Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-17 00:00:00

21.08.2023 року [PERSON] в особі представника [PERSON] за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» про поновлення на роботі, третя особа: Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк», в обґрунтування якого зазначив, що наказом АТ КБ ПриватБанк за № Е.28.0.0.0/1-7539964 від 07.08.2023 року його звільнено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, останній робочий день 08.08.2023 року. З наказом він не згоден, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню виходячи з наступного. Позивач у позовній заяві зазначив про обставини, які передували його звільненню, а саме у червні 2022 року його поновлено на роботі в АТ КБ «ПриватБанк» на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 08.06.2022 року по справі № 554/8471/21 про скасування наказу відповідача про його звільнення. В подальшому, після ознайомлення з наказом про поновлення на роботі, позивач подав заяву про відпустку, на підставі якої відповідачем видано наказ про його відпустку з 20.06.2022 року по 11.07.2022 року. Однак, наказом від 21.06.2022 року відповідач призупинив дію трудового договору з 12.07.2022 року (перший день після відпустки) до дати припинення або скасування воєнного стану. Позивач оскаржив цей наказ до суду, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 січня 2023 року наказ скасовано, а позивача поновлено на роботі наказом відповідача № Е.28.0.0.0/1-6612499 від 23.02.2023 року «Про скасування наказу «Про призупинення дії трудового договору» скасовано дію Наказу № Э.28.0.0.0/1-7071154 від 21.06.2022 року «Про призупинення дії трудового договору». Встановлено [PERSON] робоче місце за адресою: [ADDRESS] . Щодо неправомірності звільнення позивач зазначив, що після поновлення на роботі і до його звільнення він, згідно з персональними даними програмного комплексу відповідача, рахувався як позаштатний персонал. У зв`язку з цим позивач вважає, що його поновлення на роботі відбулось формально, а не фактично, оскільки йому не були забезпечені доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків. Такі дії відповідача, на думку позивача, свідчать про систематичне порушення прав та законних інтересів [PERSON] . Оскільки позивач рахувався як позаштатний персонал, то він взагалі не повинен підпорядковуватися графікам роботи, в відповідно і не може бути звільнений за прогул. Щодо безпідставності обставин зазначених в Наказі АТ КБ ПриватБанк за № Е.28.0.0.0/1-7539964 від 07.08.2023 року про звільнення [PERSON] , а саме прогулів 10.07.2023-14.07.2023, 17.07.2023-21.07.2023, то ця обставина спростовується скриншотом ПК «Табелювання» за липень 2023 року, з якого вбачається, що [PERSON] виконано умови табелювання (час та місце для вчинення відповідної дії) та вищезгадані дні зараховані йому як відпрацьовані (відмічені зеленим кольором). Долучені ж відповідачем Акти про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці не можуть бути беззаперечним доказом порушення позивачем трудової дисципліни, адже вони складені працівниками банку, які могли бути зацікавленні в досягненні мети - звільнення [PERSON] , також, могли бути підписані під впливом керівництва і т.д. Окрім того, звертає увагу суду, що всупереч вимогам КЗпП відповідач при звільненні за цією підставою не отримав у позивача та не дав йому скористатися правом на надання пояснень щодо прогулів. Зокрема, 28.07.2023 року позивач отримав листа АТ КБ ПриватБанк від 24.07.2023 року за № 20.1.0.0.0/7-73263 щодо надання письмових пояснень до 27.07.2023 року. Таким чином, вимогу відповідача про надання пояснень до 27.07.2023 року позивач виконати не міг з незалежних від нього обставин. Того ж дня, 28.07.2023 року, позивачем було направлено чергове пояснення (підписане КЕП), в якому він зазначав наступне «[…] мною надавалися неодноразово пояснення, але мої звернення на адресу роботодавця залишені вами без відповідей, і, в цей же час ви продовжуєте порушувати мої права та законні інтереси в вимоги чинного законодавства України, щодо забезпечення роботою та всим необхідним для її виконання, вимоги законодавства, щодо оплати праці і т.д. […] я в робочі дні знаходжуся на роботі та виконую свої трудові обов`язки проводячи зустрічі з клієнтами і т.ін. При цьому зазначаю, що саме в зв`язку з продовженням порушення вами моїх прав, ненаданням доступів до програмних комплексів я не маю можливості повноцінно виконувати свої трудові обов`язки, але я роблю все залежне від мене для поновлення своїх прав та виконання трудових обов`язків (неодноразові звернення до Банку як роботодавця для забезпечення мене всім необхідним та надання доступів до програмних комплексів)». Враховуючи викладене, позивач вважає, що саме в зв`язку з порушенням відповідачем норм чинного законодавства України, зокрема, ст. 29 КЗпП України, він був позбавлений можливості повноцінно виконувати свої посадові обов`язки, хоча і робив все від нього залежне, для поновлення своїх прав, виконання своїх посадових обов`язків, залучення нових клієнтів та збереження вже існуючих. Окрім того, просив врахувати, що розірвання трудового договору з позивачем, всупереч вимогам статті 43 КЗпП, було проведено відповідачем без попередньої згоди Первинної профспілкової організації співробітників АТ КБ «Приватбанк» Позивач просив врахувати суд правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 08 травня 2019 року в справі № 489/1609/17, відповідно до якого визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України є з`ясування поважності причин його відсутності на роботі. Поважними визнаються такі причини, які виключають вину працівника. Невихід працівника на роботу у зв`язку з незаконним переведенням не можна вважати прогулом без поважних причин. Підсумовуючи, позивач вважає, що вищезаначені обставини (зміна фактичної адреси роботи з Соборності, 70а на вул. Івана Мазепи,45/4 в м. Полтава, ненадання доступів до програмних комплексів, що фактично унеможливлює виконання посадових обов`язків Позивачем; виведеня до позаштатного персоналу і т.д.) виключають вину працівника, а навпаки свідчать порушення його прав та законних інтересів і, як наслідок, досягнення мети відповідачем - звільнення «неугідного» працівника будь-яким шляхом. Враховуючи викладене, позивач просив суд: -скасувати наказ Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк за № Е.28.0.0.0/1-7539964 від 07.08.2023 року про звільнення [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України; -поновити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] на роботі в Акціонерному товаристві комерційний банк ПриватБанк на посаді заступника директора макрорегіонального управління по регіону - керівник напрямку реалізації програм клієнтам МСБ; -стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) середній заробіток за час вимушеного прогулу; моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. У відзиві на позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог просило відмовити з наступних підстав. Зокрема, підставою для застосування до позивача заходу дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення стало виявлене порушення трудової дисципліни, що полягало у відсутності без поважних причин на роботі протягом всього робочого дня 10.07.2023 року, 11.07.2023 року, 12.07.2023 року, 13.07.2023 року, 14.07.2023 року, 17.07.2023 року, 18.07.2023 року, 19.07.2023 року, 20.07.2023 року та 21.07.2023 року, що зафіксовано відповідними актами. Також службовими записками лінійного керівника позивача засвідчено відсутність працівника на роботі у зазначені дати та те, що в зазначені дати відрядження, службові поїздки, будь-які зустрічі з клієнтами та виконання доручень поза адресою робочого місця з метою виконання посадових обов`язків [PERSON] не погоджував з керівником будь-яким засобом комунікації, а також про те, що керівник не надав будь-які усні чи письмові доручення працівнику виконувати посадові обов`язки, проводити зустрічі з клієнтами поза встановленою адресою робочого місця. Відповідно до трудового договору та внутрішніх документів Банку позивачу було встановлено обов`язок з дотримання режиму робочого часу та заборона допускати відсутність на роботі без поважних причин. Відсутність [PERSON] на роботі за адресою робочого місця м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 45/4, є порушенням п. 5.2.6., 5.3.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку, п.п. 2.1., 2.2. трудового договору, п. 1.3., 4.5 посадової інструкції. Його вина полягає в тому, що він був обізнаний з встановленою йому адресою робочого місця та графіком роботи, зазначеними у наказі про поновлення на роботі, був ознайомлений з посадовою інструкцією, а також був ознайомлений під підпис з наказом про зміцнення трудової дисципліни, проте умисно вчинив порушення, що полягали у відсутності на роботі протягом всього робочого дня. З метою встановлення причин відсутності [PERSON] на роботі відповідачем було неодноразово вжито заходів щодо отримання пояснень, на які [PERSON] відповів відмовою. Відповідач зазначає, що при застосуванні дисциплінарного стягнення було повністю дотримано порядок, регламентований ст. ст. 147-149 КЗпП України та внутрішніми документами Банку. Окрім того, відповідач зазначив, що при обранні щодо [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення було враховано, що за останній рік до нього дисциплінарні стягнення не застосовувалися, проте працівник також був відсутній більше, ніж три години протягом робочого дня 23.05.2023, 24.05.2023, 25.05.2023, 26.05.2023, 29.05.2023, 30.05.2023, 01.06.2023, 02.06.2023, 05.06.2023, 06.06.2023, 07.06.2023, 08.06.2023, 09.06.2023, 12.06.2023, 13.06.2023, 14.06.2023, 15.06.2023, 16.06.2023, 19.06.2023, 20.06.2023, 21.06.2023, 22.06.2023, 23.06.2023, 26.06.2023, 27.06.2023, 28.06.2023, 29.06.2023, 30.06.2023, 03.07.2023, 04.07.2023, 24.07.2023, 25.07.2023 та 26.07.2023; вчинений позивачем дисциплінарний проступок належить до категорії грубих порушень. Щодо відсутності згоди профспілки на розірвання трудового договору, відповідач зазначив, що [PERSON] не надавав відповідачу під час трудових відносин та не надав до суду доказів того, що він був обраний до виборного профспілкового органу. Відтак, оскільки позивач не був обраний до профспілкових органів, на нього не розповсюджувався виняток щодо обов`язку отримання згоди профспілки на розірвання трудового договору, у зв`язку з чим розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця було здійснено без згоди профспілки, що під час воєнного стану є законним. Відповідач також зазначив, що доводи позивача про тривалість повітряної тривоги є безпідставними, оскільки у дні вчинення ним прогулів без поважної причини повітряна тривога по Полтавській області не дорівнювала тривалості робочого дня. Доводи позивача про відсутність укриття на роботі, на переконання відповідача є безпідставними, оскільки чинне законодавство не встановлює обов`язку для роботодавців по обладнанню укриттів саме у приміщеннях, за якими знаходяться робочі місця працівників. Доводи позивача про те, що його не було поновлено на роботі та не було допущено до роботи не відповідають дійсності. Відповідач зазначає, що після поновлення [PERSON] на роботі за рішенням суду продовжував діяти укладений між ним та банком трудовий договір, тому трудові відносини не припинялись, а всі умови укладеного з працівником трудового договору є існуючими. Таким чином, банк як роботодавець мав всі підстави для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку та порушення трудової дисципліни. Щодо доводів позивача про те, що ним здійснювалось табелювання (реєстрація початку та закінчення роботи), то відповідач зазначив, що це не є підтвердженням ані присутності працівника на робочому місці протягом всього робочого дня, ані виконання працівником роботи, обумовленої трудовим договором та посадовою інструкцією. Обов`язок дотримання процедури табелювання входить до переліку трудових обов`язків працівника, проте він не є єдиним обов`язком, який має виконуватись. Саме по собі здійснення табелювання (тобто реєстрації часу початку та закінчення робочого дня) не є підставою вважати, що працівник приступив до роботи та виконував трудові обов`язки протягом встановленого робочого часу. Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідач зазначив, що середньоденна заробітна плата обчислена шляхом діленням заробітної плати на число відпрацьованих робочих днів: (17336+11306,09)/(20+15)=818,35 грн. Щодо стягнення моральної шкоди, відповідач вважає, що в даному випадку відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, за відсутності всіх обов`язкових складових для такого відшкодування, зокрема позивачем не доведено факту настання моральних страждань, що були спричинені втратою нормальних життєвих зв`язків та докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Зазначені позивачем зупинення нарахування та виплати заробітної плати були зумовлені відсутністю працівника на роботі, і знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку саме з неправомірною поведінкою працівника, а не з неправомірними діями роботодавця. У відповіді на відзив на позовну заяву [PERSON] в особі представника позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, які тотожні тим, що викладені у позовній заяві. У додаткових поясненнях від 26.10.2023 АТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що адреси «м. Полтава, вул. Соборності, б.70-а» та «м. Полтава, вул.Івана Мазепи, б.45/4» очевидно знаходяться у тій самій місцевості, в межах одного і того самого населеного пункту, отже, зміна робочого місця не є істотною умовою праці, тому не потребувала ані згоди [PERSON] , ані будь-яких інших процедур з боку роботодавця і цілком відповідає законодавству. Представник позивача посилався на те, що згідно з посадовою інструкцією, до посадових обов`язків [PERSON] входило проведення виїзних днів, зустрічей, здійснення пошуку і залучення потенційних клієнтів і т.д., проте ані до позову, ані до відповіді на відзив позивачем не додано жодних доказів фактичного виконання трудових обов`язків поза межами робочого місця. Позивач до звільнення також не надавав до банку або своєму керівнику жодних звітів або інформації в будь-якому вигляді про проведені зустрічі, залучених клієнтів, оформлені тому чи іншому клієнту банківські продукти та послуги у конкретний проміжок часу, що могло би бути визнаним поважною причиною відсутності на робочому місці. Доводи позивача, на думку відповідача, про недостовірність актів про відсутність на роботі є припущеннями, не підкріпленими жодними доказами. Натомість, додатково відсутність працівника на роботі підтверджується записами з камер відеоспостереження, з яких видно, що [PERSON] зрідка з`являвся на робочому місці на декілька хвилин, після чого залишав його. Відповідач зазначає, що цілком очевидним є те, що відсутність працівника на роботі унеможливлювала витребування у нього пояснень особисто або в системі електронного документообігу, тому за відсутності працівника у приміщенні банку уповноважені працівники були позбавлені можливості витребувати у працівника пояснення особисто або через систему електронного документообігу. Відповідач наголошує, що позивачем не доведено, що поза межами робочого місця [PERSON] протягом робочого часу з 10.07.2023 по 21.07.2023 виконував певні трудові обов`язки, не доведено, що він поважні причини бути присутнім в робочий час за адресою робочого місця. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.02.2024 витребувано у ГУ ПФ України в Харківській області докази - індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) щодо позивача. 23.02.2024 року до суду надійшли витребувані у ГУ ПФ України в Харківській області докази. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18.04.2024, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 16.09.2024, цивільну справу передано за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2024 цивільну справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд по суті з викликом сторін. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.01.2025 витребувано у Приватного акціонерного товариства «Київстар» інформацію щодо адреси місцезнаходження номера телефону [NUMBER] (базові станції та їх адреси, через які здійснювалися з?єднання абонентів мобільного зв?язку за номером), який належить абоненту [PERSON] , за 10.07.2023 року, 11.07.2023 року, 12.07.2023 року, 13.07.2023 року, 14.07.2023 року, 17.07.2023 року, 18.07.2023 року, 19.07.2023 року, 20.07.2023 року та 21.07.2023 року з 08:30 до 17:30. 11.02.2025 до суду надійшли витребувані у ПрАТ «Київстар» докази. В судове засідання 18 березня 2025 року сторони не з`явилися, представник позивача та представник відповідача надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював на різних посадах в АТ КБ «ПриватБанк» з 01.09.2004 до 08.08.2023. Так, 01.09.2004 року між АТ КБ «ПриватБанк» (на той час - Полтавське ГРУ ПриватБанку) та [PERSON] укладено трудовий договір (т. 1 а.с. 84). Наказом АТ КБ «ПриватБанк» № Э.28.0.0.0/1-7070969 від 20.06.2022, виданим на виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 08.06.2022 у справі № 554/8471/21, скасовано наказ Э.DN-УВ-2021-7096105-п від 29.07.2021 про звільнення [PERSON] та поновлено останнього на роботі в АТ КБ ПриватБанк зі встановленням робочого місця за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 70-а, у приміщенні банку (т. 1 а.с. 61). Наказом АТ КБ «ПриватБанк» № Э.28.0.0.0/1-7071154 від 21.06.2022 призупинено дію трудового договору з 12.07.2022 року до дати припинення або скасування воєнного стану [PERSON] (т. 1 а.с. 62). Наказом АТ КБ «ПриватБанк» № Е.28.0.0.0/1-6612499 від 23.02.2023 року, виданим на виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 25.01.2023 у справі № 552/5908/22, скасовано дію Наказу № Э.28.0.0.0/1-7071154 від 21.06.2022 року «Про призупинення дії трудового договору» та встановлено [PERSON] робоче місце за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 63). Відповідно до п. 2.1. та п. 2.2. Трудового договору від 01.09.2004 року працівник зобов`язаний сумлінно виконувати свої трудові обов`язки, дотримуватись вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПриватБанку. Згідно з п. 1.3. Посадової інструкції першого заступника директора макрорегіонального управління по регіону - керівника напрямку реалізації програм клієнтам МСБ № DN-ПП-2021-6610130(17507935), затвердженої наказом АТ КБ «ПриватБанк» від 31.12.2020 № PR/18-2020-7403785, у своїй діяльності перший заступник директора макрорегіонального управління по регіону - керівник напрямку реалізації програм клієнтам МСБ керується: - зовнішніми документами: чинним законодавством України та нормативними актами; - внутрішніми документами: установчими документами банку, локальними норматив ними актами банку, у т. ч. правилами внутрішнього трудового розпорядку, положеннями про структурні підрозділи банку, наказами і розпорядженнями Голови Правління банку, нормативними і методичними документами щодо організації роботи та діловодства, внутрішніми наказами та розпорядженнями, які доводяться до співробітника через "Гаряче повідомлення", тощо. Відповідно до п. 4.5. посадової інструкції працівник несе відповідальність за недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, охорони праці, протипожежної безпеки (т. 1 а.с. 97-99). [PERSON] ознайомився з посадовою інструкцією 16.02.2021 о 17:57:21 год. шляхом накладення електронного підпису, що підтверджується Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 08.09.2023 (т. 1 а.с. 100). Згідно з Правилами внутрішнього трудового розпорядку, затвердженими наказом АТ КБ «ПриватБанк» № СП-2018-6590789 від 10.05.2019, з якими [PERSON] був ознайомлений до звільнення та поновлення на роботі у 2021-2023 роках, працівники зобов`язані знати і виконувати вимоги цих Правил, нормативно-розпорядчих документів банку, а також нормативних актів та інструкцій, передбачених за посадою; регулярно знайомитися з усіма нормативними і директивними документами, які регламентують роботу співробітника і публікуються на Путівнику банку, доводяться через розділ «Мої повідомлення», СЕД «ПриватДок» та інші канали комунікацій (п. 3.1). Згідно з п. 3.3. працівники зобов`язані сумлінно та чесно виконувати посадові обов`язки відповідно до своєї посадової інструкції, вимог основних директивних і нормативних документів, що регламентують діяльність Банку; дотримуватися дисципліни праці, своєчасно і точно виконувати накази і розпорядження адміністрації, використовувати робочий час для продуктивної праці, утримуватися від дій, що заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обов`язки. Згідно з п. 3.5. працівники зобов`язані повідомляти (за можливості - до початку робочого дня) безпосереднього керівника або Напрямок трудових ресурсів (HR) про причини відсутності на роботі письмово, засобами телефонного чи електронного зв`язку або іншим доступним способом. У разі недотримання працівником цієї вимоги складають акт про відсутність працівника на робочому місці (т. 2 а.с. 5-7). Згідно з п. 5.2.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку (тут і далі - в чинній редакції) працівники банку зобов`язані дотримуватися встановленого за посадою режиму робочого часу, включаючи, але не обмежуючись, вчасно починати та закінчувати щоденну роботу (зміну), вчасно починати та закінчувати перерву для відпочинку і харчування, а також інші встановлені для працівників перерви, дотримуватись графіків змінності, не допускати відсутності на робочому місці довше встановленого часу. Відповідно до п. 5.2.11. Правил внутрішнього трудового розпорядку працівники банку зобов`язані повідомляти, за можливості, до початку робочого дня, лінійного керівника або Дирекцію з НІІ та корпоративного управління про причини відсутності на роботі письмово, засобами телефонного чи електронного зв`язку або іншим доступним способом. Відсутність працівника на робочому місці впродовж тривалого часу засвідчується відповідним актом. Відповідно до п. 5.3.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку працівникам забороняється допускати відсутність на роботі без поважних причин (т. 1 а.с. 85-96). 04 липня 2023 року [PERSON] під власноручний підпис, проте із зауваженнями, ознайомлений з наказом № Е.28.0.0.0/7- 7334372 від 28.06.2023 «Про зміцнення трудової дисципліни [PERSON] », пунктами 1.1., 1.2. якого було визначено робоче місце та графік роботи [PERSON] , пунктами 1.3., 1.4. визначено обов`язки повідомляти за можливості до початку робочого дня лінійного керівника або Дирекцію з HR, та корпоративного управління про причини відсутності на роботі, дотримуватись встановленого режиму робочого часу, вчасно починати та закінчувати щоденну роботу, вчасно починати та закінчувати перерву для відпочинку та харчування, дотримуватись графіків змінності, не допускати відсутності на робочому місці довше встановленого часу (т. 1 а.с. 105). В зауваженнях до наказу [PERSON] зазначив, що наданий йому кабінет має ознаки складського приміщення, зберігається обладнання для обігріву, будматеріали, тому він не має можливості повноцінно працювати та проводити зустрічі з клієнтами; також відсутній кондиціонер. Надана комп`ютерна техніка, проте не поновлено доступ до програмних комплексів, що не має можливості повноцінно працювати. У зв`язку з цим вимушений проводити зустрічі з клієнтами поза зоною відділення (т. 1 а.с. 14, 106). Відповідно до Акту про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці ( [PERSON] ) № Е.28.0.0.0/5-7408357 від 10.07.2023 року, підписаного співробітниками АТ КБ «ПриватБанк» - Гаркуша Н.І. , Кропінова Н.В. , Мирошніченко І.Д. , 10 липня 2023 року, протягом робочого дня, а саме з 08:30 год. по 16:30 год. [PERSON] (посада "Перший заступник директора макрорегіонального управління - керівник напрямку", підгрупа посад "Перший заступник директора макрорегіонального управління по регіону - керівник напрямку реалізації програм клієнтам МСБ") був відсутній на роботі за адресою робочого місця: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, б. 45/4. Відповідно до Акту про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці ( [PERSON] ) № Е.28.0.0.0/5-7414928 від 11.07.2023 року, підписаного співробітниками АТ КБ «ПриватБанк» - Гаркуша Н.І. , Кропінова Н.В. , Мирошніченко І.Д. , 11 липня 2023 року, протягом робочого дня, а саме з 08:30 год. по 16:30 год. [PERSON] (посада "Перший заступник директора макрорегіонального управління - керівник напрямку", підгрупа посад "Перший заступник директора макрорегіонального управління по регіону - керівник напрямку реалізації програм клієнтам МСБ") був відсутній на роботі за адресою робочого місця: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, б. 45/4. Відповідно до Акту про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці ( [PERSON] ) № Е.28.0.0.0/5-7421725 від 12.07.2023 року, підписаного співробітниками АТ КБ «ПриватБанк» - Гаркуша Н.І. , Кропінова Н.В. , Мирошніченко І.Д. , 12 липня 2023 року, протягом робочого дня, а саме з 08:30 год. по 16:30 год. [PERSON] (посада "Перший заступник директора макрорегіонального управління - керівник напрямку", підгрупа посад "Перший заступник директора макрорегіонального управління по регіону - керівник напрямку реалізації програм клієнтам МСБ") був відсутній на роботі за адресою робочого місця: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, б. 45/4. Відповідно до Акту про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці ( [PERSON] ) № Е.28.0.0.0/5-7428532 від 13.07.2023 року, підписаного співробітниками АТ КБ «ПриватБанк» - Гаркуша Н.І. , Кропінова Н.В. , Мирошніченко І.Д. , 13 липня 2023 року, протягом робочого дня, а саме з 08:30 год. по 17:30 год. [PERSON] (посада "Перший заступник директора макрорегіонального управління - керівник напрямку", підгрупа посад "Перший заступник директора макрорегіонального управління по регіону - керівник напрямку реалізації програм клієнтам МСБ") був відсутній на роботі за адресою робочого місця: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, б. 45/4. Відповідно до Акту про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці ( [PERSON] ) № Е.28.0.0.0/5-7434981 від 14.07.2023 року, підписаного співробітниками АТ КБ «ПриватБанк» - Гаркуша Н.І. , Кропінова Н.В. , Мирошніченко І.Д. , 14 липня 2023 року, протягом робочого дня, а саме з 08:30 год. по 17:30 год. [PERSON] (посада "Перший заступник директора макрорегіонального управління - керівник напрямку", підгрупа посад "Перший заступник директора макрорегіонального управління по регіону - керівник напрямку реалізації програм клієнтам МСБ") був відсутній на роботі за адресою робочого місця: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, б. 45/4. Відповідно до Акту про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці ( [PERSON] ) № Е.28.0.0.0/5-7442451 від 17.07.2023 року, підписаного співробітниками АТ КБ «ПриватБанк» - Родік Л.Г. , Кропінова Н.В. , Мирошніченко І.Д. , 17 липня 2023 року, протягом робочого дня, а саме з 08:45 год. по 17:30 год. [PERSON] (посада "Перший заступник директора макрорегіонального управління - керівник напрямку", підгрупа посад "Перший заступник директора макрорегіонального управління по регіону - керівник напрямку реалізації програм клієнтам МСБ") був відсутній на роботі за адресою робочого місця: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, б. 45/4. Відповідно до Акту про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці ( [PERSON] ) № Е.28.0.0.0/5-7449241 від 18.07.2023 року, підписаного співробітниками АТ КБ «ПриватБанк» - Родік Л.Г. , Кропінова Н.В. , Мирошніченко І.Д. , 18 липня 2023 року, протягом робочого дня, а саме з 08:30 год. по 17:30 год. [PERSON] (посада "Перший заступник директора макрорегіонального управління - керівник напрямку", підгрупа посад "Перший заступник директора макрорегіонального управління по регіону - керівник напрямку реалізації програм клієнтам МСБ") був відсутній на роботі за адресою робочого місця: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, б. 45/4. Відповідно до Акту про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці ( [PERSON] ) № Е.28.0.0.0/5-7459422 від 19.07.2023 року, підписаного співробітниками АТ КБ «ПриватБанк» - Родік Л.Г. , Кропінова Н.В. , Мирошніченко І.Д. , 19 липня 2023 року, протягом робочого дня, а саме з 08:30 год. по 17:30 год. [PERSON] (посада "Перший заступник директора макрорегіонального управління - керівник напрямку", підгрупа посад "Перший заступник директора макрорегіонального управління по регіону - керівник напрямку реалізації програм клієнтам МСБ") був відсутній на роботі за адресою робочого місця: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, б. 45/4. Відповідно до Акту про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці ( [PERSON] ) № Е.28.0.0.0/5-7461996 від 20.07.2023 року, підписаного співробітниками АТ КБ «ПриватБанк» - Родік Л.Г. , Кропінова Н.В. , Мирошніченко І.Д. , 20 липня 2023 року, протягом робочого дня, а саме з 08:30 год. по 17:30 год. [PERSON] (посада "Перший заступник директора макрорегіонального управління - керівник напрямку", підгрупа посад "Перший заступник директора макрорегіонального управління по регіону - керівник напрямку реалізації програм клієнтам МСБ") був відсутній на роботі за адресою робочого місця: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, б. 45/4. Відповідно до Акту про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці ( [PERSON] ) № Е.28.0.0.0/5-7471092 від 21.07.2023 року, підписаного співробітниками АТ КБ «ПриватБанк» - Родік Л.Г. , Кропінова Н.В. , Мирошніченко І.Д. , 21 липня 2023 року, протягом робочого дня, а саме з 08:30 год. по 17:30 год. [PERSON] (посада "Перший заступник директора макрорегіонального управління - керівник напрямку", підгрупа посад "Перший заступник директора макрорегіонального управління по регіону - керівник напрямку реалізації програм клієнтам МСБ") був відсутній на роботі за адресою робочого місця: [ADDRESS] . Згідно з Актом про запит надати письмові пояснення ( [PERSON] ) № Е.28.0.0.0/5-7453352 від 18.07.2023, складеним співробітниками АТ КБ «ПриватБанк» - Щербак О.І. , Гусак С.П. , Гуржій А.О. , 18.07.2023 о 13:55 год. [PERSON] здійснено телефонний дзвінок за фінансовим номером [NUMBER] та запропоновано надати письмові пояснення причин відсутності 05.07.2023, 06.07.2023, 07.07.2023, 10.07.2023, 11.07.2023, 12.07.2023, 13.07.2023, 14.07.2023, 17.07.2023 та 18.07.2023 за адресою робочого місця: [ADDRESS] . Жодних поважних причин своєї відсутності [PERSON] не назвав та пообіцяв надати пояснення найближчим часом (т. 1 а.с. 108). Відповідно до Акту про відмову від надання пояснень від 24.07.2023 № Е.28.0.0.0/5-7478711, співробітниками АТ КБ «ПриватБанк» - Родік Л.Г. , Кропінова Н.В. , Титаренко Ю.А. , 24.07.2023 о 8:27 год. за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] було запропоновано надати письмові пояснення щодо відсутності на робочому місці за адресою [ADDRESS] в наступні дати: 05.07.2023, 06.07.2023, 07.07.2023, 10.07.2023, 11.07.2023, 12.07.2023, 13.07.2023, 14.07.2023, 17.07.2023, 18.07.2023, 19.07.2023, 20.07.2023 та 21.07.2023, проте [PERSON] від надання пояснень відмовився (т. 1 а.с. 109). Листами від 24.07.2023 № 20.1.0.0.0/7-73368, надісланими [PERSON] засобами поштового зв`язку за адресами: [ADDRESS] (накладна АТ «Укрпошта» № 2500676777466) та [ADDRESS] (накладна АТ «Укрпошта» № 2500676777474), запропоновано останньому надати письмові пояснення у строку до 27.07.2023 року причин його відсутності на роботі за адресою робочого місця: [ADDRESS] у наступні робочі дні: 05.07.2023 року, 06.07.2023 року, 07.07.2023 року, 10.07.2023 року, 11.07.2023 року, 12.07.2023 року, 13.07.2023 року, 14.07.2023 року, 17.07.2023 року, 18.07.2023 року, 19.07.2023 року, 20.07.2023 року та 21.07.2023 року. Зазначено, що пояснення та підтверджуючі документи можна надати у формі електронного документа з проставленням КЕП на електронну пошту АТ КБ «ПриватБанк», зазначену в листі, а також у паперовій формі з проставленням власноручного підпису шляхом надіслання на поштову адресу АТ КБ «ПриватБанк», зазначену в листі (т. 1 а.с. 111-115). Лист отримано [PERSON] 28.07.2023, що визнається сторонами та підтверджується матеріалами справи (т. 1 а.с. 116 зв.). 01.08.2023 працівниками АТ КБ «ПриватБанк» Маслом Ростиславом Володимировичем , Кіяницею Катериною Олександрівною та Дейкун Яною Ігорівною складено Акт про відмову [PERSON] надати письмові пояснення № Е.28.0.0.0/5-7523650, відповідно до якого запит надати письмові пояснення було оформлено також засобами електронного зв`язку (за допомогою інформаційно-телекомунікаційних технологій) на фінансовий номер працівника [NUMBER] у меседжері Viber. АТ КБ «ПриватБанк» та Працівник і попередньо, тобто до 21 липня 2023 року спілкувались з робочих питань, АТ КБ «ПриватБанк» здійснювало ознайомлення працівника з документами за допомогою засобу електронного зв`язку Viber. Жодних заперечень щодо такого альтернативного способу ознайомлення та комунікації від працівника не надходило, натомість працівник підтримував комунікацію з АТ КБ «ПриватБанк» за допомогою засобу електронного зв`язку Viber. Поштові відправлення із запитом надати письмові пояснення були отримані працівником 28.07.2023 та 04.08.2023. [PERSON] з фінансового номеру [NUMBER] у меседжері Viber підтвердив отримання запиту, але не оформив письмові пояснення відповідно до вимог АТ КБ «ПриватБанк», а згодом направив з фінансового номеру [NUMBER] у меседжері Viber «Заява Банк ЗП», яка була не оформлена відповідно до вимог чинного законодавства та не містила підпису Працівника. Вказане підтверджує обізнаність Працівника про необхідність надати письмові пояснення та факт затребування письмових пояснень з боку АТ КБ «ПриватБанк», а також фактичне небажання Працівника надати пояснення у законодавчо встановленій письмовій формі. Станом на 17:30 год. 01.08.2023 відсутні пояснення [PERSON] відповідно до встановлених Банком вимог. АТ КБ «ПриватБанк» вважає [PERSON] таким, що був обізнаний про необхідність надання письмових пояснень причин відсутності на роботі за адресою робочого місця: [ADDRESS] , у робочі дні: 05.07.2023, 06.07.2023, 07.07.2023, 10.07.2023, 11.07.2023, 12.07.2023, 13.07.2023, 14.07.2023, 17.07.2023, 18.07.2023, 19.07.2023, 20.07.2023 та 21.07.2023, а саму відсутність у вказані дати вважає такою, що вчинена без поважних причин (т. 1 а.с. 110). Директор Центрального макрорегіонального управління Масло Ростислав Володимирович звернувся 01.08.2023 року до Члена правління банку зі службовою запискою № Е.28.0.0.0/2-2308 «Про виявлення порушення трудової дисципліни» [PERSON] за фактом відсутності на роботі протягом робочого дня 05.07.2023, 06.07.2023, 07.07.2023, 10.07.2023, 11.07.2023, 12.07.2023, 13.07.2023, 14.07.2023, 17.07.2023, 18.07.2023, 19.07.2023, 20.07.2023 та 21.07.2023. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника, автор службової записки вважає, що це порушення трудової дисципліни може заслуговувати на звільнення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП (т. 1 а.с. 80-82). У службовій записці № Е.УКД-2023-7528753 від 02.08.2023 Директор Центрального макрорегіонального управління Масло Ростислав Володимирович повідомив, що 10.07.2023, 11.07.2023, 12.07.2023, 13.07.2023, 14.07.2023, 17.07.2023, 18.07.2023, 19.07.2023, 20.07.2023 та 21.07.2023 працівник відрядження, службові поїздки, будь-які зустрічі з клієнтами та виконання доручень поза адресою робочого місця з метою виконання посадових обов`язків з керівником не погоджував будь-яким засобом комунікації, керівник не надав будь-які усні чи письмові доручення працівнику виконувати посадові обов`язки, проводити зустрічі з клієнтами поза встановленою адресою робочого місця (т. 1 а.с. 80). Наказом АТ КБ «ПриватБанк» № Е.28.0.0.0/1-7539964 від 07.08.2023 [PERSON] звільнено за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (т. 1 а.с. 72-74). Копію наказу про звільнення надіслано [PERSON] засобами поштового зв`язку 08.08.2023 та отримано останнім 15.08.2023 року. Вирішуючи питання про правомірність притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та застосування відносно нього стягнення у вигляді звільнення, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і у порядку, передбаченому трудовим законодавством (ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником чи уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Звільнення з роботи є дисциплінарним стягненням, яке може бути застосоване у разі порушення трудової дисципліни (п. 2 ч. 1 ст. 147 КЗпП). Згідно зі ст. 139-140 КЗпП, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. Згідно зі ст. 150 КЗпП дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу). Безпосередньо в місцевих загальних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу (п. 2 ч. 1 ст. 232 КЗпП). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Системний аналіз цитованих норм матеріального та процесуального права свідчить про те, що у справах про оскарження наказу про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення за порушення трудової дисципліни (у даному випадку - за прогул), тягар доказування обставин, які стосуються предмету доказування, розподіляється наступним чином: - роботодавець зобов`язаний довести належними та допустимими доказами наявність в діях працівника складу дисциплінарного проступку, дотримання визначеного законом порядок накладення дисциплінарного стягнення, пропорційність накладеного стягнення вчиненому проступку; - працівник повинен довести, що причин прогулу є поважними. Щодо наявності дисциплінарного проступку. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). З наданих сторонами доказів судом встановлено, що відповідач довів належними та допустимими доказами вчинення [PERSON] дисциплінарного проступку - прогулу, а саме відсутність на робочому місці за адресою: [ADDRESS] , протягом усього робочого дня з 10 до 14 липня 2023 року, а також з 17 до 21 липня 2023 року. Зазначені обставини підтверджуються відповідними актами, складеними за кожним фактом відсутності позивача на робочому місці за період з 10 до 21 липня 2023 року, відомостями з камер відеоспостереження з робочого кабінету позивача, долученими відповідачем, а також витребуваними в порядку ст. 84 ЦПК України у ПрАТ «Київстар» доказами, які беззаперечно доводять ту обставину, що [PERSON] був відсутнім на робочому місці в робочі дні з 10 до 21 липня 2023 року протягом усього робочого дня. При цьому, позивачем не надано жодного доказу поважності причин відсутності на роботі в ці дні, як і не надано доказів того, що поза межами робочого місця [PERSON] протягом робочого часу з 10.07.2023 по 21.07.2023 виконував певні трудові обов`язки. Доводи позивача про те, що ним здійснювалось табелювання, жодним чином не підтверджують перебування позивача на роботі протягом всього робочого дня в період з 10 до 21 липня 2023 року та не спростовують вчинення ним дисциплінарного проступку - прогулу, з огляду на сукупність решти доказів. Крім того, враховуючи технічний аспект здійснення табелювання за геокоординатами, а також час здійснення цієї операції (початок і кінець робочого дня), про що зазначає відповідач та не заперечує позивач, не виключена ймовірність здійснення позивачем табелювання початку і кінця робочого дня без безпосереднього відвідування робочого місця та перебування на робочому місці протягом всього робочого дня. За таких обставин, долучена позивачем роздруківка здійсненого ним табелювання за липень 2023 року є неналежним (не стосується предмету доказування) та недопустимим (не той засіб доказування) доказом перебування позивача на робочому місці в робочий час з 10 до 21 липня 2023 року. Суд відхиляє доводи [PERSON] про те, що відсутність на робочому місці зумовлена невиконанням відповідачем свого обов`язку з реального поновлення позивача на роботі, а саме забезпечення робочим місцем та доступом до комп`ютерного забезпечення, оскільки, по-перше, ці доводи спростовуються наданими АТ КБ «ПриватБанк» доказами, якими підтверджено поновлення [PERSON] на попередній посаді, виплату йому заробітної плати, забезпечення робочим місцем та доступом до програмного забезпечення. Доводи позивача про те, що умови праці були неналежними ґрунтуються виключно на припущеннях всупереч вимогам ч.6 ст.81 ЦПК України. По-друге, незалежно від того, чи була забезпечена [PERSON] можливість в повному обсязі виконувати свої посадові обов`язки на посаді першого заступника директора макрорегіонального управління, він був зобов`язаний дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, зокрема дотримуватися встановленого за посадою режиму робочого часу, перебувати на робочому місці в приміщенні банку за адресою: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 45/4, в робочий час, оскільки дистанційний чи будь-який інший режим роботи щодо нього не встановлювався. Суд наголошує, що позивача звільнено не за невідповідність займаній посаді, а за прогул, тому доводи про неможливість в повному обсязі виконувати функціональні обов`язки не стосуються предмету доказування. Доводи позивача про те, що його було поновлено на роботі як позаштатного персоналу, що звільняє його від обов`язку дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, ґрунтуються на виключно припущеннях та не підтверджені жодним доказом. Доводи позивача про те, що він не був ознайомлений з Правилами внутрішнього трудового розпорядку в 2021 році суд відхиляє, оскільки за відсутності доказів того, що [PERSON] був встановлений особливий режим роботи, не пов`язаний з безпосереднім перебуванням на робочому місці в робочий час, обов`язок перебувати на роботі для [PERSON] презюмується в силу вимог закону. Крім того, [PERSON] зобов`язаний дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, з якими він був ознайомлений раніше, а також положень Наказу про зміцнення трудової дисципліни, з яким він ознайомився 04 липня 2023 року, і в якому чітко було визначено як робоче місце, так і графік роботи. За таких обставин, не викликає сумніву наявність вини [PERSON] у вчиненому порушенні трудової дисципліни, яка полягала в тому, що він був обізнаний з встановленою йому адресою робочого місця та графіком роботи, зазначеними у наказі про поновлення на роботі, був ознайомлений з посадовою інструкцією, а також був ознайомлений під підпис з наказом про зміцнення трудової дисципліни № Е.28.0.0.0/7-7334372 від 28.06.2023, проте умисно, не маючи поважних причин, вчинив порушення, що полягали у систематичній відсутності на роботі протягом всього робочого дня. Щодо дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення. Дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці (ч. 1 ст. 148 КЗпП). У даному випадку дисциплінарний проступок вчинено 10.07.2023 року, а дисциплінарне стягнення накладено на [PERSON] 07.08.2023 року, тобто протягом визначеного ч. 1 ст. 148 КЗпП строку. Відповідно до ч. 1 ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Водночас, якщо працівник відмовляється надати таке пояснення, це не може бути перешкодою для застосування стягнення, у тому числі й за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України - за таких обставин складається відповідний акт (правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27 березня 2023 року у справі № 670/738/19 (провадження № 61-20220св21), від 17 червня 2021 року у справі № 201/8615/18 (провадження № 61-2588св21), від 09 червня 2021 року у справі № 601/2049/18 (провадження № 61-2181св20), від 11 грудня 2019 року у справі № 331/6999/17-ц (провадження № 61-4058св19). З наданих позивачем доказів встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» вжило достатніх та необхідних заходів для надання [PERSON] можливості надати пояснення щодо порушенням правил внутрішнього трудового розпорядку, зокрема шляхом надання письмових пояснень засобами поштового зв`язку або в електронному вигляді. Крім того, [PERSON] , будучи працівником АТ КБ «ПриватБанк» не був позбавлений можливості особисто прибути на робоче місце та подати пояснення безпосередньо за місцем роботи. Щодо отримання [PERSON] 28.07.2023 листа з пропозицією надати пояснення до 27.07.2023, тобто після закінчення строку для їх подання, суд зазначає, що з огляду на дату складання Акту про відмову надати пояснення (01.08.2023), [PERSON] мав час та можливість надати пояснення засобами електронної комунікації з 28.07.2023 до 31.07.2023 (включно), проте не зробив цього з невідомих причин. Позивач у позовній заяві зазначив, що 28.07.2023 року направив пояснення, підписане КЕП, проте доказів на підтвердження цієї обставини, зокрема файлу, підписаного КЕП або протоколу накладення електронного підпису на документ, а також отримання відповідачем листа з таким файлом, не надав. Долучений позивачем скриншот з електронної скриньки не є таким доказом. Безпідставними є посилання [PERSON] про те, що дисциплінарне стягнення у виді звільнення застосовано неправомірно, а саме без отримання згоди Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», з огляду на таке. Дійсно, згідно з ч. 1 ст. 43 КЗпП розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації, а також припинення трудового договору з домашнім працівником з ініціативи роботодавця відповідно до статті 173-6 цього Кодексу), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства. Водночас, відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Кодексу Законів про працю України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану". Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у статті 5 встановлено особливості розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця під час воєнного стану, а саме відповідно до частини другої ст. 5 цього Закону, у період дії воєнного стану норми статті 43 Кодексу законів про працю України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався, діяв на час звільнення Позивача й діє на цей час. Таким чином, час звільнення [PERSON] у період воєнного стану стаття 43 КЗпП України про отримання згоди профспілки на розірвання трудового договору не застосовувалась. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] був обраним до профспілкових органів, тому на нього не розповсюджувався виняток щодо обов`язку отримання згоди профспілки на розірвання трудового договору. З огляду на викладене вище, АТ КБ «ПриватБанк» правомірно наклало на [PERSON] дисциплінарне стягнення без отримання згоди первинної профспілкової організації, а також без отримання пояснень [PERSON] , з урахуванням Акту про відмову надати пояснення від 01.08.2023. Щодо пропорційності накладеного стягнення вчиненому проступку. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 149 КЗпП України, при обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Разом з тим законодавець не зобов`язує роботодавця спочатку застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани, а лише потім звільнення. Відповідно до закону ці два види стягнення є самостійними да незалежними один від одного. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 347/2024/21, для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована при визначенні тяжкості проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення. Відповідно до п. 4.16 Положення Банку, обираючи вид дисциплінарного стягнення (догана або звільнення) Банк повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку і заподіяну працівником Банку шкоду (потенційну шкоду), обставини, за яких вчинено дисциплінарний проступок, і попередню роботу Працівника Банку. Однак, для застосування дисциплінарного стягнення не має значення, чи призвів вчинений Працівником Банку дисциплінарний проступок до настання реальних негативних наслідків - для накладення дисциплінарного стягнення цілком достатньо фіксації самого факту вчинення Працівником Банку порушення трудової дисципліни, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості, тобто категорії дисциплінарного проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення. Згідно з п. 9 Класифікатора дисциплінарних проступків, затвердженого наказом АТ КБ «ПриватБанк» № PR/18-2021-7491256 від 13.10.2021, прогул (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин) вважається грубим порушенням, за яке передбачено дисциплінарну відповідальність у вигляді догани за перше вчинення, звільнення за друге вчинення. Враховуючи систематичне (протягом 10 робочих днів поспіль) вчинення [PERSON] прогулу протягом всього робочого дня, що за внутрішніми документами відповідача вважається грубим порушенням трудової дисципліни, на переконання суду, накладене на [PERSON] дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є справедливим, пропорційним та співмірним заходом щодо вчиненого ним дисциплінарного проступку. Відповідно до частини четвертої ст. 149 КЗпП України, стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. З наданих відповідачем доказів встановлено, що наказ про звільнення було направлено позивачу на відомі адреси засобами поштового зв`язку (цінні листи з описом вкладення № 0504595297930 та № 0504595299533). Згідно з повідомленням про вручення, відправлення за номером 0504595299533 було отримано позивачем особисто 15.08.2023. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] , будучи працівником АТ КБ «ПриватБанк», допустив грубе порушення трудової дисципліни, а саме прогул, який мав місце протягом всього робочого часу кожного робочого дня з 10.07.2023 до 21.07.2023, доказів поважності причин відсутності на робочому місце не надав ані суду, ані відповідачу, тому АТ КБ «ПриватБанк» з дотриманням вимог КЗпП правомірно наклало на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. При цьому, накладене дисциплінарне стягнення, з огляду на тяжкість вчиненого проступку та обставини його вчинення (зокрема систематичність та тривалість), є пропорційним та справедливим стягненням відносно вчиненого проступку. У зв`язку з викладеним, відсутні підстави для скасування наказу Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк за № Е.28.0.0.0/1-7539964 від 07.08.2023 року про звільнення [PERSON] на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП, тому суд відмовляє у задоволенні цих позовних вимог. Решта позовних вимог, а саме про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди, є похідними від вимог про скасування наказу про звільнення, у зв`язку з чим суд також відмовляє у їх задоволенні. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed