER] . Постановою Суворовського районного суду м. Одеси по справі №523/9601/21 від 23.06.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст.82ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вказана вище постанова суду є чинною і має по цій справі преюдиційне значення, вказані обставини стосовно вини відповідача у вказаному ДТП, відповідно до вказаної норми ч. 6 ст. 82 ЦПК України, не підлягають повторному доведенню. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Враховуючи наявність договору добровільного страхування, власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №1074.206.21.01 від 13.11.2020 року, страхового акту №1074.206.21.01-1 від 13.11.2020 року розмір страхового відшкодування на загальну суму склав 187678,18 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПРАТ СГ «ТАС». Відповідно до виписки з особового рахунку ПРАТ СГ\~«ТАС» перерахувало позивачеві суму страхового відшкодування у розмірі 130 000,00грн. Відповідно до п. 22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Згідно ст.4 Закону України «Про страхування» страхування транспортного засобу належить до майнового страхування. За змістом п. 3 ст.20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст.993ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом враховано правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця транспортного засобу була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 57678,18 грн. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частин 1, 2\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що позивач поніс витрати на правову допомогу в сумі 15000,00 грн., що підтверджено належними та допустимими доказами. Суд враховує складність справи, та час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, також предмет спору, ціну позову та значення справи для сторони, а тому приходить до висновку про те, що слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн., так як саме такий розмір правової допомоги буде співмірним та пропорційним до задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Outcome: partial